Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 06 травня 2017 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №15. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Крім цього позивач у позові вказує, що відповідач з грудня 2018 року не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати їхнього спільного малолітнього сина. А тому просить стягнути аліменти на його утримання в розмірі ј від доходів його заробітку. У судове засідання позивачка не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у заяві також вказала, що позов підтримує та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду подав заяву у якій вказав, що позов визнає, також просив справу слухати без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] 06 травня 2017 року було зареєстровано шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06 травня 2017 року. Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.8). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №28. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області серії [NUMBER] від 29.05.2017 року.(а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справі не бажають жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. А тому, вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182\~СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що вимога [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню, розмір аліментів необхідно визначити у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 768,40 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, у відповідності до ст.. 141 ЦПК України. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у мужах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved