Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

, У травні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (далі Комунальне підприємство), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» (далі ПрАТ «СК «ОСТРА»), третя особа [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позивач зазначила, що 29 грудня 2010 року о 15.00 год. сталася ДТП по вул. Мельникова, 44 у м. Києві з вини водія автомобіля ЗИЛ-І30, днз [NUMBER], належного Комунальному підприємству, [PERSON], який порушив п.п.10.9 ПДР України, що призвело до пошкодження автомобіля «Тойота», днз [NUMBER], належного позивачці, яка була за кермом. Водій автомобіля ЗИЛ-І30 [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП за постановою Шевченківського суду м. Києва від 11 лютого 2011 року Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2013р. за № 2610/8832/2012 позов [PERSON], поданий у квітні 2012 року до КП по утриманню зелених насаджень, [PERSON], третя особа ПрАТ «СК «ОСТРА» про стягнення матеріальної шкоди був задоволений у частині стягнення з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва матеріальної шкоди в сумі 26.870 грн. У позові до [PERSON] про стягнення моральної шкоди та стягнення з обох відповідачів витрат на правову допомогу відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.11.2013 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2013р. за № 2610/8832/2012 скасовано в частині стягнення з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва матеріальної шкоди в сумі 26.870 грн. та постановлено рішення у цій частині про відмову у позові , У позовній заяві, поданій у червні 2014 року, позивач посилається на встановлені факти судом апеляційної інстанції про те, що [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством, яке є володільцем автомобіля ЗИЛ-130, державний знак [NUMBER], а також що 2011 році суб'єктом оціночної діяльності (сертифікат № 7907/08 додаток 10) проведено автотоварознавче дослідження автомобіля «Тойота» та згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Тойота» внаслідок ДТП, визначений в сумі 40174,78 грн. Після прийняття зазначеного рішення апеляційного суду ним, позивачем, за власний рахунок було здійснено відновлювальний ремонт належного їй автомобіля, фактична вартість якого становила 44.056,00 грн.. Вказаний розмір збитків, заподіяних працівником Комунального підприємства, та факт їх понесення позивачем підтверджуються копіями фактури № 64 від 19.06.2013 р., актом на ремонт та техобслуговування автомобіля 1013 від 08.10.2013р., а також копією квитанції до прибуткового касового ордеру №3 10.2013р. Посилаючись на ст. ст. 1166, 1172, ЦК України позивач вважає, що цивільно-правова відповідальність по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди покладається на Комунальне підприємстве, оскільки [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством, який є володільцем автомобіля ЗИЛ-130, державний знак [NUMBER]. Розмір відшкодування шкоди відповідачем-1 визначено позивачем на підставі ст.ст.1192, 1194 ЦК України, у сумі 19.066,00 грн., тобто, за мінусом страхового відшкодування, яке має сплатити позивачу ПрАТ «Страхова «Остра», якою транспортний засіб ЗИЛ-130, автомобіль ЗИЛ-130 державний знак [NUMBER], належний Комунальному підприємству, застраховано згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/ 3766609. Крім того позивач вважає, що відповідач-1 має відшкодувати витрати понесені на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 650 грн. та витрати на оплату послуг з інспекції (дефектування пошкодженого автомобілю) у розмірі 720,90 грн. Як було зазначено вартість розрахованого сертифікованим відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням зносу складає 40174,78 грн. згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку. Враховуючи зазначене, позивач просила: 1.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 24990,00 грн., а також збитки (витрати на проїзд) в розмірі 1158,72 грн. 2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району міста Києва (код СДРПОУ 31753249, адреса: 01030, місто Київ, вулиця Пирогова, будинок 4/26) на користь [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса: [ADDRESS]) збитки в сумі 19.066,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 650 грн. та витрати на оплату послуг з інспекції (дефектування пошкодженого автомобілю) у розмірі 720,90 грн. 3. Стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати. У запереченнях представник Комунального підприємства, відповідача-1, просив відмовити у позові з підстав пропуску строку позовної давності, приймаючи до уваги, що позивачем пред'явлені нові позовні вимоги, а саме стягнення відшкодування завданої ДТП шкоди, а саме різниці між фактично понесеними витратами на відновлювальний ремонт автомобіля, проведення авто товарознавчого дослідження, витрати на оплату послуг та сумою страхового відшкодування передбаченою договором про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, максимальний розмір якої зазначений у Полісі у сумі 25 500 грн. Достовірних доказів на підтвердження витрат у розмірах вказаному у позові не надано. У запереченнях представника ПрАТ «Страхова компанія «Остра» проти позову, відповідачем-2, (ас.157) зазначено, що не підтверджені належними доказами посилання позивачки на те. що фактична вартість проведеного нею за власні кошти відновлювального ремонту належного їй автомобіля складає 44 056,00 грн. При цьому, позивач, звертаючись до суду з новим позовом вказала про поновлення її порушених прав шляхом відшкодування фактично понесених нею на ремонт витрат після завершення розгляду справи № 2610/8832/2012, у вигляді оплати за проїзд у сумі 1158,72 грн. Позивачкою був змінений предмет позову, тобто вказано нові вимоги про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Остра» страхового відшкодування в сумі 24.990,00 грн., а також збитків (витрат на проїзд представника для врегулювання конфлікту) в розмірі 1158,72 грн. А також змінено розмір вимог про стягнення з відповідача-1 суми збитків, тобто заявлені вимоги про відшкодування фактично понесених нею витрат. Тому, позовні вимоги у даній справі мають бути розглянуті без врахування висновків попередніх судів, що також слідує із ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, яким скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року про відмову у відкритті провадження у даній справі. У судовому засіданні представник позивача, підтримуючи позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та інших поясненнях, зазначив. що позивач неодноразово зверталась до страхової компанії, але не приймалось рішення з виплати страхової суми, востаннє зазначили про направлення на додаткове розслідування матеріалів перевірки. При цьому стверджував, що експертизи проводились тричі, тому заперечував проти проведення додаткового дослідження, надавши суду для огляду оригінали документів. Представник відповідача-1 у судовому засіданні посилався на обставини викладені у письмових запереченнях проти позовних вимог. Представник відповідача-2 у судовому засіданні просив відмовити у позові з посиланням на письмові заперечення. надані суду у червні 2016 року, зокрема щодо неналежно оформленого подорожнього листа, у якому відсутній підпис медичного працівника про проходження медичного огляду водієм; непогодження з деякими пунктами ремонтної калькуляції наданого Звіту стосовно неврахування довідки ДАЇ щодо виявлення наявних пошкоджень автомобіля при огляді безпосередньо працівником ДАЇ при скоєнні ДТП. Крім того, зазначив що визначення розміру збитку з врахуванням суми ПДВ у розмірі 3846,62 грн. сума страхового відшкодування складатиме 14 573,0 грн. оскільки відповідно до аварійного сертифікату вартість відновлювального ремонту складає 18.420,42 грн.; врахування розміру франшизи у сумі 510 грн.; неврахування положень ст.9 Закону України «Про страхування», якою передбачено що відшкодування має стягуватись у межах страхової суми і не може перевищувати розміру прямого збитку. Суд, заслухавши пояснення представників, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, що розглядається та цивільної справи № 2-1193,2013, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 29 грудня 2010 року о 15.00 год. по вул.. Мельникова, 44 у м. Києві сталася .ДТП за участю водія [PERSON], який керував автомобілем ЗИЛ-130, державний номер [NUMBER], тв. автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Шевченківського суду м. Києва від 11 лютого 2011 року водій автомобіля ЗИЛ-І30 [PERSON] порушив вимоги п.п.10.9 ПДР України та був визнаний винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. Судом встановлено, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2013р. за № 2610/8832/2012 позов [PERSON] до Комунального підприємства зелених насаджень Шевченківського району м. Києва про стягнення матеріальної шкоди був задоволений в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 26870 грн., у тому числі: стягнення 25.550 грн. як відшкодування матеріальної шкоди заподіяної автомобілю позивача та відшкодування витрат, понесених на проведення авто товарознавчого дослідження у сумі 650 грн. та оплату інспекції у сумі 720 грн. за дефектування автомобіля) В іншій частині позовних вимог відмовлено Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.11.2013р. рішення суду першої інстанції скасовано у частині стягнення з Комунального по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва матеріальної шкоди зазначеної сумі у розмірі 26870 грн. Звертаючись до суду у червні 2014 року з позовом до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА», із залученням третьої особи [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивач, посилаючись на проведення нею ремонту автомобіля за власні кошти, фактична вартість якого складала 44056 грн., просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» на її користь страхове відшкодування в сумі 24990,00 грн., а також збитки (витрати на проїзд) в розмірі 1158,72 грн.; стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району міста Києва на її користь збитки в сумі 19.066,00 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 650 грн. та витрати на оплату послуг з інспекції (дефектування пошкодженого автомобілю) у розмірі 720,90 грн. У відповідності до ст..979 ЦК України про договір страхування передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положеннями статті 999 ЦК про обов'язкове страхування визначено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). (ч.1) А також передбачено, що до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.(ч.2) Як зазначено у ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо ліміту відповідальності страховика обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. (9.1) Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого (9.2) Як встановлено судом, згідно полісу № ВЕ/3766609 від 23.06.2010 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем ЗИЛ-І30, державний знак [NUMBER], застрахована у Страховій компанії «ОСТРА» власником автомобіля ЗИЛ-І30, державний знак [NUMBER] - КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва. У позовних вимогах йдеться про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» на її користь страхового відшкодування в сумі 24 990,00 грн., а також збитків (витрати на проїзд) в розмірі 1158,72 грн. При цьому позивач зазначила суму страхового відшкодування, посилаючись на те, що страховик мав виходити із вартості наданого нею Звіту про визначення вартості матеріальних збитків, розрахованого сертифікованим оцінювачем відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу у сумі 40174,78 грн. Як зазначено у ст. 25 Закону України «Про страхування» стосовно порядку і умов здійснення страхових виплат та страхового відшкодування: з дійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. \ Частина перша статті 25 із змінами, внесеними згідно із Законом N 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007 \ Посилаючись на ці положення у запереченнях проти позову відповідач-2 стверджував, що аварійним комісаром відповідача-2 було складено аварійний сертифікат, на підставі проведених розрахунків та визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки спричиненого у ДТП, вчиненого 29 грудня 2010 року з вини водія [PERSON], у розмірі 18 420,42 грн. що складає після відрахування ПДВ - 14 573.80 грн. та з виключенням франшизи у сумі 510 грн. складає 14 063,13 грн.. Відповідно до роз'яснення Державної податкової служби України від 03.08.2006р. № 14695/7/16-1517-26 «страхова компанія, надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку виплачує не відшкодування матеріальних збитків, які понесла застрахована особа, а страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру, матеріального збитку, розрахованою шляхом проведення відповідної експертизи». Між тим, суд досліджуючи матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вважає, що зазначені доводи відповідача-2 щодо посилання на розрахунки вартості відновлювального ремонту у сумі 18 420, 42 грн. посилання позивача на суму вартості проведеного ним за власні кошти відновлювального ремонту у сумі 40 174,78 грн. з посиланням на долучені до позовної заяви рахунки-фактури та на Звіт визначення вартості матеріального збитку від 02.06.2011 року не підтверджені відповідними доказами, які б з достовірністю визначили суму вартості відновлювального ремонту при їх співставленні сторонами. експертизи На пропозицію суду щодо проведення судової авто товарознавчої обидві сторони відмовились від її проведення у судовому засіданні 29.11.2016 року. Суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт спричинення шкоди 29 грудня 2010 року о 15.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода по вул. Мельникова, 44 у м. Києві за участю автомобіля ЗИЛ-І30, державний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тойота», державний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Водій автомобіля ЗИЛ-І30 [PERSON] порушив вимоги п.п.10.9 ПДР України та був визнаний винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Шевченківського суду м. Києва від 11 лютого 2011 року. Як зазначалось, листом від 23.03.2011р. за вих..№ 365 ПрАТ «Страхова компанія повідомило позивачу про необхідність надання для здійснення страхового відшкодування належним чином завірених документі (ас.59). Після представлення позивачем відповідних документів страхова компанія направила позивачу відповідь, що страхова справа з приводу ДТП направлена на розслідування. Отже, незважаючи на своєчасне повідомлення про настання страхового надання для огляду пошкодженого транспортного засобу та подання позивачем документів, необхідних для здійснення страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Остра» не виплатила страхове відшкодування та не прийняла рішення про відмову у його здійсненні. (ас. 61.63) Тому суд виходить із ліміту суми страхового відшкодування у розмірі 25 500 грн., вказаної у п.2 Полісу № ВЕ/3766609 від 23.06.2010 року, яким цивільно-правова відповідальність відповідача-1 застрахована в СК «ОСТРА», як власника автомобіля ЗИЛ-І30, державний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON] працівник відповідача-1. Як вище зазначено, відповідно до п.2 вказаного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 25 500, 00 грн., а франшиза становить 510, 00 грн. Суд враховує те, що надання послуг із страхування не є об'єктом оподаткування, сума страхових виплат не повинна передбачати нарахування ПДВ, а тому, з суми збитку 25 500, 00 грн., повинно бути відрахована сума ПДВ у розмірі 3 846,62 грн., та франшиза 510, 00 грн., у відповідності до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (зі змінами та доповненнями) «розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладені договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих» виплаті відповідачем СК «ОСТРА» позивачу страхового відшкодування в сумі 21 143 грн 38 коп.(25 500-510 (франшиза) -3 846,62 грн. (ПДВ) = 21 143 грн 38 коп. Що стосується позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства на користь позивача витрат на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 650 грн., витрат на оплату інспекції по дефектуванню автомобіля у сумі 720 грн., а також різниці між фактичними витратами на відновлювальний ремонт автомобіля та страховою виплатою, яка не покриває спричинені збитки, то заявлені як зазначила позивач нові обставини, зокрема стосовно проведення за власний рахунок відновлювального ремонту автомобіля після постановлення судових рішень, то судом встановлено наступне. Рішенням Шевченківського районного суду від 13 березня 2013 року позов стосовно стягнення з Комунального підприємства на користь позивача витрат на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 650 грн., витрат на оплату інспекції по дефектуванню автомобіля у сумі 720 грн. , а також різниці між фактичними витратами на відновлювальний ремонт автомобіля та страховою виплатою, яка не покриває спричинені збитки були задоволені. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 листопада 2013 року зазначене рішення райсуду у цій частині було скасовано та у позові щодо вказаних вимог відмовлено. Ухвала суду Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА», третьої особи [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП скасована ухвалою Апеляційного суду від 18 лютого 2015 року, у якій зазначено, «суд не звернув увагу на те, що хоча суб'єктивний склад учасників процесу у даній справі однаковий, однак процесуальний статус зазначених осіб інший, до того ж різні предмет та підстави позовних вимог». Дійсно, суд встановив у процесі розгляду по суті даної справи інший предмет та підстави позовних вимог позивачки. Зокрема, вирішуючи дану справу, суд визнав встановленими обставини, які дають підстави для стягненням з належної особи, відповідача-2, страхового відшкодування. за Полісом. Однак не встановлено підстав для задоволення позову до Комунального підприємства про стягнення на корись позивача збитків в сумі 19 066,00 грн., виходячи із суми вартості відновлення автомобіля після прийнятих судових рішень у 2013 році та витрат на проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 650 грн. та витрати на оплату послуг з інспекції (дефектування пошкодженого автомобілю) у розмірі 720,90 грн. за відсутності достовірних доказів стосовно зазначеного позивачем розміру відновлювального ремонту автомобіля проведеного після судових рішень прийнятих у 2013 році. Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» та стягнення на користь позивача [PERSON], страхового відшкодування в сумі 21 143 грн 38 коп. У решті позову суд вважає слід відмовити враховуючи вищенаведені у даному рішенні обставин. З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 526,979,990,999,1166, 1187,1194 ЦК України, ст.9 Закону України «Про страхування», ст. 9,12,29,17,22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Outcome: partial