Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернулась з позовом до Деснянського районного суду м. Києва до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що подружжя перебуває у шлюбі з 07.10.00 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини на думку позивача не має. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/5 частині від заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину починаючи із дати подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітей. У судовому засіданні позивач з представником підтримали позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.10.00 року у Міському відділі РАГС м. Донецька Донецької обл., актовий запис №1096. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час діти знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітні діти знаходяться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі по 1/5 частині від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved