Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У Слов'янський міськрайонний суд звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»), і просить: стягнути з відповідача на свою користь за несвоєчасне відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди подвійну облікову ставку НБУ в сумі 11533,47 гривень, три відсотки річних у сумі 1046,45 гривень, інфляційні витрати у сумі 12530,72 гривень, а також понесені судові витрати у сумі 3551,20 гривень. Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що: 11 серпня 2013 року по вулиці Свободи м. Словянська, Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль [NUMBER], і йому завдана майнова шкода. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-21104, державний номер [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». В той же день, тобто 11 серпня 2013 року, до відповідача була подана заява про настання страхового випадку і протягом 90 днів після дорожньо-транспортної пригоди, відповідач перерахував йому гроші у сумі 16560 гривень. Так як вказана сума виплат його не влаштовувала він звернувся з позовом до суду. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 6 серпня 2015 року з відповідача на його користь було стягнуто у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15489,15 гривень, яка йому була перерахована 4 січня 2016 року. У звязку з простроченням відшкодування йому майнової шкоди, за період з 5 жовтня 2013 року по 4 січня 2016 року, він просить стягнути з відповідача на свою користь: подвійну облікову ставку НБУ в сумі 11533,47 гривень, три відсотки річних у сумі 1046,45 гривень, інфляційні витрати у сумі 12530,72 гривень, а також понесені судові витрати у сумі 3551,20 гривень. Позивач та його представник адвокат [PERSON], будучи повідомлені належним чином, судовими повістками про дату та час судового розгляду справи у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», будучи повідомлений належним чином, судовими повістками про дату та час судового розгляду справи у судове засідання не зявися, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю. Із наданих відповідачем письмових пояснень слідує, що він заявлені позовні вимоги не визнає і просить у їх задоволенні відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що: позов [PERSON] до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення грошових коштів - підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання достовірно було встановлено, що: Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 15489,15 гривень, а також понесені судові витрати, а всього стягнуто грошові кошти у загальній сумі 19288,55 гривень. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 6 серпня 2015 року, рішення Словянського міськрайонного суду від 19 серпня 2014 року залишено без змін. Із вказаного рішення Словянського міськрайонного суду слідує, що: 11 серпня 2013 року по вулиці Свобода м. Словянська, Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, власником якого є позивач [PERSON]. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER]. 28 червня 2013 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» і власником автомобіля [NUMBER] [PERSON] укладено договір цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АС/1957359, строком на один рік, зі строком дії з 1 липня 2013 року по 30 червня 2014 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50 тисяч гривень. Після дорожньо-транспортної пригоди, в той день 11 серпня 2013 року позивач разом з [PERSON] подали до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заяви про настання страхового випадку. У звязку з чим відповідачем була визначена позивачу сума відшкодування у розмірі 16560 гривень, яка і була перерахована останньому. Будучи незгодним з розміром відшкодованої відповідачем завданої йому матеріальної шкоди позивач 25 жовтня 2013 року звернувся з позовом до суду. За даним позовом [PERSON], Словянським міськрайонним судом і було постановлено вищевказане рішення від 19 серпня 2014 року. Із листа директора Департаменту державної виконавчої служби від 15 січня 2016 року №Т-26291; Т-26500/20.05 слідує, що: відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві на підставі виконавчого листа виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області від 28 серпня 2015 року №2/243/56/2014, з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», на користь [PERSON], згідно платіжного доручення від 4 січня 2016 року №1, переховано грошові кошти у сумі 19288,55 гривень. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно вимог ст. 22 ЦК України слідує, що: «1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.» Згідно ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон 1961-IV від 1 липня 2004 року), слідує, що: з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 22 зазначеного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 червня 2012 року №6-49цс12, слідує, що: Зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549-550 ЦК України, оскільки три проценти річних, інфляційна складова та неустойка\~є різними правовими інститутами. У разі порушення страховиком своїх зобов'язань за договором обов'язкового страхування\~\~цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинне законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст.549 ЦК України, п. 36.5. ст. 36 Закону 1961-IV) інфляційної складової та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом\~\~(ч. 2 ст. 625 ЦК України). Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений законом строк не здійснив виплату у повному обсягу страхового відшкодування, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими. \~\~ Позивачем у позові ставиться питання про стягнення грошових сум у звязку з простроченням виплат страхового відшкодування за період з 5 жовтня 2013 року по 4 січня 2016 року за 822 дні. Діючим законодавством встановлено 90 денний термін виплати страхового відшкодування, у даному випадку з 11 серпня 2013 року (день ДТП) до 4 жовтня 2013 року. Повна виплата страхового відшкодування відповідачем була здійснена 4 січня 2016 року, а тому саме за період з 5 жовтня 2013 року по 4 січня 2016 року і підлягають стягненню з відповідача подвійна облікова ставка НБУ, три відсотки річних, та інфляційні витрати. Згідно висновку бухгалтерської експертизи, від 16 березня 2016 року, проведеної ТОВ «Професіонал Донбасу», слідує, що: виходячи із суми основного боргу у розмірі 15489,15 гривень, експертами здійснено розрахунок відповідно якого: за період з 5 жовтня 2013 року по 4 січня 2016 року, подвійна облікова ставка НБУ становить 11533,47 гривень; три відсотки річних 1046,45 гривень, витрати від інфляції 12530,72 гривень, а всього 25110,64 гривень. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду і підлягають задоволенню у повному обсягу. На підставі викладеного,

Outcome: approved