Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У червні 2019 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.08.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №MKAF3.25134.003, за умовами якого відповідачці було надано кредит у розмірі 145 000 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01.08.2016 року та сплатити проценти за його користування. З метою забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, 02.08.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладений договір поруки № РХ029031.25138.002. Цього ж дня, в забезпечення виконання зобов`язань між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № ZXA019500.25134.004. Разом з тим, 06.03.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Оскільки в порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язання щодо погашення заборгованості та сплаті процентів перед позивачем не виконує, ТОВ «Глобал Спліт» просить стягнути на його користь солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 256 579 грн. 20 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України вважаються такими, що повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 02.08.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKAF3.25134.003, за умовами якого відповідачці було надано кредит розмірі 145 000 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01.08.2016 року та сплатити проценти за його користування (а.с. 10-12). Так п. 6.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що зазначена в п. 1.1.3. цього договору від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідо до п. 1.1.3. кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 19 % річних. Разом з тим, 02.08.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладений договір поруки № РХ029031.25138.00 (а.с. 15). Згідно з п. 5 договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. 02.08.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № ZXA019500.25134.004, предметом якого є надання заставодавцем майна, а саме автомобіля сірого кольору марки Skoda моделі Octavia A5 Ambition 1.9TDI, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , об`ємом двигуна 1896, в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених заставою та (або) невиконання заставодавцем зобов`язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в заставу майна переважно перед іншими кредиторами заставодавця та (або) позичальника (а.с. 16-18). 06.03.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення, в тому числі права вимоги за кредитним договором №MKAF3.25134.003 (а.с. 24-25). Відповідно до ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Банківською установою зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала. З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості станом на 20.06.2019 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 256 579 грн. 20 коп., з яких 96 847 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом, 159 731 грн. 47 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 9). Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Відповідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеними з банком договорами щодо повернення отриманих коштів не виконують, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved