Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та заборгованості з них. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що має малолітнього сина [PERSON] [INFO], який на даний момент виховується зі своїм рідним дідом [PERSON], оскільки рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09.12.2014 року останню було позбавлено батьківських прав відносно сина, а батько дитини [PERSON] помер 01.08.2009 року. Згідно Рішення виконкому від 18.03.2015 року № 81, відповідача по справі було призначено опікуном малолітнього [PERSON] На підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14.04.2015 року на позивача покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 03.02.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що у квітні 2015 року позивач дізналася про те, що має ВІЛ інфекцію, у звязку з чим перебуває під наглядом у кабінеті «довіри» з діагнозом: ВІЛ інфекція, 4-клінична стадія, та має ІІІ групу інвалідності. За станом здоровя позивач потребує постійного медикаментозного лікування, тому її кошів, які вона отримує за групою інвалідності не вистачає для забезпечення власної життєдіяльності. Особистого житла не має та проживає зі своєю знайомою, її дохід на місяць складає 1247,00 грн. Позивач вважає, що на даний момент змінилися обставини, які дають підстави звільнення її від сплати аліментів у звязку з тяжкою хворобою, тому в позові ставиться питання про звільнення її від сплати заборгованості по аліментам на утримання сина та звільнення від обовязку сплачувати аліменти. Позивач та її уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не прибули, представником позивача надано до суду заяву з проханням справу слухати без їх участі, наполягав на задоволенні вимог в повному обсязі.\~ Відповідач\~ в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матірю [PERSON] [INFO] (а.с.4,8). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09.12.2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO], та рішенням виконкому Дзержинської міської ради від 18.03.2015 року № 81, відповідача по справі [PERSON] було призначено опікуном малолітнього [PERSON] Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14.04.2015 року на позивача покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08.02.2008 року. (а.с.7) Як вбачається з повідомлення головного лікаря «ЦМЛ» м.Торецька, [PERSON] перебуває під наглядом в кабінеті «довіри» з липня 2015 року з діагнозом: ВІЛ інфекція, 4-клінична стадія, та за станом здоровя потребує постійного медикаментозного лікування (а.с.10). Відповідно довідки МСЕК, виданої на підставі акту огляду МСЕК № 706, [PERSON] з листопада 2015 року має 3 (третю) групу інвалідності. (а.с.9) Суд зазначає, що підстави звільнення батьків від обовязку утримувати дитину визначені ст. 188 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Оскільки у судовому засіданні позивачем не надано жодних доказів того, що дохід її дитини, [PERSON], набагато перевищує дохід позивача, то суд приходить до висновку про те, що вимога про звільнення позивача від обовязку сплати аліментів на утримання малолітнього сина є безпідставною, а тому такою, що не підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання сина, то суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Крім того, у Постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач по справі страждає на тяжке захворювання та має діагноз ВІЛ інфекція, 4-клінична стадія, та за станом здоровя потребує постійного медикаментозного лікування, у звязку із чим з листопада 2015 року має 3 (третю) групу інвалідності, суд вважає за можливе звільнити її від сплати заборгованості по аліментам. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~\~\~На підставі ст.188, 197 СК України,

Outcome: partial