Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

У травні 2021 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, в обґрунтування позову зазначив, що вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці. Діями відповідача, що полягали у незаконному вилові водних живих ресурсів, було завдано шкоду у загальній сумі 15640 грн. Притягуючи відповідача до кримінальної відповідальності, питання про відшкодування ним спричиненої шкоди вирішено не було. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби 15640 грн. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 12.01.2021 року, у підготовче судове засідання не з`явився, надіслав заяву щодо розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , через Державну установу «Маріупольський слідчий ізолятор», направив до суду заяву, згідно якої з позовною заявою ознайомлений, заявлені вимоги визнав повністю, просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши доводи позову та перевіривши їх наданими письмовими доказами, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці. Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного судового рішення, є те, що [PERSON] 14.01.2021 року у період часу з 13 год. 30 хв. до 15 год. 30 хв., перебуваючи на березі річки [PERSON] в 300 метрах від будинку [ADDRESS] , діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, за допомогою заздалегідь придбаного та принесеного з собою забороненого знаряддя лову типа «Павук» - риболовної сітки 200*200 см., вічко 20*20мм., в порушення ст.76 та пункту 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, п.14 ст.11 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства», ст.27 Закону України «Про тваринний світ» в заборонений період часу, що встановлений на території Донецької області відповідно до Наказу Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області від 17.03.2020 року №60 «Про встановлення весняно-літньої заборони на види водних біоресурсів у рибогосподарських об`єктах Донецької області у 2020 році», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з берегу річки за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову, умисно здійснив незаконний вилов риби з річки «Кальчик» виду «піленгас» у кількості 23 одиниці, всього загальною вагою 7,3 кг, розмір збитків, якої відповідно до Додатку 3.1 до Постанови Кабінету міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердженої такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», становить 15640 (п`ятнадцять тисяч шістсот сорок) гривень, чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на вказану суму. Вищезазначені встановлені судом обставини за положеннями ст.82 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено вирок в кримінальній справі, беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Відповідно ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту вироку Іллічівського\~ районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 року, питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди у сумі 15640 грн. вирішено не було. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.4,5 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.63 «Про тваринний світ»\~ підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь Маріупольської міської ради Донецької області спричинену його діями рибному господарству України шкоду у загальній сумі 15640,00 гривень. Крім того, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, судовий збір у розмірі 2270 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved