Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У червні 2018р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.05.2016 року було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 02.03.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та було видано виконавчий лист. Однак, мати дітей взагалі не приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей та не сплачує аліменти, а тому на даний час заборгованість по аліментах становить 1525,81 грн. На сьогоднішній день присуджені до сплати аліменти недостатні для утримання дочки та сина, оскільки дана сума не відповідає мінімальному розміру прожиткового мінімуму, встановленому законом на одну дитину. Позивач проживає разом з дітьми, отримує мінімальну заробітну плату, жодної державної допомоги та інших доходів не отримує. Для проживання разом з дітьми винаймає квартиру та несе усі витрати на утримання та матеріальне забезпечення дітей. Окрім того, син [PERSON] навчається в ПТУ14 м. Вороновиця, що потребує збільшення витрат на проживання дитини в гуртожитку, його харчування. Також сплачує за харчування дочки [PERSON] у школі. Ці обставини [PERSON] вважає такими, що вказують на погіршення його матеріального стану. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоровя, а тому має змогу платити аліменти на утримання спільних дітей у більшому розмірі. У звязку з чим, позивач просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Тростянецького районного суду від 02.03.2017 р. та стягувати з [PERSON] на йог користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дітей. 12.03.2019 р. ухвалою Тростянецького районного суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, змінив позовні вимоги та просив стягувати з відповідача на його користь на утримання дітей аліменти у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, змінені позовні вимоги визнала повністю. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2000 р., який рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.05.2016 р. по справі № 147/480/16-ц розірвано (а.с. 8). [PERSON] народився [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. [PERSON] народилася [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). 02.03.2017 р. Тростянецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 50 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 24.01.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просив суд змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Тростянецького районного суду від 02.03.2017 року з 50 гривень до 500 гривень на кожну дитину щомісячно, посилаючись на погіршення його матеріального стану. Відповідачем не подано до суду жодного доказу та заперечень на спростування зазначених позивачем обставин. Разом з тим, відповідач не відмовилася від обов'язку утримувати сина [PERSON] та дочку [PERSON] та визнала позов в повному обсязі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Частиною 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 50 гривень щомісяця на 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає повному задоволенню в зв'язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved