Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] [PERSON] огли звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», згідно якого просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий 21.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі під номером 257 про стягнення суми заборгованості. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що нотаріусом не було додержано вимог чинного законодавства України та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач зазначив, що ПАТ «Універсал банк», навмисно приховав від нотаріуса наявний між ПАТ Універсал банк» [PERSON] [PERSON] договір іпотеки від 23.04.2008 року, оскільки, законодавство України передбачає певний порядок щодо стягнення грошових коштів за кредитним договором, який забезпечений договором іпотеки. Відповідно до ч. 4 ст. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу пятнадцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Жодних повідомлень зі сторони ПАТ «Універсал банк» до [PERSON] [PERSON] огли не надходило. Більше того, ПАТ «Універсал банк» було вжито заходи щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис нотаріуса, шляхом подачі позовної заяви до суду, якій було присвоєно № 522/16771/15-ц. Наразі ця справа розглядається у Апеляційному суді Одеської області, номер провадження 22-ц/785/3850/17, ухвалою від 30.03.2017 року відкрито провадження по справі, ухвалою від 31.03.2017 року справу призначено до розгляду на 18.05.2017 року. Тобто, наразі немає рішення суду про стягнення коштів з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк», яке набрало законної чинності.Факт нехтування ПАТ «Універсал банк» тим, що провадження стосовно стягнення за кредитним договором, який був підставою для виконавчого напису приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], ще триває говорить про намір обійти майбутнє рішення суду по справі 22-ц/785/3850/17, прискоривши можливість стягнення заборгованості без надання змоги [PERSON] навести свої з заперечення у органах судової влади. Позивач вважає, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус в порушення ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не врахував і не перевірив факту про безспірність заборгованості або наявність іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та момент виникнення в стягувача права вимоги. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву, згідно якої, позовні вимоги не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (08.07.2009 року змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»), з однієї сторони та [PERSON] був укладений кредитний договір № 092-2008-1264, згідно з яким Банком надано Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування в сумі 140 000,00 (сто сорок тисяч) доларів США строком до 10.04.2028 року зі сплатою 12,95% річних в порядку, на умовах та строки, визначені цим Договором. Підписання цього договору Позичальником підтверджує, що до підписання цього договору отримав від Кредитора у письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, як це вимагає законодавство про захист прав споживачів. Згідно з п. 2.3 Кредитного договору, видача Кредиту за цим Договором проводиться на поточний рахунок Позичальника, відкритий згідно з умовами п. 11.3 даного Договору. У відповідності до п. 1 1 Кредитного договору, Кредитор зобовязується надати Позичальникові кредитні кошти в сумі і на умовах, визначених у цьому Договорі, Додатку 1 та Додатку 2, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в прядку, визначених Договором, Додатком 1 та Додатком Також, сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно з умовами Кредитного договору. Відповідач отримав та використовував грошові кошти на задоволення власних потреб, що підтверджується копіями Меморіального ордеру № 09229151180000001 від «23» квітня 2008 року та Випискою/Особовий рахунок позичальника за 23.04.2008 року. Згідно з п. 2.4 Кредитного договору, погашення основної суми Кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати Позичальником щомісячних платежів. Під терміном «щомісячний платіж» сторони розуміють платіж, який складається з частини погашення основної суми Кредиту та процентів, нарахованих за користування Кредитом за попередній платіжний період. Під терміном «платіжний період» сторони розуміють період, що дорівнює одному календарному місяцю з дати, в яку повинен бути сплачений попередній щомісячний платіж до дати, встановленої в Графіку погашення, для сплати наступного щомісячного платежу. Перший платіжний період відраховується з дня видачі Кредиту по день, що передує даті здійснення першого щомісячного платежу згідно з Графіком погашення. Позичальник зобовязався щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок, відкритий згідно з п. 2.1.3 даного Договору. Позичальник доручає кредитору самостійно направляти кошти на погашення заборгованості Позичальника в порядку та черговості, визначених п. 2.8 цього Договору та іншими умовами цього Договору. При цьому, під терміном «дата погашення щомісячних платежів» сторони розуміють останній робочий день, що передує «10» числу кожного місяця. Розмір щомісячного платежу встановлений у Графіку погашення кредиту, що викладений у Додатку № 2 до даного Договору (п. 2.5 Кредитного договору). П. 2.7 Кредитного договору передбачено нарахування процентів на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку Кредиту до дати повного погашення кредиту. Нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування відсотків «30/360», починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку та зарахування на поточний рахунок Позичальника, вказаний у п. 2.1.3 Договору, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості Позичальника (а саме: на суму Кредиту, що не повернута Кредитору), виходячи із кількості 30 днів у місяці й 360 днів у році. Дата остаточного погашення Кредиту в розрахунок не включається. Позичальник зобовязується здійснити повне погашення процентів за користування Кредитом не пізніше дня повного погашення суми Кредиту, зазначеного у п. 2.6 цього Договору. Згідно з п. 1.1.1 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати Щомісячного Платежу) встановлюється підвищена процентна ставка в розмірі 38,85% річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування Кредитом понад встановлені цим Договором терміни сплати щомісячних платежів, застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника. Нарахування та облік таких процентів Кредитор здійснює відповідно до умов цього Договору, Додатків до нього та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів Національного банку України. Відповідно до п. 1.1.2 Кредитного договору, підвищена процентна ставка за користування Кредитом не застосовується (а застосовується процентна ставка у розмірі 0,0001 % річних), якщо погашення простроченої суми основного боргу Позичальника відбулося протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення. При цьому, якщо третій день цього строку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем такого строку застосування процентної ставки 0,0001 % річних визначається останній робочий день, що передує такому вихідному або святковому дню. Якщо оплата простроченої суми основного боргу Позичальника не була здійснена протягом перших трьох календарних днів з дати прострочення сплати суми основного боргу, то на прострочену суму основного боргу Позичальника нараховується підвищена процентна ставка, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення. У відповідності до п. 5.3.2 Кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит у сумі вказаній у п. 1.1 Кредитного договору, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань за цим Договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом понад двох місяців, та направлення Кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення Кредитором вищезазначеного повідомлення (вимоги) Позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення Кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту ( п. 5.2.5 Договору). У відповідності до п. 6.1 Кредитного договору,» за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим Договором. Згідно зі ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За правилами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом. Ч. 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання відповідає перед кредитором за завдані прострочені збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до п. 5.2.5 Кредитного договору кредитор може достроково витребувати погашення всієї суми кредиту за Кредитним договором та/або процентів за користування Кредитом при направленні повідомлення про дострокове повернення кредиту у разі прострочення Позичальником сплати чергового платежу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом понад двох (двох) місяців. З матеріалів справи вбачається, що «28» квітня 2015 року ПАТ «Універсал Банк» було направлено позивачу [PERSON] про усунення порушень. [PERSON] була ним отримана 04.05.2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи. Однак, з моменту надіслання зазначених [PERSON] Банком та отримання їх Відповідачами, останніми не було вчинено дій, які б свідчили про намір усунути порушення умов Кредитного договору, та сплатити прострочену суму заборгованості. 09 вересня 2015 року [PERSON] звернувся з письмовим зверненням до ПАТ «Універсал Банк», згідно якого він визнав суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 93 262, 51 дол. США, та просив розглянути питання щодо погашення ним 50% від суми заборгованості по тілу кредиту, а решту просить списати, вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією звернення позивача від 09.09.2015 року № 23990. У звязку з тим, що на виконання умов Кредитного договору, в рахунок часткового погашення заборгованості Позичальником не здійснювались погашення, ПАТ «Універсал Банк» вимушений був звернутися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу. 21 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, було вчинено Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 257, згідно якого стягнуто з [PERSON] [PERSON] огли суму заборгованості в розміні 3 209 130 (три мільйони двісті девять тисяч сто тридцять) грн. 21 коп. що по курсу НБУ на дату виготовлення розрахунку дорівнює 119 801, 33 (сто девятнадцять тисяч вісімсот один) дол. США 33 центів. З позовної заяви вбачається також, що підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначає наявність спору щодо його заборгованості за кредитним договором, не надання нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Однак, таке твердження є безпідставним та необґрунтованим. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, у відповідності до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Як зазначено в ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачам або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» ПАТ «Універсал Банк» було надано приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису всі необхідні документи, у відповідності до вимог чинного законодавства України. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в суду не має, а посилання позивача на порушення нотаріусом положень ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, є безпідставним та необґрунтованим. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed