Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Учасники справи подали до суду наступні заяви по суті справи. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №401289751 від 07.10.2012 року в розмірі: заборгованість за кредитом у розмірі 212,33 грн.; 1486,17 грн. заборгованість по комісії; 1900 грн. штраф, а всього 3598,50 грн. ( три тисячі пятсот девяності вісім грн.. 50 коп.), а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором, у звязку з чим перед банком у відповідача виникла заборгованість (а.с. 1-2) До позовної заяви представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.24). 10.08.2016 року провадження у справі було зупинено за клопотанням представника відповідача до набрання законної сили рішенням суду по справі № 182/2725/16-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору № 401289751 від 07.10.2012 року. 19.02.2018 року за клопотання представника позивача провадження у справі було поновлено та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 61-62) Ухвалу суду відповідач отримала 26.02.2018 року (а.с. 64) Відповідач не надала відзиву на позов у встановлений судом строк. З урахуванням викладеного суд відповідно до статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. ПАТ «Альфа-Банк» уклало з відповідачем [PERSON] договір № 401289751 від 07.10.2012 року (а.с. 4-9). Згідно умов вказаного договору відповідач отримала кредитні кошти\~ у розмірі 7077 грн. , які зобовязалась повернути згідно з графіком платежів до 08.10.2014 року (а.с.8) Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] укладаючи договір письмово була ознайомлена з умовами кредитування, тарифами та правилами споживчого кредитування, що підтверджується її особистим підписом на кожній сторінці ( а.с.4-13). Перевіривши зміст кредитного договору судом не встановлено, що він суперечить ЦК України та іншим актам законодавства. Як вбачається з матеріалів справи особи, які вчиняли правочин мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Також судом встановлено, що договір вчинено у формі, яка встановлена законом, кошти за договором [PERSON] отримала , здійснювала платежі до 11.02.2014 року, що підтверджено та встановлено Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 року (а.с. 53-56). Згідно із\~частинами першою\~і\~другою статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути\~кредит\~та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Зі змісту наведених норм випливає висновок, що зобов'язання з кредитного договору передбачає єдиний обов'язок боржника повернути\~кредит\~у повному розмірі , в строк та в порядку, що встановлені укладеним договором . Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 19.02.2016 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 212,33 грн.; 1486,17 заборгованість по комісії; 1900 грн. штраф, а всього 3598,50 грн. ( три тисячі пятсот девяності вісім грн.. 50 коп.) (а.с. 14-15). Беручи до уваги вище встановлені судом обставини, дослідивши розрахунок заборгованості та виписку з рахунку відповідача, суд вважає, що розрахунок містить всі дані щодо періодів оплат, нарахувань та простроченої заборгованості, а також розрахований в межах визначеної сторонами строку позовної давності, в тому числі і щодо нарахування комісії та штрафів. На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед ПАТ «Альфа-Банк» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк»\~ підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved