Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У травні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 07 вересня 2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 14 700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобовязання, згідно умов договору, однак зобовязання за вказаним договором виконані ним не були. Станом на 29 лютого 2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 89 019 грн. 06 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 15 341 грн. 38 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 66 162 грн. 49 коп., заборгованості за пенею та комісією у сумі 2 800 грн. 00 коп., а також штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), та у сумі 4 215 грн. 19 коп. (процентна складова). Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 89 019 грн. 06 коп. за кредитним договором № б/н від 07 вересня 2012 року, та судові витрати. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 89 019 грн. 06 коп., а також судові витрати в сумі 1378 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2016 року від 12.08.2016 року, за заявою [PERSON] заочне рішення було скасовано та справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився. Представник відповідача адвокат [PERSON] подав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та відсутність відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представників сторін по справі про розгляд справи у їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи у сукупності, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07 вересня 2012 року, [PERSON] отримав від [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який було збільшено з 27.03.2013 року до 14 700 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами [PERSON] складають між ним та [PERSON] кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник зобовязався на вимогу [PERSON] виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплатити винагороди [PERSON]. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] доручив списувати з будь якого рахунку відкритого в [PERSON] в тому числі з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною Правил та/або [PERSON], позичальник зобовязується надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу заборгованість. На підстав п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] має право на зміну [PERSON], а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеному [PERSON] розмірі в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі порушення умов договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або встановленою [PERSON] часткою у разі невиконання боргових зобовязань та інших обовязків за цим Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, [PERSON] станом на 29 лютого 2016 року, внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором має заборгованість у розмірі 89 019 грн. 06 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 15 341 грн. 38 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 66 162 грн. 49 коп., заборгованості за пенею та комісією у сумі 2 800 грн. 00 коп., а також штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), та у сумі 4 215 грн. 19 коп. (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтями 610, 611, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). При порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В ході судового розгляду справи відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в повному обсязі у звязку із пропуском ПАТ КБ «ПриватБанк» строку позовної давності. Разом з тим, суд приходить до висновку, що підстави для застосування строків позовної давності, що є наслідком відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в даній справі відсутні, виходячи з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України ), а не закінченням строку дії договору. З наданої суду довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що термін дії картки, яка видана [PERSON] на підставі укладено кредитного договору, визначено до квітня 2016 року. Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] останній платіж на погашення отриманої суми кредиту, який передував зверненню до суду із позовом, здійснено 31.10.2013 року. З позовом до суду про стягнення заборгованості, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося у травні 2016 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності, у звязку з чим в даній справі відсутні законні підстави для відмови у задоволенні позову в повному обсязі з підстав пропуску строку позовної давності. Разом з тим, є підстави для застосування спеціального річного строку позовної давності до позовних вимог про стягнення пені. Як вбачається з розрахунку, який додано до позову пеня за 1 рік, що передувало зверненню ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з позовом складає 1\~000 грн., у звязку з чим позовні вимоги про стягнення пені в сумі 2 800 грн. не можуть бути задоволені, оскільки заявлені поза межами річного строку позовної давності. Крім того, судом встановлені і інші обставини, які дають підстави для часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Так, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Судом встановлено, що [PERSON] з 22.08.2014 року по 30.07.2015 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил України по мобілізації, проте, у вказаний час ПАТ КБ «ПриватБанк» нараховувало відповідачу проценти за користування грошовими коштами, сума яких за вказаний період складає 28\~080 грн. 35 коп., що вбачається з доданого до позову [PERSON] розрахунку (38288,03 грн. (розмір процентів станом на 31.07.2015 року) 10\~207,68 грн. (розмір процентів станом на 29.08.2014 року) = 28\~080, 35 грн.). З урахуванням положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір відсотків за користування кредитом в сумі 28\~080 грн. 35 коп. не може бути стягнутий з [PERSON] на підставі рішення суду. Крім того, з урахуванням положень вказаного вище Закону суд вважає за необхідне виключити і нараховану за період перебування [PERSON] на військовій службі пеню в сумі 300 грн., у звязку з чим розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням спеціального строку позовної давності, становить 700 грн. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] порушені умови укладеного договору, внаслідок чого він має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк», суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 57\~354 грн. 70 коп., з яких 15\~341 грн. 38 коп. заборгованість за кредитом, 38\~082 грн. 14 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 700 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. фіксований штраф, 2\~731 грн. 18 коп. процентна складова штрафу (5% від суми задоволених позовних вимог 54\~623 грн. 52 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial