Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У червні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві [PERSON] зазначає, що 01 серпня 2011 року останній уклав із [PERSON] договір позики, згідно з яким передав відповідачу грошові кошти у сумі 22000 доларів США, з умовою їх повернення у строк до 31 грудня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування вказаними грошима у розмірі 1%. Договір було укладено у письмовій формі у вигляді розписки, яку [PERSON] власноручно написав в підтвердження отримання вказаних грошових коштів, проте, по закінченню зазначеного строку, суму боргу не повернув. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у сумі 175835 грн., суму індексу інфляції в розмірі 1758 грн. 36 коп., суму процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9661 грн. 25 коп., по оплаті судового збору в сумі 1896 грн. 39 коп., а всього - 189151 грн. Вищезазначене рішення [PERSON] не виконує. Станом на 01 червня 2014 року відповідачем [PERSON] сума позики не повернута. Згідно з курсом Національного банку України станом на 01 червня 2014 року 100 доларів США становить 1187 грн. 76 коп., відповідно сума заборгованості 22000 доларів США становить 261307 грн. 20 коп. Вищезазначеними сторонами було встановлено розмір відсотків за користування грошовими коштами, а саме - 1 % від суми позики в місяць, таким чином, за період з 01 липня 2012 року по 01 червня 2014 року, сума відсотків за користування грошовими коштами становить 60100 грн. 66 коп. Відповідно до проведених розрахунків, розмір інфляційних витрат за період з 01 липня 2012 року по 01 травня 2014 року становить 17246 грн. 27 коп. Виходячи з викладеного вище, [PERSON] просить суд на його користь стягнути з [PERSON] відсотки за користування позикою - 60100 грн. 66 коп., інфляційні витрати - 17246 грн. 27 коп. та судові витрати. У грудні 2014 року позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, а саме, просить суд стягнути на його користь з [PERSON] відсотки за користування позикою у сумі 96059 грн. 83 коп., інфляційні витрати у сумі 63608 грн. 67 коп. та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що первісні позовні вимоги по стягненню відсотків та індексу інфляції були датовані 01 червня 2014 року, а згідно з курсом Національного банку України станом на 01 грудень 2014 року 100 доларів США становить 1505 грн. 64 коп., відповідно сума заборгованості 22 000 доларів США становить 331240 грн. 80 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Представник позивача [PERSON] у судове засідання також не з'явився, але надав суду заяву із клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у газеті «Запорізька правда» та направлення за місцем реєстрації судових повісток про виклик, у судові засідання не з'явився. Суд розглядає справу за відсутності відповідача, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 01 серпня 2011 року [PERSON] уклав із [PERSON] договір позики, згідно з якого, позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 22000 доларів США, з умовою їх повернення у строк до 31 грудня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування вказаними грошима у розмірі 1%. [PERSON] свої зобов'язання не виконував та борг не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вище викладене між позивачем та відповідачем виникли правовідносини позики з усіма наслідками відповідно до цивільного законодавства. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у сумі 175835 грн., суму індексу інфляції в розмірі 1758 грн. 36 коп., суму процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9661 грн. 25 коп., по оплаті судового збору в сумі 1896 грн. 39 коп., а всього - 189151 грн. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із повідомлення заступника начальника ВДВС Василівського районного управління юстиції Запорізької області від 22 травня 2014 року №9413/1, ухвалене рішення Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, боржник не виконує. Нормою ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмові від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з курсом Національного банку України станом на 01 грудня 2014 року 100 доларів США становить 1505 грн. 64 коп., відповідно сума заборгованості 22000 доларів США становить 331240 грн. 80 коп. У зв'язку з тим, що сторонами було встановлено розмір відсотків за користування грошовими коштами, а саме - 1% від суми позики в місяць, тому за період з 01 липня 2012 року по 01 грудня 2014 року сума відсотків за користування грошовими коштами становить 96059 грн. 83 коп. (331240.80*1%/100%*29 місяців (з 01.07.2012 по 01.12.2014) = 96059.83). Розмір інфляційних витрат за період з 01 липня 2012 року по 01 жовтня 2014 року становить 63608 грн. 67 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] відсотки за користування позикою у сумі 96059 грн. 83 коп. та інфляційні витрати у сумі 63608 грн. 67 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved