Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 22 жовтня 2013 року 17 год.40 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Honda», д.н.з. [NUMBER], в м. Києві по вул. Черновола, буд. 25, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілями [NUMBER] та «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. У результаті ДТП із вини [PERSON] пошкоджено автомобіль [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], а під час ДТП перебував під керуванням [PERSON]. Зазначену подію визнано страховим випадком. 23 грудня 2013 року позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі 25 389,10 грн. На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була, у зв'язку із цим позивач просить стягнути з відповідача виплачену у порядку регресу суму у вищевказаному розмірі. Також, позивач поніс витрати на сплату послуг аварійного комісара у розмірі 888 грн. та судовий збір за подання даного позову до суду, які також просить стягнути із відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за її відсутності. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до полісу [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 серпня 2013 року, застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON], забезпеченим транспортним засобом якого є «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.14). Із постанови Шевченківського районного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року вбачається, що 17 год. 40 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Honda», д.н.з. [NUMBER], в м. Києві по вул. Чорновола, буд. 25, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілями [NUMBER], який був під керуванням [PERSON], та «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вищевказаною постановою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, та визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Із матеріалів справи вбачається, що власник пошкодженого автомобіля марки [NUMBER], звернувся до позивача із заявою, в якій просив здійснити йому відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 18). Згідно звіту № 382 про оцінку автомобіля від 04 листопада 2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], у результаті його пошкодження в ДТП, складає 25 389,10 грн. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем 23.12.2013 року здійснено виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 25 389 (двадцять п'ять тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 10 коп., про що свідчить копія платіжного доручення № 1/22391 (а.с. 28). Також, із матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати по оплаті послуг аварійних комісарів у розмірі 888 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4675 від 26 грудня 2013 року. Матеріалами справи встановлено, що листом за № 36960/3-1-05 від 26.12.2013 р позивач звернувся до відповідача про компенсацію витрат у добровільному порядку. Однак, до суду не надано доказів про добровільну сплату відповідачем таких витрат. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на викладене, Моторне ( транспортне) страхове бюро України має право зворотної вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди у межах фактичних витрат. Згідно із частиною 1, статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в порядку регресу відшкодування завданих збитків, понесені витрати по оплаті аварійних комісарів та розмір судового збору, сплачений позивачем при подачі даного позову до суду. На підставі викладеного, та

Outcome: approved