Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

у суд із позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення звернувся [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , у якому просить усунути йому, [PERSON] , перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення з неї [PERSON] без надання іншого приміщення. Позов мотивований тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 листопада 1996 року органом приватизації при виконкомі Козелецької селищної ради згідно з розпорядженням від 28 листопада 1996 року № 412, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [INFO] дружина позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07 квітня 2006 року. Розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації № 275 від 20 травня 2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах області» вулицю Журавльова в смт. Козелець перейменовано на вулицю Свято-Миколаївська. У вказаній квартирі зареєстровані, крім позивача, його донька [PERSON] , онука [PERSON] та колишній чоловік доньки [PERSON] . Вказане підтверджується довідкою виконкому Козелецької селищної ради Чернігівської області № 3043 від 05 вересня 2019 року, копією будинкової книги. [PERSON] вселився до вказаної квартири після реєстрації шлюбу з донькою позивача та отримав право користування житлом. Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року у справі № 734/1264/15-ц шлюб, зареєстрований 27 лютого 1993 року виконавчим комітетом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 1 між [PERSON] та [PERSON] , розірваний. Відповідач тривалий час відмовляється добровільно звільнити житло, вчиняє сварки, створює позивачу перешкоди в користуванні майном. При цьому, відповідач є власником житлового будинку в селі Горбово Куликівського району Чернігівської області, який спадкував після смерті батьків. Оскільки [PERSON] спільним побутом з позивачем не пов`язаний, не укладав договору найму житла, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на мою вимогу як власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач вимоги позову не визнав, пояснюючи тим, що жодним чином не перешкоджає користуватися будинком [PERSON] , оскільки не є членом його сім`ї та спільне господарство не ведуть. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги повністю підтримує. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні правовідносини: згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 листопада 1996 року органом приватизації при виконкомі Козелецької селищної ради згідно з розпорядженням від 28 листопада 1996 року № 412, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] дружина позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07 квітня 2006 року; у вказаній квартирі зареєстровані, крім позивача, його донька [PERSON] , онука [PERSON] та колишній чоловік доньки [PERSON] . Вказане підтверджується довідкою виконкому Козелецької селищної ради Чернігівської області № 3043 від 05 вересня 2019 року, копією будинкової книги; заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року у справі № 734/1264/15-ц шлюб, зареєстрований 27 лютого 1993 року виконавчим комітетом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 1 між [PERSON] та [PERSON] , розірваний. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення підлягає задоволенню із наступних підстав: згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 травня 2015 р. у справі № 6-92цс15 передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Правовий висновок, викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, вказує, що аналіз зазначеної норми (ст. 391 ЦК України) дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] проживав у спірній квартирі в якості члена сім`ї доньки позивача і набув право користування чужим майном. Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року у справі № 734/1264/15-ц шлюб, зареєстрований 27 лютого 1993 року виконавчим комітетом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 1 між [PERSON] та [PERSON] , розірваний. Оскільки [PERSON] спільним побутом з позивачем не пов`язаний, не укладав договору найму житла, його право на користування чужим майном підлягає припиненню шляхом виселення на мою вимогу [PERSON] , як власника цього майна. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збіру у сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved