Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.04.2007 року, та в подальшому стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову послалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя в останніх є син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем син [PERSON] проживає з позивачем. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.04.2007 року вирішено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 217 грн. Відповідач таку суму аліментів сплачує і по сьогоднішній день. Останній дитиною не цікавиться, жодних додаткових коштів для утримання дитини не дає. На прохання позивача збільшити розмір аліментів відповідач відмовляється, посилаючись на відсутність коштів, хоча їздить на заробітки за кордон, тому спроможний матеріально забезпечувати дитину. Місячний дохід позивача становить близько 1200 грн. Їй матеріально допомагають батьки у придбанні шкільного приладдя для сина, його харчування в школі. Вона не має змоги самостійно утримувати сина, а такий розмір аліментів, який сплачує відповідач, не задовольняє мінімальних потреб дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя в останніх є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Шлюб між сторонами у справі було розірвано 07.06.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.04.2007 року відповідача було зобов'язано до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 217 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2007 року до повноліття дитини (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом ураховано доводи позивача щодо її негативного матеріального стану, оскільки її місячний дохід становить близько 1200 грн., звернуто увагу й на незначну суму присуджених їй аліментів на дитину згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.04.2007 року. Крім того, заслуговують на увагу й інтереси дитини, якій виповнилося 8 років, яка потребує придбання одягу, взуття, нормального харчування, у зв'язку з чим, на думку суду, присудженої суми аліментів за рішенням суду недостатньо. Вирішуючи питання про розмір за кордоном, суд виходить із прожиткового мінімуму для дитини 8 років, який відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» становить 1286 грн. на місяць, а заявлена позивачем сума - 700,00 грн. ненабагато перевищує 1/2 від розміру прожиткового мінімуму для дитини такого віку, що становить 643,00 грн. (1286/2). За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved