Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.12.2012 між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 003-16096-301212, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26258907602706 в національній валюті України на суму 15 000,00 грн. Відповідач зобовязувалася щомісячно погашати заборгованість за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, здійснювати погашення заборгованості за попередній звітний місяць, сплачувати проценти. Однак, в порушення умов договору, відповідач належним чином його не виконує, у звязку з чим станом на 05.06.2015 утворилася заборгованість. У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 272,50 грн. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджено поштовими відправленнями, які направлялися за адресою реєстрації місця проживання відповідача, зазначеною в інформації адресної-довідкового підрозділу ДМС України в Полтавській області служби. З урахуванням положень частини 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а відповідач належним чином повідомлений і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: 30.12.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений договір № 003-16096-301212, що складається із Заяви клієнта та Правил надання послуг при здійснення кредитування фізичних осіб та Тарифів банку, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26258907602706 в національній валюті України на суму 15000,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 3% річних на позитивний залишок, строком на 364 дні. Клієнт зобовязався щомісячно в строки, визначені правилами здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах, сплачувати проценти за користування кредитною лінією та овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах, строком\~\~до повного виконання сторонами умов договору. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 05.06.2015 заборгованість у відповідача за кредитним договором № 003-16096-301212 від 30.12.2012 перед банком складає 10722,50 грн., з яких тіло кредиту\-- 800,00 грн., прострочене тіло кредиту - 4200,00 грн., відсотки - 5272,50 грн., пеня 450 грн. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобовязання щодо повернення одержаного кредиту в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в звязку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 003-16096-301212 від 30.12.2012 у розмірі 10722,50 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави в сумі 243,60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved