Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із останнім. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 01 квітня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 104. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він вів аморальний спосіб життя, через півроку після реєстрації шлюбу, у вересні 2011 року [PERSON] вироком Жовтневого районного суду м. Харкова було засуджено до позбавлення волі. Призначену судом міру покарання він відбув в місцях позбавлення волі з жовтня 2001 року до вересня 2015 року. Позивач зазначає, що після того, як [PERSON] відбув строк покарання, він став проживати із іншою жінкою, та по теперішній час ніяких відносин із нею не підтримує. Таким чином, шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають. Подальше збереження родини неможливе, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 01 квітня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Дітей від шлюбу не мають. Суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Outcome: approved