Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1960 року [PERSON], [INFO], померлого 03 березня 2003 року та [PERSON], [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування з законом на ? частку домоволодіння розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Кривий проїзд, № 3, що належала [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначає, що 03 березня 2003 року помер її чоловік [PERSON], з яким вони разом прожили з моменту знайомства 1960 року по день смерті чоловіка, але не були одружені. На момент смерті чоловіка, станом на 03 березня 2003 року, вона, її чоловік та їхня донька відповідач по справі, були зареєстровані і постійно проживали ї спільному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Кривий проїзд, буд. 3. Даний будинок вони купували спільно з чоловіком та мешкали в ньому все життя. Після смерті її чоловіка залишилося майно ? частки будинку. Згідно з свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 21 лютого 1973 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований ум. Дніпропетровську по вул. Кривий проїзд буд. 3 дійсно належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно з домовою книгою у вказаному будинку зареєстровані наступні особи: [PERSON], вона з 1969 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 2000 року. Таким чином, на момент смерті її чоловіка вона та відповідачка, були зареєстровані та постійно проживали у спірному будинку. Оскільки, на час народження відповідачки, вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], він не вказаний як батько дитини у свідоцтві. Так як за життя, вони з чоловіком не уклали шлюб, для отримання права на спадщину після його смерті, вона вимушена звернутися до суду з метою встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрацію шлюбу. 18 жовтня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання факту родинних стосунків та визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якій позивач просить суд встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити факт того, що [PERSON], [INFO], померлий 03 березня 2003 року є рідним батьком [PERSON], [INFO]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Кривий проїзд, № 3, що належала її батькові [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначає, що 03 березня 2003 року помер її батько [PERSON]. Так склалося, що її мати, позивач за первісним позовом та батько прожили все життя з моменту знайомства в 1960 році до моменту смерті її батька в 2003 році і не були одружені. Вона народилася 05 вересня 1961 року. Оскільки, шлюб між її батьками не був зареєстрований. У відомостях «батько» у її свідоцтві про народження інформація відсутня. За час спільного проживання батьки купили будинок, де й проживали всією сімєю. На момент смерті її батька, станом на 03 березня 2003 року, вона, її батько, її мати були зареєстровані та спільно проживали у будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Кривий проїзд, буд. 3, після смерті батька залишилося майно, ? частка вказаного будинку. Згідно з свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 21 лютого 1973 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований у м. дніпропетровську, по вул. Кривий проїзд, буд. 3 дійсно належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно з домовою книгою у вказаному будинку зареєстровані наступні особи: [PERSON], мати з 1969 року, [PERSON], вона, [PERSON] з 2000 року. Таким чином, на момент смерті батька, вона була зареєстрована та постійно проживала у вказаному будинку. Але так як за життя батьки не уклали шлюб, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин. У судове засідання позивач за первісним позовом не зявився, але від її представника до суду надійшла заява в якій первісні позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі, зустрічну позовні вимоги визнала частково, лише в частині встановлення факту, що [PERSON] померлий 03.03.2003 року є рідним батьком [PERSON], [INFO]. У судове засідання відповідач за первісним позовом не зявилася, але від неї до суду надійшла заява в якій вона свої зустрічні вимоги повністю підтримала, просила задовольнити, проти задоволення первісного позову не заперечувала, справу просила розглянути без її участі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони у попередніх засіданнях, свідків, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2003 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 478598, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції, актовий запис № 1915. Згідно з свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 21 лютого 1973 року, виданого Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради депутатів трудящихся, житловий будинок з належними йому спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Кривий проїзд, буд. 3, належить [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому ? частку вищезазначеного будинку. У своєму позові [PERSON] зазначає, що вона з померлим [PERSON] з 1960 року до моменту його смерті постійно проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу у будинку 3 по вулиці Кривий проїзд у м. Дніпрі. Тому, вважається, що вона прийняла спадщину після померлого. Для отримання права на спадщину їй необхідно встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 1960 року по день смерті [PERSON] У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою померлого [PERSON] та на вул. Кривий проїзд проживає з самого дитинства. [PERSON] знає з моменту їх одруження з [PERSON] Чи укладали вони шлюб, не знає, проте на їхньому весіллі була. Пізніше вони почали будувати будинок, у них народилася донька [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що на вул. Кривий проїзд проживає з 1965 року. [PERSON] проживав поруч з нею, через один будинок. Його дружина [PERSON], позивач за первісним позовом. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], яку за життя [PERSON] визнавав. Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання однією сімєю з 1960 року [PERSON], [INFO], померлого 03 березня 2003 року, та [PERSON], [INFO], без реєстрації шлюбу. [PERSON], зазначена вимога не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до 1 розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України, за нормами якого підлягає вирішенню спір, зазначений кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обовязків, що виникли після набрання ним чинності. А тому не можна встановити факт спільного проживання позивача і [PERSON] у період до 03.03.2003 року, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004 року, встановлення такого факту не мало правового значення. Що стосується вимоги позивачки за первісним позовом щодо визнання за нею, права власності в порядку спадкування з законом на ? частку домоволодіння розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Кривий проїзд, № 3, то дана вимога також не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У\~відповідності\~до\~ст.\~15 ЦК \~України, \~кожна \~особа \~має \~право \~на \~захист \~свого \~цивільного права у разі його порушення, \~невизнання \~або \~оспорювання. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що право позивачки не порушено, до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вона не зверталася, відмови від нотаріальної контори в отриманні свідоцтва про право на спадщину вона не отримувала. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності у порядку спадкування за законом, задоволенню не підлягають. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання факту родинних стосунків та визнання права власності у порядку спадкування за законом, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні було встановлено, що 03 березня 2003 року помер [PERSON]. Позивач за зустрічними вимогами [PERSON] у своєму позові зазначає, що померлий [PERSON] був її батьком, однак через те, що батьки офіційно не уклали шлюб в РАЦС, у її свідоцтві про народження, відсутні відомості про батька. Просить встановити факт родинних звязків з [PERSON], оскільки встановлення факту їй необхідно для визнання за нею права власності на спадкову частку майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася 05 вересня 1961 року, її мати [PERSON], відомості про батька відсутні, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-УР № 131126, виданого 29 вересня 1961 року Красногвардійським РАЦС м. Дніпропетровська. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є донькою померлого 03 березня 2003 року [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] визнав її як свою доньку. Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що померлий 03 березня 2003 року [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], а тому дана вимога підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивачки за зустрічним позовом щодо визнання за нею, права власності в порядку спадкування з законом на ? частку домоволодіння розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Кривий проїзд, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки право позивачки в частині отримання спадщини не порушено, до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вона не зверталася, відмови від нотаріальної контори в отриманні свідоцтва про право на спадщину вона не отримувала. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial