Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У січні 2021 року органу опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Одеської області, третя особа: третя особа: [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . На час смерті перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від вказаного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З часу смерті [PERSON] , [PERSON] , який є батьком дітей не піклується про їх фізичний, духовний і моральний розвиток та навчання, не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей, не спілкується з дітьми взагалі, тобто діти проживають у будинку старшої сестри [PERSON] . Ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, навіть не цікавиться їх життям, наявна його заява, посвідчена нотаріусом в якій останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дітей. Тому, просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Призначити [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 15 січня 2021 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження судді Ткачук О.Л. , відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, витребувано докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без їх участі та у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали та вивчивши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією актового запису про народження №346 від 12.11.2010 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області так і копією відповідного свідоцтва про народження дитини, наявною в матеріалах справи; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією актового запису про народження №345 від 12.11.2010 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області так і копією відповідного свідоцтва про народження дитини, наявною в матеріалах справи. Відповідно до інформації Великомихайлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 28.01.2021 року №128/64-18, та копій відповідних актових записів про народження дітей, наявних в матеріалах справи, в актових записах про народження вказаних дітей відомості про батька записані відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України - запис подружжя батьками дитини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.10.2020 року на підставі актового запису про смерть №303 від 07.10.2020 року, складеного Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с.Гіржове Великомихайлівського району Одеської області. В матеріалах справи наявна копія нотаріально засвідченої заяви від 19.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 15.10.2020 року та 26.11.2020 року при обстеженні умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується і довідкою №891, виданою старостою Полезненського старостинського округу Козак О.В. 28.10.2020 року. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, було виявлено, що батько був в легкому алкогольному сп`янінні. Житловий будинок, в якому проживає сім`я, складається з однієї житлової кімнати, кухні та коридору. Санітарний стан помешкання незадовільний, антисанітарія, брудно, речі розкидані по підлозі. На час обстеження дітей не було вдома, вони були вдома у старшої сестри [PERSON] . В будинку, в якому було проведено обстеження, не створені належні умови для виховання та проживання малолітніх дітей. На подвір`ї в аварійному стані знаходиться криниця, яка прикрита шматками шиферу, що небезпечно для життя дітей. Батькові запропоновано вести здоровий спосіб життя, не вживати алкоголь, закодуватися, привести будинок в нормальний стан. Як свідчить довідка-характеристика №164 від 28.10.2020 року, складена старостою Полезненського старостинського округу Козак О.В., за період проживання в с.Гіржове гр. [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони: ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не займається вихованням своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд приймає до уваги та погоджується з вищезазначеним висновком про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вважає їх обґрунтованими, і таким, що не суперечать інтересам дітей. Відповідно до ст. 150 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Це визначено також ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та/або забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що [PERSON] повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні до своїх малолітніх дітей. Оскільки батько малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не цікавиться життям свої дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, байдуже ставиться до дітей, суд приходить до висновку, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків повністю підтверджуються матеріалами справи. З встановленого також треба зробити висновок про те, що відповідач втратив моральне та юридичне право бути батьком своїх дітей, нічого, як батько, дати їм не може, а позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам дітей . На підставі наданих доказів, суд вважає, що винна поведінка батька [PERSON] в ухиленні від виконання батьківський обов`язків та утримання малолітніх дітей доведена належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Як передбачено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В свою чергу ч.2 ст.182 ЦПК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів без зазначення розміру, що суперечить вимогам ч.3 ст.181 СК України, так як не містить визначення ні у частині від доходу ні у твердій грошовій сумі, а також суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України. Оскільки суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог, у задоволенні вимоги про стягнення аліментів слід відмовити як у такій, що не відповідає вимогам СК України. Крім того, позивач просить суд призначити опікуном малолітніх дітей [PERSON] . Відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3). Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна своїм рішенням із видачею посвідчення. Враховуючи те, що до матеріалів справи не додано подання органу опіки та піклування про призначення третьої особи [PERSON] опікуном, суд не має можливості задовольнити вимоги в цій частині. Однак, це не позбавляє позивача права звернутись до органу опіки та піклування про призначення її опікуном з видачею відповідного посвідчення.

Outcome: partial