Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала наступним: за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 липня 2011 року по справі № 2-2220/2011р., стягнуті аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягуваних аліментів на утримання дитини не вистачає на усі його потреби. Позивач просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання сина, змінивши його з 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила задовольнити, слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, письмової заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.\~1\~ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин. Ухвалою судді від 13.07.2018 року відкрито спрощене провадження по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 липня 2011 року по справі № 2-2220/2011р., яке набрало законної сили, були стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання вказаного рішення суд видав виконавчий лист. Відповідач має ще одного сина [PERSON], [INFO], на утримання якого [PERSON] сплачував аліменти на користь його матері [PERSON]. [PERSON], [INFO], досяг повноліття. Відповідач на його утримання коштів більше не сплачує. Позивач вказує, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина [PERSON] занадто малий, і цих коштів не вистачає на утримання дитини та задоволення усих його потреб. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.\~3\~ст.\~181\~цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.\~1\~ст.\~184\~СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч.\~1\~ст.\~192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Аліменти мають на меті забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Суд бере до уваги, що [PERSON] має обовязок утримувати сина. Відповідач є працездатним, має змогу надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved