Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У травні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 29 вересня 2017 року, актовий запис №201, від якого мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони, як подружжя, втратили почуття любові один до одного, мають різні погляди на подальше життя, та вважають, що подальше спільне проживання однією сім`єю для них є недоцільним, а отже неможливим. Перебування у шлюбі може призвести до постійних сварок і конфліктів, які остаточно зруйнують повагу один до одного, а також негативно вплине на розвиток дитини. Спільно з відповідачем не проживає більше півроку, контакти не підтримують, на примирення позивач не згодна. Спору стосовно розподілу майна немає. Дитина за взаємною згодою проживає разом із матір`ю. Аліменти на утримання дитини стягнуто з відповідача на підставі рішення суду від 11.12.2019 року. За таких обставин, вважає, що шлюб необхідно розірвати. 01 червня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.10). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення у даному судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №201, виданим Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 25 січня 2018 року, актовий запис №103 (а.с.8). Майновий спір між подружжям відсутній. Відповідно до ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, і це вбачається з позову, що позивач та відповідач припинили шлюбні відносини і разом не проживають тривалий час, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, так як між собою не можуть знайти порозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. сплачений на підставі квитанції № 7133 від 22 травня 2020 року (а.с.1, 2). На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ураховуючи визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті, суд вважає повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору 840,80 грн., який був сплачений при поданні позову до суду, що становить 420,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved