Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

У травні 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] був укладений кредитний договір №1525342, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 6000,00 грн., на умовах, визначених Договором. Відповідач не виконав зобов`язань за Кредитними договорами, відсотки не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором в сумі 21576 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6000 грн.; заборгованість по відсоткам - 3240 грн., заборгованість за пенею - 12336 грн. Крім того, позивач зазначив, що між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №23042020, за яким право вимоги за вказаним вище кредитним договором було відступлене ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. У зв`язку з цим, Позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з Відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №1525342 від 20.11.2019 року в сумі 21576 гривень. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. 20 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у якій роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, що підтвердено матеріалами справи. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20 листопада 2019 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений кредитний договір №1525342, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 6000,00 грн. на строк 30 днів за сплатою 657% річних (а.с.3). 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 1525342 від 20.11.2019 року було відступлене на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21 576 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3240 грн. - сума заборгованості за відсотками; 12336 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банком умови кредитного договору виконані в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач всупереч умовам договорів зобов`язання за договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед позивачем за договором №1525342 від 20.11.2019 в сумі 21576 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу - 6000 грн.; заборгованість по відсоткам - 3240 грн., пеня - 12336 грн. (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Платіжним дорученням № 6599 від 27.04.2021 підтверджується, що позивач сплатив за подання позовної заяви - 2270 грн. (а.с. 24). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2270,00 грн. за оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved