overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з»явилася, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 січня 2008 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 51, свідоцтво про шлюб І-КЕ № 145880. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що вони з серпня 2015 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, на даний час втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через постійні суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Сторони в судове засідання не зявилася, але надали суду заяви в яких просить справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 28 травня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 70. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 21 серпня 2011 року. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини сторони не підтримують з серпня 2015 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 6 грудня 2003 року між сторонами у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, актовий запис за № 3172. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не з'явилася з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у її відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя, строк, наданий судом для примирення, позитивних наслідків не дав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач суду зазначив що між ним та відповідачем 03 липня 2009 року Центрально Міським районним у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 303. Від шлюбу дітей не мають. В січні 2012 році між сторонами були припинені сімейно шлюбні відносини, сторони перестали вести спільне господарство. Усі спроби примирення між сторонами не принесли жодних результатів. На даний час сторони стали чужим друг для друга, збереження шлюбу суперечить нашим спільним інтересам. Відповідач не хоче йти до органів РАЦСу, для вирішення питання про розірвання шлюбу, тому він вимушений звернутись з вказаним питанням до суду. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просила розірвати шлюб, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони 03 липня 2009 року зареєстрували шлюб в Центрально Міським районним у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 303, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, такі докази має подати і позивач у справі про розірвання шлюбу. Суд встановив, шлюбні відносини між сторонами припинені. На протязі чотирьох років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Відновлювати сімейно шлюбні відносини наміру не мають. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь позивача: судовий збір 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив,що 23 грудня 1995 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] року народилась дочка [PERSON], яка є повнолітньою. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23 грудня 1995 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 942 та 11.06.2015 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між сторонами відсутні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його втратившим права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач у даній квартирі фактично ніколи не проживав, але мав реєстрації в даній квартирі, з червня 2014 року останній не проживає у даній квартирі та не має намірів в подальшому проживати в ній, в зв'язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляду у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15 вересня 2005 року, посвідченого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н.П. , квартира [ADDRESS] належить [PERSON] ( а.с.9-,10). Як вбачається з паспорту громадянина України відповідача, [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] ( а.с.5). Згідно Акту про не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], відповідач не проживає в даній квартирі з серпня 2014 року, що засвідчено в акті сусідами: [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких засвідчені начальником КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради ( а.с.3). Поряд з цим, ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Поряд з цим, статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сім'ї. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з серпня 2014 року та при цьому не несе будь-яких витрат по оплаті проживання, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, мотивуючи тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча спроможний її надавати. Оскільки син подружжя навчається в Національному транспортному університеті, строк дії навчання до 30 липня 2020 року, то позивач звернулась з цим позовом до суду та з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини аліменти у розмірі 1 500 (тисячу п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно та до досягнення [PERSON] навчання. В судове засідання позивача не з'явилась, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений судом у строки та спосіб встановлений ст. ст. 76,77 ЦПК України. Заяв, письмових заперечень від відповідача не надходило. За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та навчається у Національному транспортному університеті. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ст. 200 СК України). З урахування наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, аліментів у розмірі 1 500 (тисячу п'ятсот) грн. 00 коп., щомісячно на весь період навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, починаючи з дня звернення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 07 липня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 07 травня 2014 року народилась дочка [PERSON]. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 07 липня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що зроблено відповідний актовий запис за № 223 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 283333. Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 579561, виданого 20 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, 07 травня 2014 року народилась [PERSON]. Батьки: [PERSON] та [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явилася, разом з тим подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис № 198, свідоцтво про шлюб І-КЕ № 276568. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явилася, разом з тим подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з»явився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 794, свідоцтво про шлюб І-КЕ № 107609. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved