Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У травні 2020 року позивач [PERSON] пред`явив вказаний позов та просив суд задовольнити його вимоги з-підстав викладених в позові та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , терміном у 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішення суду. Позивач, а також представник відповідача та треті особи у судове засідання надали письмові заяви про можливий розгляд справи без їх участі підтримали та визнали позовні вимоги у повному обсязі і просили провести розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши спадкову справу спадкодавця, суд приходить до наступного висновку. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , про що Чечілівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2015 08.07.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є дітьми спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та відповідно до ст. 1261 ЦК України відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Також встановлено, що спадкодавцем за життя заповіту залишено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Галушки Оксани Володимирівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку, що розташована за вищевказаною адресою, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщину. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Так судом встановлено, що визначений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме, у зв`язку із суттєвим погіршенням стану свого здоров`я, зокрема згідно до виписного епікризу КЗ» Дніпропетровської МБКЛ №4 №ДОР» відповідно до якого, хворий [PERSON] поступив до МХСЦ «Дніпропетровська МБКЛ№4»ДОР» 07.10.2019 року із середнім ступенем тяжкості стану здоров`я, та отримав діагноз - гострий венозний тромбоз правого стегново-підколінного сегмента. ПТФС ХВН лівої н\\к. стан після ТІЛА. 21.10.2019 року та був виписаний під нагляд до хірурга.гастроентеролога.ендокринолога. Крім того встановлено, що з 21.12.2019 року по 14.02.2020 року позивач знаходився на амбулаторному лікуванні та має постійні труднощі із пересуванням. Разом з тим суд приймає до уваги і той факт, що з 12 березня в Україні введено карантин щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», тому [PERSON] , який має перелік захворювань з метою убезпечення від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, перебував на самоізоляції. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем з поважних причин не оформлено право власності на спадщину, яка належить йому за законом після смерті матері та фактично не вступив в права спадкоємця у зв`язку з недотриманням шестимісячного терміну вступу в спадщину. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як передбачено ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, за таких обставин, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця тривалістю у 2 (два) місяці з моменту набрання рішення законної сили, так як є підстави вважати, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved