Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) звернулося до суду із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.03.2011 року між позивачем та [PERSON] (далі Відповідач) був укладений договір № б/н. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 00,00 грн. (з подальшим його збільшенням до 2000,00 грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. В порушення умов Договору [PERSON] свої зобовязання не виконав, у звязку з чим, станом на 31.03.2015 року має заборгованість 44901,46 грн. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся судом належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.03.2011 року [PERSON] 01.03.2011 року отримав кредит у розмірі 00,00 грн. (з подальшим його збільшенням до 2000,00\~грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складається між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач умови договору не виконав і відповідно до Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.03.2015 року заборгував позивачу суму у розмірі 44901грн. 46 коп., зокрема: - 32271,52 грн. заборгованість за кредитом; - 9427,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 588,00 грн. заборгованість по пені та комісії за кредитом; - 500.00 грн. штраф (фіксована частина); - 2114,36 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи те, що [PERSON] не виконав умов договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 44901грн. 46 коп. задовольняється у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивач в розмірі 449,01\~грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved