Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з 06 листопада 1997 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований Старицькою сільською радою Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 1. Від шлюбу дітей не мають. Вказав, що нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, повністю втрачено почуття поваги та любові. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з 2006 року. Просив вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Просив розглядати справу у його відсутності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити, посилаючи на обставини викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, заперечувала проти стягнення з неї судових витрат. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Старицькою сільською радою Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 1 (а.с. 3). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого подружжя весь час сварилося, втрата у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з 2006 року, спільного господарства не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Крім того, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № 190 від 25 травня 2016 року (а.с.1) та на правову допомогу у розмірі 1000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 25 травня 2016 року (а.с.5), а тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача На підставі викладеного,

Outcome: approved