Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У січні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що 08.08.2008 сторони уклали шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Проте, протягом останніх кількох років відношення між ними поступово погіршувались, у результаті чого між ними повністю зникло взаєморозуміння, любов та повага, які притаманні сім`ї, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, фактично сім`я припинила своє існування. Подружні відносини між ними припинилися ще до дня подання позову, останній час вони з відповідачем проживають разом лише формального, однак спільне господарство не ведуть, спільного фінансового прибутку та спільних фінансових зобов`язань не мають, кожний забезпечує своє існування окремо. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог, в якій вона також вказала, що спільне господарство з відповідачем не ведеться з 01.07.2020. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог, в якій він також вказав, що спільне господарство з позивачем не ведеться з 01.07.2020. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що у сторін зникло взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, та як наслідок не ведуть спільне господарство з 01.07.2020, бажання відновити подружні стосунки вони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved