Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У січні місяці 2017 року позивач звернулась із заявою в суд, в якій вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 06 червня 2015 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та утримується нею та за рішенням Хмельницького міськрайонного суду відповідача стягнуто аліменти в розмірі одну четвертої частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини. Однак вона за законом має право і на її утримання, тому просить стягувати аліменти у зв'язку із доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку у розмірі 2000 грн. із заробітку відповідача. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати такий розмір аліментів, позаяк має достатній дохід. Просить задоволити позов. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнила та просить стягувати аліменти на її утримання в розмірі однієї восьмої частини всіх видів його заробітку. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково та вважає, що має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі однієї шістнадцятої частини його заробітку, оскільки він має фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, яка має дитину, інших утриманців не має. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є відповідач. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду на утримання сина [PERSON], [INFO] з відповідача стягуються аліменти в розмірі однієї четвертої частини заробітку відповідача. Цих обставин сторони не заперечують. Відповідач працює, має сталий заробіток, що підтверджується довідкою Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області за № 21 від 06.02.2017 року. Інших утриманців, крім неповнолітньої дитини не має. Цих обставин сторони не заперечують. Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку сином [PERSON], [INFO] до виповнення трирічного віку дитини. Відповідач не заперечує, що позивач має право на утримання дружини, оскільки вона не працює та доглядає дитину, однак посилається на те, що розмір такого утримання має становити не більш як одну шістнадцяту від його заробітку. Однією із умов закону стосовно надання права на утримання дружини є змога чоловіка таку матеріальну допомогу надавати. Суд виходить з вимог статті 84 СК України (право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини). При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи із досліджених та доведених судом доказів позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з того, що відповідач працює, має достатній заробіток, інших утриманців не має. При цьому суд не приймає до уваги пояснень відповідача про утримання ним фактичної дружини та її дитини, оскільки доказів про таке утримання відповідач не надав, а суд їх не здобув. Тому, суд виходить з засад розумності та справедливості та вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі однієї дванадцятої частини його заробітку (доходу) до виповнення дитиною трирічного віку та вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у визначеному розмірі. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеногота

Outcome: partial