Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , де й проживають, сплачуючи кошти за надання відповідачем комунальних послуг. Відповідно до статутної діяльності відповідача до його обов`язків відноситься належне утримання та використання спільного майна будинку, здійснення витрат на утримання і ремонт спільного майна, підтримання на належному рівні чистоти та гігієни у будинку, на території навколо нього, в тому числі і на утримання в належному стані покрівлі будинку, недопущення її протікання тощо. Однак у зв`язку з невиконанням належним чином своїх безпосередніх обов`язків та завдань, заради яких підприємство було створено, вже тривалий час з вини відповідача у його квартирі трапляються періодичні та регулярні затоплення, підтікання через неналежний стан покрівлі житлового будинку. Він неодноразово звертався до відповідача з претензіями щодо усунення негативних наслідків затікання у його квартирі, однак всі його звернення залишилися без відповіді. Як зазначено в позовній заяві, в результаті такого безвідповідального відношення відповідача до виконання своїх безпосередніх обов`язків йому була заподіяна шкода, яка виразилася у псуванні шпалер, чисельних затіканнях стін та стелі, здуття підлоги в окремих кімнатах тощо. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням вартості будівельних матеріалів та вартості робіт становить 13882,50 грн. Окрім матеріальної шкоди йому також була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у тому, що після тривалих та періодичних затоплень квартири він був змушений був витрачати свій час та кошти на усунення негативних наслідків затікання та затоплення, що змінило його звичний спосіб життя та вимагало від нього докладати додаткових зусиль для організації свого життя. У нього погіршилося самопочуття та в значній мірі загострилися хвороби через постійне збудження та невизначеність. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінив у розмірі 5000,00 грн. Тому з урахуванням збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 27482,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 26.02.2019 року провадження у справі було зупинене на час проведення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 13.06.2019 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та надали пояснення про те, що залиття квартири сталося з вини відповідача, оскільки кілька років відбувалося залиття квартири через пошкодження покрівлі будинку. Ремонт квартири здійснювали за власні кошти, у квартирі значні пошкодження, сирість і пліснява. Позивач вказав також на те, що у квартирі проживають він, дружина та четверо дітей і залиття квартири створило для них багато незручностей. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесення позивачем моральної шкоди. З 01.06.2018 року КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради житлово-комунальні послуги не надає і з цього часу будинок [ADDRESS] обслуговує ПП «ЖЕП № 1». Платіжні документи, які б підтверджували понесення позивачем витрат на ремонт квартири, необхідність якого пов`язання із залиттям квартири, ним не були надані КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради, а в іншому випадку, кошти могли бути перераховані позивачу. На теперішній час триває процедура ліквідації підприємства. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутності зазначивши про підтримання позовних вимог. Суд, заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Судом встановлено, що трикімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу та третій особі, яка є його дружиною згідно копії його паспорта серії [NUMBER] , в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.05.2010 року (а. с. 4, 5, 7). З акту, складеного 19.12.2016 року комісією КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради, до складу якої входили головний інженер [PERSON] , майстер технічної дільниці [PERSON] та електромонтер [PERSON] (а. с. 10), вбачається, що залиття зазначеної квартири виникло з покрівлі, яка знаходиться на капремонті з 2015 року. В акті помилково вказано будинок номер будинку, а саме [NUMBER], а не [NUMBER]. Допущення помилки та належність акту як доказу в справі підтверджується тим, що власником квартири зазначено [PERSON] та правильність зазначення номеру квартири. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність її вини у завданні шкоди. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.07.2018 року № 757 погоджено акти про списання багатоквартирних будинків з балансу КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради, згідно додатку до рішення в тому числі акту від 08.05.2018 року щодо будинку [ADDRESS] (а. с. 164-167). Оскільки на час, зафіксований в акті 19.12.2016 року, КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради надавав житлово-комунальні послуги з утримання житлового будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, однак не виконав належним чином свого обов`язку щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством, що призвело неналежного стану покрівлі будинку, яка перебувала на капітальному ремонті з 2015 року, а також представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача в залитті зазначеної квартири, тому, на переконання суду, відповідач має нести цивільно-правову відповідальність за залиття квартири у вигляді відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 870/05.19 від 31.05.2019 року (а. с. 88 - 139), вартість відновлювального ремонту домоволодіння по [ADDRESS] після затоплення з врахуванням зносу несучих конструкції та матеріалів (стін, підлоги, перекриття тощо) на день проведення дослідження складає 18510,00 грн., а без врахування зносу несучих конструкцій та матеріалів - 19940,00 грн. Суд приймає до уваги зазначений висновок експерта та стягує з відповідача на користь позивача 18510,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, враховуючи, що цей розмір визначений з урахуванням зносу несучих конструкції та матеріалів, тобто відповідає дійсному розміру матеріальної шкоди. При цьому варто зауважити, що наданий позивачем детальний кошторис ремонту із детальним розрахунком по окремих видах робіт станом на грудень 2018 року (а. с. 68), згідно якого загальна вартість виконання робіт з матеріалами становить 27482,20 грн., не можна вважати переконливим доказом розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу залиттям квартири, так як цей письмовий доказ, як зазначено в ньому, складений ФОП [PERSON] , не засвідчений належним чином та не спростовує вказаного висновку експерта. При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди судом враховуються спричинені йому душевні та моральні страждання, завдані пошкодження належного йому майна та пов`язані з перенесенням протягом тривалого часу незручностей через проживання у пошкодженій та з підвищеною вологістю квартирі, в якій проживає позивач із своєю багатодітною сім`єю в складі дружини [PERSON] та їхніх чотирьох неповнолітніх дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2017 року народження, підтвердженням чому є довідка ПП «ЖЕП № 1 м. Житомира» від 12.02.2020 року № 387 та копії свідоцтв про народження дітей (а. с. 177-181). Враховуючи характер правопорушення, глибину заподіяних позивачу душевних страждань, їх тривалість та наслідки, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визначає, що на відшкодування моральної шкоди з відповідача підлягає стягненню 2000,00 грн. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1409,60 грн. за дві вимоги майнового характеру, понесені позивачем, що підтверджено документально (а. с. 45, 176). Зважаючи на те, що позов задоволено частково на суму 20510,00 грн. від заявлених позовних вимог на суму 32482,00 грн. (27482,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди), що у процентному співвідношенні становить 63,14 %, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3788,40 грн. судових витрат за проведення судової експертизи (6000,00 грн. х 63,14 % : 100), понесення яких позивачем підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру № 870/05 від 06.06.2019 року (а. с. 163). Враховуючи викладене,

Outcome: partial