Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який був уточнений 17.11.2020 року, до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів з [PERSON] у розмірі 84000 грн. та з [PERSON] у розмірі 140\~000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.06.2017 року між нею та відповідачами було досягнуто згоди стосовно придбання позивачкою належного відповідачам житлового будинку [ADDRESS] . На виконання домовленостей між сторонами, з метою підготовки документів для реалізації прав власності позивачкою було передано відповідачам 2300 дол. США, в підтвердження чого відповідачами було складено розписку, відповідно до якої відповідачі отримали, а позивачка передала їм 2300 дол. США, які позичальники зобов`язалися врахувати при переоформленні майна на ім`я позивачки або повернути за першою вимогою. Станом на 13.05.2020 рік грошові кошти у розмірі 2300 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ становлять 62\~000 грн. Далі, [PERSON] було передано додатково грошові кошти [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними розписками. Загалом [PERSON] отримала 5000 дол. США, що становить 140\~000 грн., а [PERSON] отримав 3000 дол. США, що становить 84000 грн., тобто загальна сума, передана позивачкою відповідачам становить 8000 дол. США. До сьогоднішнього дня будь-яких дій, спрямованих на виконання зобов`язань відповідачами здійснено не було, на пропозиції позивачки повернути кошти відповідачі не реагують, у зв`язку із чим вона просить суд стягнути грошові кошти з відповідачів на суму 224\~000 грн., а саме, з [PERSON] у розмірі 84000 грн. та з [PERSON] у розмірі 140\~000 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду сповіщені належним чином, надала суду заяви, в яких просили суд розглядати справу у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України -\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України -\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України -\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~Ці дані встановлюються такими засобами: \~письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; \~показаннями свідків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом\~ст.627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 07.06.2017 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір (попередній договір купівлі-продажу майна), відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися у подальшому укласти в нотаріальному порядку Основний договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості, який складається із жилого будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно даного договору, сторони домовилися в строк до 01.05.2020 року укласти основний договір купівлі продажу житлового будинку (а.с.7-8). Відповідно до розписки від 07.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] , співвласники житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , отримали від [PERSON] грошові кошти у розмірі 59916 грн., що еквівалентно 2300 дол. США в рахунок укладення попереднього договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з укладенням у подальшому Основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, належного [PERSON] (3/4 частини будинку) та [PERSON] (1/4 частини будинку) (а.с.9-10). Також, відповідно до розписки від 07.06.2017 року [PERSON] , яка є власником ј частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , отримала від [PERSON] загалом грошові кошти у розмірі 5000 дол. США, а [PERSON] у розмірі 3000 дол. США. Зазначені договори відповідають вимогам ст.1047 ЦК України, оскільки укладені в письмовій формі. Відповідачем [PERSON] підтверджено в його заяві про визнання позову, що ним було отримано від позивачки [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 3000 дол. США на виконання умов попереднього договору щодо купівлі-продажу ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] . Також, відповідачкою [PERSON] підтверджено в її заяві про визнання позову, що нею було отримано від позивачки [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 5000 дол. США на виконання умов попереднього договору щодо купівлі-продажу ј частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» вулицю Железнякова перейменовано на вулицю Телеграфну. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу. Із ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Як вбачається із договору (попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна) від 07.06.2017 року продавці (відповідачі) зобов`язалися до 01.05.2020 року укласти Основний договір купівлі-продажу житлового будинку, однак відповідачі порушили свої зобов`язання встановленні договором. Тобто, як вбачається з розписок та пояснень сторін, сторони у справі домовились у майбутньому укласти договір купівлі-продажу будинку, грошові кошти, які позивачка передала відповідачкам, були передані як оплата за будинок, тому суд приходить до висновку, що між сторонами договір позики чи купівлі продажу укладено не було. Отже, в даному випадку між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України). За таких обставин, оскільки відповідачі на день подання позову до суду зобов`язання не виконані, угоду купівлі-продажу будинку, розташованого по [ADDRESS] не оформлено, грошові кошти позивачці не повернуто, що з огляду на вимоги ч.1 ст.82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню, суд приходить до висновку щодо задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивачки сума у розмірі 3000 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 84000 грн. та з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки сума у розмірі 5000 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 140 000 грн. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. За таких обставин, оскільки відповідачы позовні вимоги визнали, наслідки визнання позову їм відомі, суд відповідно до вимог ч.2 ст.206 ЦПК України, а також враховуючи вищевикладене, вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі та стягнути на користь позивачки з [PERSON] суму у розмірі 3000 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 84000 грн., та з [PERSON] суму у розмірі 5000 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 140000 грн. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved