Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У січні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва на підставі ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020, надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Юлії Павлівни, треті особи: [PERSON] , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Євген Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Петриківського райсуду Дніпропетровської області у справі № 187/998/16-ц, залишеним в силі апеляційним судом та остаточною постановою судом касаційної інстанції, стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] заборгованість в сумі 576 641,31 дол. США. Постановою приватного виконавця Теличка В.А. від 09.04.2020 відкрито виконавче провадження № 61793655 з примусового виконання вказаного рішення суду, та накладено арешт на все майно боржника [PERSON] . Цей арешт внесено до реєстру згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51936653 від 09.04.2020. 03.12.2020 позивачу стало випадково відомо, що приватним виконавцем Осельським Є.С. 26.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63729962 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю.П. від 18.11.2020, зареєстрований в реєстрі за № 513 про стягнення з [PERSON] за заявою [PERSON] якому [PERSON] начебто заборгував 50 000 000,00 грн. за нотаріально посвідченим договором позики від 24.04.2010. В той же день, приватним виконавцем Осельським Є.С. накладено арешт на все майно [PERSON] без обмеження його розміром боргу та розпочато процедуру примусової реалізації майна [PERSON] . Позивач вважає, що приватний виконавець Осельський Є.В. діє у змові з боржником [PERSON] і вони спільно намагаються в процедурі штучного виконавчого провадження фіктивно реалізувати майно [PERSON] , аби уникнути звернення на нього стягнення в інтересах [PERSON] за судовим рішенням. Позивач вважає, що для повноцінного захисту його прав є необхідним оскарження виконавчого напису, який став підставою для відкриття виконавчого провадження. Нотаріальний бланк ВМТ №427714, на якому розміщено договір позики та на оригіналі якого мав бути вчинений виконавчий напис, було використано для іншого правочину, тобто ксерокопію договору позики, на підставі якого вчинено виконавчий напис, було шляхом компіляції розміщено на копії нотаріального бланку з іншим правочином. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Сам договір позики, на підставі якого вчинено виконавчий напис, є підробленим. Приватного нотаріуса Курковську Я.Л., яка ніби то посвідчила договір позики, було засуджено у кримінальній справі № 2605/7851/12, під час розгляду якої було встановлено, що приватний нотаріус Курковська Я.Л. була позбавлена можливості володіти своєю печаткою приватного нотаріуса, оскільки печатку та її паспорт громадянки України у неї відібрав громадянин, що здійснював контроль над її нотаріальною діяльністю та весь час був присутній у неї в офісі. Отже договір позики, на підставі якого було вчинено виконавчий напис та відкрито виконавче провадження, є підробленим, він не підписувався та не міг підписуватися 24.04.2010 та не посвідчувався приватним нотаріусом. Виконавчий напис не містить обов`язкових реквізитів, у ньому невірно зазначено період стягнення. Також не було дотримано процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалами судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 20.01.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 17.02.2021 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні у підготовче засідання. 15.04.2021 до суду від приватного нотаріуса Патрєвої Ю.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що виконавчий напис було вчинено на підставі наданого оригіналу договору позики. За даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів було перевірено бланк, на якому викладено договір позики. [PERSON] в присутності нотаріуса підтвердив факт пред`явлення йому позикодавцем вимоги щодо повернення першої частини позики і неможливість її повернути в строк у зв`язку з відсутністю коштів, на підтвердження чого ним була написана відповідна заява. Таким чином нотаріус впевнилася в безспірності заборгованості, перевірила усі факти, які необхідно перевірити для вчинення виконавчого напису, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, не було. Договір позики був викладений так, що місця для розміщення виконавчого напису зовсім не було, тому виконавчий напис було викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів і прикріплений до копії договору позики. Причини, з яких була припинена нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Курковської Я.Л., не були відомі. Законодавством не передбачено обов`язку перевіряти дійсність нотаріальних документів шляхом запиту до нотаріуса, який їх видав, або у випадку припинення діяльності нотаріуса - шляхом запиту до архівної установи. Що стосується твердження позивача про те, що у виконавчому написі невірно зазначений період стягнення, то це є технічною помилкою. Якщо судом буде підтверджено той факт, що приватним нотаріусом Курковською Я.Л. в дійсності не було посвідчено вищезгаданий договір позики, то проти позову не заперечувала. Справу просила слухати у її відсутність. 27.04.2021 представником третьої особи [PERSON] - адвокатом Максюк С.В. до суду подані письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначено про те, що позовна заява є необґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Договір позики є чинним, укладався та своєчасно не був виконаний [PERSON] , що і стало причиною для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Станом на дату вчинення виконавчого напису 18.11.2020 у [PERSON] були не виконані зобов`язання перед [PERSON] за договором позики від 24.04.2010 у розмірі 50 000 000,00 грн., тому був вчинений виконавчий напис та переданий на виконання приватному виконавцю. У зв`язку з відсутністю грошових коштів, настанням економічної кризи, падінням економіки, продовженням карантину, єдиним можливим варіантом виконання договору позики від 24.04.2010 було відкриття виконавчого провадження, опис та арешт майна та реалізація його через ДП «Сетам», що і було зроблено. На думку [PERSON] вказаним виконавчим написом жодні права [PERSON] не порушені. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Також 27.04.2021 до суду були подані письмові пояснення приватним виконавцем Осельським Є.С., в яких зазначено, що позивач навмисно не повідомив суд про закінчення виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. за заявою стягувача [PERSON] , на момент звернення стягнення на майно боржника приватним виконавцем Осельським Є.С. та припиненням чинності арештів, які були накладені приватним виконавцем Теличко В.А. на майно [PERSON] . Крім того, [PERSON] не скористався правом об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а вже після відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису, звернувся зі своїм виконавчим документом до іншого приватного виконавця. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2021 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що виконавчий напис було вчинено на копії договору позики, у реєстрі нотаріальних дій відсутній запис про реєстрацію договору позики, відсутній такий запис і в журналі реєстрації нотаріальних дій, тому договір є недійсним, а отже і вчинений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Представник третьої особи Мороза О.М. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд , з урахуванням думки учасників справи, ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача. Інші учасники справи також у судове засідання не прибули, однак враховуючи подані до суду заяви по суті справи з клопотанням про розгляд справи у їхню відсутність, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність не з`явившись осіб. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2010 [PERSON] надав у борг [PERSON] гроші у розмірі 51 000 000,00 грн., про що було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., зареєстрований за № 1077 (а. с. 104-105). Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 у справі № 187/998/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості та визнання грошового зобов`язання припининим, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання зобов`язання припиненим, частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 03.09.2015 у загальному розмірі 576 641,31 доларів США, що згідно з офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 15 045 321,41 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості та визнання грошового зобов`язання припиненим та зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання зобов`язання припиненим - відмовлено в повному обсязі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020 рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 скасовано в частині солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судового збору у розмірі 8 810 грн., ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір по 4 405 грн із кожного. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Касаційного цивільного суду від 05.10.2020, рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020 залишено без змін. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. від 09.04.2020 відкрито виконавче провадження № 61793655 з примусового виконання виконавчого листа № 187/998/16-ц про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики від 03.09.2015 у загальному розмірі 576 641,31 дол. США, що еквівалентно 15 045 321, 41 грн.(а. с. 34). Постановою 09.04.2020 приватного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] (а. с. 38). Також судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. 18.11.2020 вчинено виконавчий напис за № 513, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму 50 000 000,00 грн. Зобов`язання виникло на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. 24.04.2010 за реєстровим № 1077 (а. с. 103). Однак, як вбачається з відповіді Міністерства юстиції України на запит адвоката позивача Хасіна І., згідно з актом, складеним 17.12.2020 членами Експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо огляду архівних документів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курковської Я.Л., у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2010 рік, том №2 за 24.04.2010 відсутній запис про вчинення нотаріальної дії за реєстровим № 1077 (а. с. 110 - 113). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. З урахуванням положень статей 4, 5 ЦПК України можна дійти висновку, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Як розтлумачив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.12.2004 за № 18-рп/2004, поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто не випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага. Водночас за відсутності об`єктивного порушення прав чи законних інтересів особи її вимоги не підлягають задоволенню. Виходячи зі змісту наведеного та встановлених обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] має обґрунтовану юридичну заінтересованість у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог він не може розраховувати на повне виконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення йому боргу на виконання рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 187/998/16 - ц, яке станом на час розгляду даної справи не виконано, а тому [PERSON] має право на оскарження вчиненого виконавчого напису нотаріуса. Щодо підстав визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про нотаріат», про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Запис у реєстрі робиться чітко, розбірливо, із заповненням усіх граф, передбачених за встановленою формою. Не допускаються підчистки, дописки, інші незастережні виправлення та запис олівцем. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. Таким чином судом встановлено, що оскільки оригіналу договору позики від 24.04.2010 не існує, так як у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Курковської Я.Л. за 2010 рік, том №2 за 24.04.2010 відсутній запис про вчинення нотаріальної дії за реєстровим № 1077, тому договір позики є підробленим, а отже виконавчий напис, вчинений на підставі підробленого договору без розміщення на оригіналі договору та без прикріплення такого оригіналу до виконавчого напису, не підлягає виконанню. Доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем до суду надано не було. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved