Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просила визнати незаконним і скасувати наказ Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11» від 16.04.2018 року за № 34 про накладання на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а також скасувати рішення комісії по трудових спорах Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11» від 30.05.2018 року за № 3. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала на те, що вона працює викладачем у Міському комунальному закладі культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11». Наказом від 16.04.2018 року №34 до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, нібито за порушення п. 2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників закладу від 01.11.2012 року та зверненнями батьків про недостойну поведінку останньої, а також за відмову від пояснень у письмовому вигляді на скарги батьків. Вважає зазначений наказ № 34 від 16.04.2018 року незаконним, необґрунтованим і таким, що винесений з особистих мотивів адміністрації Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11», виходячи з наступного. Дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосоване до неї у наказі обґрунтовується наявністю трьох заяв (22.03.2018 року, 23.03.2018 року, 29.03.2018 року) від батьків та бабусі учнів до адміністрації закладу. З приводу заяви [PERSON] від 22.03.2018 року зазначила, що вона взагалі не викладає в онучки заявника, а також до її посадових обов`язків не належить складання розкладу репетицій та їх перенесень. Тому, ніяким чином позивач не винна у переносі репетиції. Остання виконувала доручення керівництва. Що стосується заяви [PERSON] від 23.03.2018 року, то у змісті відсутнє навіть прізвище [PERSON] , з чого можна зробити висновок, що дана заява не може бути підтвердженням будь-яких порушень з боку позивача. Відповідно до претензії [PERSON] від 29.03.2018 року, [PERSON] нібито принизила гідність учениці [PERSON] , звинувативши її у крадіжці. Однак, враховуючи те, що [PERSON] не є ученицею [PERSON], а також, остання навіть не розмовляла з ученицею із зазначеного приводу, взагалі невідомо звідки у заявника інформація про глибоке незадоволення по поводу нестачі однієї коробки цукерок. Виходячи зі змісту вищезазначених заяв і претензії, не зрозуміло, чим саме [PERSON] порушила норми педагогічної етики і у зв`язку із чим учні отримали негативні наслідки, як зазначено у Наказі «Про дисциплінарне стягнення». Відсутність перевірки зазначених у заявах відомостей може свідчити лише про халатне ставлення адміністрації школи та про особисте неприязне відношення до викладача збоку адміністрації. Будь-яких порушень трудової дисципліни з боку [PERSON] не було, а оголошення останній догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосереднім керівництвом. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Отже, наказ про винесення догани та причини притягнення до дисциплінарної відповідальності повинні бути обґрунтованими з врахуванням факту порушення, вини працівника та негативних наслідків такого проступку для роботодавця. Звичайне посилання на норми закону в наказі не є свідченням обґрунтованості такої догани. Адміністрацією школи не зафіксовано факти порушення [PERSON] Правил внутрішнього трудового розпорядку, а наказ про дисциплінарне стягнення прийнятий на основі заяв сумнівного змісту, інформація з яких ніким не перевірена та не підтверджена. У наказі про застосування дисциплінарного стягнення повинно бути чітко зазначено в чому полягає порушення працівником трудової дисципліни, які саме положення посадової інструкції, трудового, колективного договору порушено працівником, тобто повинно бути викладене чітке формулювання дій (бездіяльності) працівника. Однак, оскаржуваний наказ таким вимогам не відповідає. У встановленому главою XV КЗпП України порядку, вищезазначений наказ нею був оскаржений до комісії по трудових спорах. За результатами розгляду скарги викладача [PERSON] від 16.05.2017 року, комісією по трудових спорах прийнято рішення про залишення дисциплінарного стягнення без змін. Тому, вона була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача і просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому, зазначили, що 16 квітня 2018 року директором МКЗК «Дніпровська дитяча музична школа №11» було винесено наказ про оголошення догани старшому викладачеві [PERSON] у зв`язку з порушенням п.2.2 Правил внутрішнього розпорядку для працівників закладу від 01.11.2012 року та зі зверненням батьків про недостойну поведінку викладача [PERSON] , від 22.03.2018 року, 23.03.2018 року, 29.03.2018 року, а також відмовою останньої від надання пояснення в письмовому вигляді на скарги батьків. 30 травня 2018 року винесено наказ № 45, яким додано вступну та мотивувальну частини до наказу від 16 квітня 2018 року. Передумовою прийняття саме такого рішення (про оголошення догани), став результат засідання активу відповідача від 14 квітня 2018 року, на якому розглядалися листи батьків та родичів дітей з приводу неналежної поведінки вчителя [PERSON] щодо звинувачень учениці [PERSON] у зникненні цукерок під час нагородження 24.03.2018 року та щодо самовільного переносу [PERSON] дня репетиції з 21.03.2018 року на 23.03.2018 року (заява [PERSON] від 22.03.2018 року щодо переносу репетиції; заява [PERSON] від 23.03.2018 року щодо переносу репетиції; заява [PERSON] від 29.03.2018 року щодо безпідставних звинувачень [PERSON] її онуки у зникненні коробки цукерок; заява [PERSON] від 10.04.2018 року щодо неприпустимої поведінки [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] , пов`язаної із з`ясуванням питання щодо зникнення коробки цукерок під час нагородження). Під час вищезазначеного засідання, яке відбувалось за участю не лише педагогічного колективу, а також мами та бабусі учениці [PERSON] , мами учня [PERSON] , які озвучили свої претензії щодо неприпустимої поведінки [PERSON] , котра безпідставно звинувачувала [PERSON] у пропажі коробки цукерок під час нагородження 24.03.2018 року, а також [PERSON] , в неприпустимій формі для вчителя, з`ясовувала обставини події з учнем [PERSON] , що стало причиною емоційного потрясіння для дітей. Всі учасники цього процесу зажадали вибачень від [PERSON] , від чого остання відмовилась, і залишила засідання. Це стало кінцевою крапкою та призвело саме до такого рішення - як оголошення догани. Крім того, на вказаному засіданні досліджувались і з`ясовувались обставини переносу репетиції з 23.03.2018 року на 21.03.2018 року. Засідання активу МКЗК Д ЦМШ №11, яке відбулось 14 квітня 2018 року, було організовано, в першу чергу, з метою мирного вирішення ситуації, що склалась у зв`язку з перенесенням репетиції та поведінкою [PERSON] по відношенню до дітей. На комісії по трудових спорах, яка відбувалася 30 травня 2018 року, адміністрація сподівалася, що [PERSON] , на якому вона була присутня разом зі своїм адвокатом, прояснить ситуацію й розповість про причину її поведінки, як то - агресія та відмова від будь-яких пояснень, але, замість цього, вона влаштувала скандал, покинула заклад, що визвало обурення всіх членів комісії. Про це свідчить протокол засідання № 3. При цьому, педагогічний колектив повідомив, що [PERSON] , починаючи з кінця 2017 року, почала проявляти агресію в бік колег, неадекватно поводила себе на загальних зборах викладачів, не поважно ставилася до працівників школи, що є учасниками навчального процесу. У результати чого, колектив змушений був звертатися стосовно [PERSON] , не зважаючи на її професіоналізм, з колективним листом - проханням до Начальника відділу культури Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради. Також, поведінка [PERSON] по відношенню до учнів [PERSON] та [PERSON] є не припустимою, оскільки вона дозволила собі проявити (висловити) необґрунтовану підозру на адресу дітей, пов`язану із зникненням цукерок, хоча на момент її розмови з дітьми, питання «втраченої коробки цукерок» було вирішено і, зважаючи на тонку душевну натуру учнів, які навчаються в музичній школі та їх вік і втрату актуальності питання, таке з`ясування не мало ніякого сенсу, тим паче у такій формі. Учні (вихованці) закладу мають гарантоване державою право на: безпечні і нешкідливі умови навчання та праці; повагу людської гідності, вільне вираження поглядів, переконань; захист від будь-яких форм експлуатації, психічного і фізичного насильства, від дій педагогічних та інших працівників, які порушують їх права, принижують честь і гідність. Трудова дисципліна - це сукупність правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок і встановлюють трудові права та обов`язки сторін трудового договору, а також заохочення за успіхи в роботі та відповідальність за умисне невиконання трудових обов`язків. Працівники, які виконують виховну функцію, зобов`язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки, тобто дотримання педагогічної етики входить до трудової функції вчителя, а тому за вказане порушення трудової дисципліни до педагогічного працівника можуть бути застосовані дисциплінарні стягнення - догана або звільнення. З огляду на все вищевказане просили відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (Офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 233 дано в Рішенні Конституційного Суду № 4-рп/2012 від 22.02.2012). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала викладачем у Міському комунальному закладі культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11», що підтверджується копією її трудової книжки (а.с.110-111). Наказом директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11» від 16.04.2018 року № 34 до [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення п. 2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників закладу від 01.11.2012 року та зі зверненнями батьків про недостойну поведінку останньої, а також за відмову від пояснень у письмовому вигляді на скарги батьків (а.с.36). Наказом директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11» від 30.05.2018 року № 45 були внесені зміни в раніше виданий Наказ від 16.04.2018 року № 34, шляхом додавання вступної і мотивувальної частин (а.с.37). Позивач [PERSON] не погодилася із вищевказаними наказами відповідача і 16.05.2017 року, в порядку ст. 224 Кодексу законів про працю України, звернулася до комісії по трудових спорах щодо їх оскарження. Так, відповідно до норм ст. 224 Кодексу законів про працю України, комісія по трудових спорах є обов`язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222, 232 цього Кодексу. Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудових спорах, якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом. За результатами розгляду скарги [PERSON] від 16.05.2017 року, комісією по трудових спорах 30 травня 2018 року прийнято рішення, оформлене протоколом № 3 засідання комісії по трудовим спорам ДДМШ № 11, про залишення дисциплінарного стягнення без змін (а.с.41-42). Вищевказані обставини визнавалися і не заперечувалися сторонами у справі, а тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивач [PERSON] не погодилася із вищевказаними діями відповідача і ухваленими ним рішеннями, у зв`язку з чим звернулася до суду. Представники відповідача, в свою чергу, вказали, що позовні вимоги позивача є безпідставними, у зв`язку з чим просили відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки нею було самовільно перенесено репетицію, а також вона звинуватила дітей - [PERSON] і [PERSON] в пропажі коробки цукерок, виясняючи з ними ці обставини. На підтвердження вимог кожної із сторін в судовому засіданні були допитані свідки, зокрема: Свідок [PERSON] , яка також є викладачем музичної школи, і яка вказала, що репетиції призначалися в телефонному режимі. В той день, коли була призначена репетиція, була погана погода, у зв`язку з чим було домовлено перенести репетицію, про що також було домовлено телефоном. Вказала, що працює в школі з 1992 року, за період її роботи на позивача ніколи не виникало скарг, діти її люблять. Свідок [PERSON] , яка є мамою учня позивача, і яка вказала, що позивач вже восьмий рік навчає її сина, вона вражаючий педагог, яка дуже сильно посприяла становленню світогляду її сина. Ситуацію з приводу коробки цукерок вона вважає безглуздою, вона була зовсім іншою, ніж та, що з неї роздули. Так, педагог лише запитала про коробку цукерок, якої не вистачило. Вказала, що внаслідок відсутності позивача її (свідка) син дуже втратив в навчанні і всі учні з батьками чекають її повернення. В останній час адміністрація школи дуже погано ставилася до позивача, на її вчинили травлю. Щодо репетицій вказала, що більше все залежало від другого педагога [PERSON] , оскільки в неї були бандуристи, а ще втрутилися погані погодні умови. Свідок [PERSON] , яка є сестрою позивача і працює в консерваторії, де проводився конкурс, і яка вказала, що сестра повідомила їй про те, що не вистачає коробки цукерок, після чого вона (свідок) підійшла до особи, відповідальної за ці цукерки, щоб дізнатися, де придбати такі цукерки, оскільки вони були особливі і не всюди можна їх купити, на що їй повідомили, що все вияснили і надали їй ще дві коробки цукерок, які вона передала сестрі. При визначенні днів репетицій відштовхувалися від педагога [PERSON] , оскільки в неї діти бандуристи і ям важко було носити свої інструменти. Тому, було так встановлено, щоб вони залишили свої інструменти на наступний день, не забираючи їх додому. Свідок [PERSON] , яка є мамою учня позивача, і яка вказала, що позивач є дуже гарним педагогом, вона знайшла до її сина підхід, хоча в нього дуже складний характер. Наразі її син хвилюється, що [PERSON] не працює і не викладає йому. Її сина позивач навчає з першого класа, а зараз йому вже тринадцять років. Вона (свідок) багато разів бачила спілкування позивача з іншими учнями і вона взагалі не здатна на таке спілкування та ставлення до учнів, в якому її звинуватили. Вона здатна тільки мотивувати. Про конфлікт сказала, що їй відомо тільки спілкування [PERSON] з бабусею іншої учениці щодо коробки цукерок. Свідок [PERSON] , яка є мамою учениці позивача, і яка вказала, що її дочка залюбки ходила на навчання до позивача. Навчалася її дитина п`ять років, а шостий рік прийшлося припинити навчання, у зв`язку із звільненням [PERSON] , оскільки дитина не бажає навчатися в школі без неї. Вказала, що її дочка завжди з великим бажанням ходила на уроки до останньої, яка добре знаходила до неї підхід, чого немає з іншими викладачами. Вказала також, що до [PERSON] і її учнів останнім часом ставилися погано, наприклад - в грудні, під час академічного концерту її учнів, зайшла зауч і повідомила, що зал необхідно терміново звільнити, оскільки в ньому буде проходити засідання ЖКХ. Вона (свідок) багато разів бачила спілкування позивача з іншими учнями і вона завжди добре ставилася до дітей. Свідок [PERSON] , яка є мамою учениці позивача, і яка вказала, що її дочка незряча і навчалася в іншій школі, але там не могли її навчити. Потім вони прийшли навчатися до [PERSON] , яка навчала її за шрифтом [PERSON] , з якою дитина залюбки навчалася. А тепер, коли позивача звільнили, її дитина не може навчатися, вони залишилися біли розбитого корита. [PERSON] дуже гарний викладач і їм не вистачає її. При ній (свідку) на [PERSON] ніхто не скаржився. Навпаки, батьки її учнів захищали її, на зборах, де вона (свідок) була присутня, батько учениці [PERSON] повідомив, що на позивача чинять травлю. Свідок [PERSON] , яка є мамою учениці позивача, і яка вказала, що зауч постійно зривала уроки у [PERSON] , у неї є якісь проблеми з адміністрацією школи, свідком яких вона була, оскільки в неї дитина маленька і вона перебуває на уроках з нею, але які саме проблеми вона не знає. При цьому, ці проблеми вирішувалися прямо посеред начального процесу. Свідком ситуації з цукерками вона також була. Діти її обожнюють, оскільки вона до них дуже гарно ставляться. Вони з батьками приходили на зібрання комісії по трудових спорах, де розбиралися стосовно ситуації з [PERSON] , щоб висловити свої заперечення, але їх туди не пустили, а саму [PERSON] притягнули до дисциплінарної відповідальності. Свідок [PERSON] , яка є мамою ученика позивача, і яка вказала, що її дитина є інвалідом по зору. Єдиним викладачем, хто згодився взяти навчати її дитину, була саме [PERSON] . Зі слів інших батьків їй відомо, що у викладача [PERSON] були конфліктні відносини з адміністрацією школи. У відносинах з дітьми [PERSON] завжди була поважливою. Вказала, що знає про конфлікт стосовно цукерок, але прізвища людей, які скаржилися на [PERSON] , вона не знає. Свідок [PERSON] , яка є завучем у музичній школі, і яка вказала, що конфлікт з [PERSON] виник через те, що після конкурсу вона зайшла в клас до неї (свідка), де повідомила про нестачу однієї коробки цукерок. Потім [PERSON] зателефонувала до бабусі дівчинки і встановили, що дитина принесла всі цукерки. Після цього мати і бабуся дитини обурилися тим, що дівчинку звинуватили в пропажі, але [PERSON] не зупинилася на цьому і почала виясняти ці обставини з дітьми, чим їм було завдано шкоди, і їй (свідку) відомо від вчителя дитини, що вона навіть хотіла покинути навчання в школі. З приводу репетиції вказала, що у березні був сніговий буран, вона повідомила [PERSON] , що в них буде тільки одна репетиція, на що їй повідомили, що не зможуть бути на репетиції в той день, у зв`язку з чим вона терміново зв`язалася з [PERSON] і домовилася про перенос репетиції, і таким чином, конфлікт був вирішений. Щодо цукерок до школи приходили батьки, які вимагали, щоб до їхніх дітей не підходили незнайомі, а педагог [PERSON] для них є зовсім незнайомою людиною, і не розмовляли з ними. Позивач мала перепросити у батьків за виниклу ситуацію, батьки б це почули і конфлікт був вирішений. [PERSON] ніколи не реагувала на зауваження адміністрації школи, зокрема: ходила по коридорах і голосно розмовляла; вчиняла сварки на зборах; невчасно давала розклади; її просили перейти в інший клас, а вона, замість обговорення з адміністрацією, одразу подала скаргу в департамент. Свідок [PERSON] , яка є членом комісії по трудових спорах, і яка вказала, що на комісії був присутній адвокат позивача, який вів себе зухвало, погрозливо, а потім вискочив з кабінету. Щодо ситуації з цукерками повідомила, що позивач на її уроці зайшла в її клас і почала вимагати номер телефону бабусі її учениці [PERSON] , яка приходила до школи і скаржилася на її дії. При цьому, діти повідомили їй (свідкові), що [PERSON] приходила на уроки до її дітей і виясняла з ними обставини щодо цукерок. Директор школи підходила декілька разів до [PERSON] з проханням перепросити перед дітьми з батьками щодо виниклої ситуації і вирішити ситуацію мирним шляхом, але вона це проігнорувала. Свідок [PERSON] , яка є членом комісії по трудових спорах, і яка вказала, що на зборах директором було повідомлено про спір між нею і викладачем школи, у зв`язку з чим необхідно скласти комісію по трудових спорах, що й було зроблено. На комісії було встановлено, що на поставлені [PERSON] були поставлені питання, на які вже надала відповідь директор. При цьому, на деякі питання вони взагалі не могли надати відповідь, оскільки такі питання не належали до компетенції комісії. Також на комісії виник конфлікт між адвокатом [PERSON] і викладачем школи. Метою комісії було вирішити причини винесеної позивачу догани. [PERSON] з адвокатом ще до закінчення засідання комісії покинули його, а комісія продовжила своє засідання і закінчила його, визнавши законним догану щодо позивача. Зазначила, що на комісії було встановлено, що [PERSON] чинила тиск на дитину, який виразився у тому, що вона у дитини просила телефон її бабусі. Свідок [PERSON] , яка є мамою учня [PERSON] , і яка вказала, що коли він займався на урок зайшла незнайома жінка, яка почала виясняти у нього обставини щодо цукерок. Як дитина їй повідомила, дитина злякалася, що її також звинуватять у пропажі, по приходу додому він їй поскаржився, що боїться йти до школи, оскільки може зустрітися з викладачем, у зв`язку з чим навіть просив її (свідка) провести його до школи. І навіть, коли вже конфлікт був вичерпаний і знайшли цукерки, від [PERSON] просили лише пояснити дітям ситуацію і вибачитися перед ними, але вона відмовилася. Щодо переносу репетиції вона (свідок) спілкувалася із викладачем Єкатериніною, яка пояснила їй, що таке сталося через те, що у дітей тяжкі бандури і дітям було важко їх носити. Свідок [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] [PERSON] , і яка вказала, що вони з онукою залишилися після конкурсу, щоб отримати призи, потім дитина віднесла їх до школи, звідки їй зателефонували, оскільки педагог звинуватила її онуку у пропажі коробки цукерок. Вона приїхала у школу і у директора в кабінеті вони виясняли цю ситуацію. Також вказала, що [PERSON] розмовляла з її онукою стосовно коробки цукерок, а її онука повідомила, що їх було тільки чотири і все. Також у школі вона спілкувалася з [PERSON] , яка їй повідомила, що її (свідка) руками її ( [PERSON] ) хочуть звільнити. [PERSON] пропонували надати пояснення, але вона їх не надала. Зазначила, що вона була обурена такою ситуацією і тому написала претензію, а не скаргу. Свідок [PERSON] , яка вказала, що після конкурсу вони з [PERSON] , з сім`єю якої вона товаришує, забрали цукерки з нагородами, після чого дитина віднесла їх до школи. Потім зі школи зателефонували і повідомили, що [PERSON] звинуватили у пропажі цукерок. Прийшовши до школи, в кабінеті директора були присутні завуч, мами учнів, а потім зайшла [PERSON] , яка кричала, в тому числі на директора. Далі, [PERSON] ввірвалася на урок [PERSON] , де виясняла у неї телефон її бабусі. Вважає, що такий педагог не мав права виясняти у дітей будь-що, коли в них є свій педагог. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів). Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, вислухавши уважно всіх свідків, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вже було вказано вище, підставами притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності було самовільне перенесення нею репетиції, а також звинувачення дітей - [PERSON] і [PERSON] в пропажі коробки цукерок, виясняючи з ними ці обставини. Разом з тим, судом було встановлено, що щодо розкладу репетицій відповідачем не було складено офіційного розкладу, не було видано відповідного наказу, розпорядження, тощо. З послідовних пояснень усіх свідків було встановлено, що такий графік був оговорений в телефонному режимі. Більш того, свідок [PERSON] , яка є завучем у музичній школі, повідомила, що про репетиції вона домовлялася не з [PERSON] , а з педагогом [PERSON] . Тобто, якщо такий розклад репетицій не був встановлений і затверджений у встановленому законом порядку, то відповідно й порушення такого не було. Щодо звинувачень дітей - [PERSON] і [PERSON] у пропажі цукерок, то ці обґрунтування були спростовані в судовому засіданні як самим [PERSON] , учнем музичної школи, так і бабусею [PERSON] - [PERSON] . Зокрема [PERSON] в судовому засіданні вказав, що учениця [PERSON] розказала йому про конфлікт з цукерками, що стався після конкурсу. Коли вона передала цукерки, то до неї підійшла жінка, яка звинуватила її в пропажі коробки цукерок. Зазначив, що на уроці до класу зайшла незнайома жінка, яка перервала урок і почала розпитувати про цукерки, чи дали йому цукерки, якого кольору вони були. Згадавши про розмову з [PERSON] , він почав їй говорити, що він не отримував цукерки і на конкурсі не був, оскільки розхвилювався. Його педагог сиділа поряд і нічого не казала. Незнайома жінка потім пропонувала йому цукерки, але він відмовився від них. Після цього він боявся приходити в школу, оскільки думав, що ця жінка знов почне виясняти про цукерки. А бабуся [PERSON] в судовому засіданні повідомила і неодноразово це підтвердила, відповідаючи на адресовані їй питання, що [PERSON] саме запитувала у її онуки [PERSON] про цукерки, що їй сказала онука. А про звинувачення з боку [PERSON] в адресу її онуки їй (бабусі) повідомила саме директор школи. Суд бере до уваги свідчення свідків, які є батьками саме учнів [PERSON] щодо її відношення до дітей і її статусу педагога, які позитивно її охарактеризували. Відповідаючи на питання - «чому саме свідчення цих свідків суд бере до уваги», суд зазначає, що саме ці свідки безпосередньо спілкуються з педагогом [PERSON] , саме їхні діти навчаються з нею, знають її особисто, а не з розмов тих чи інших осіб, їхні свідчення є послідовними, упорядкованими, співвідносяться один з одним, вони ж зверталися до міського голови щодо захисту їхнього педагога від неправомірної поведінки щодо неї (а.с.108). В той час, як свідчення свідків зі сторони відповідача неузгоджені, різняться між собою і зводяться до того, що ситуація, що виникла з позивачем була дуже «роздута». Зокрема й твердження працівників відповідача, які були допитані в якості свідків, а саме завуча [PERSON] , є суперечливими, оскільки вона зазначала, що з позивачем постійно виникають конфліктні ситуації, вона не реагує на зауваження, але суду не представлено доказів на підтвердження цих тверджень. Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, все вищевказане в сукупності, дає суду підстави вважати, що позивач [PERSON] не допускала таких порушень, через які її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому Наказ, яким її й було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, слід визнати незаконним і скасувати. Окрім цього, перевіряючи законність рішення комісії по трудових спорах Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11» від 30.05.2018 року за № 3, суд прийшов до висновку, що це рішення також підлягає скасуванню, оскільки члени комісії по трудових спорах, які були допитані судом в якості свідків - [PERSON] і [PERSON] , повідомили, що на комісії вони вивчали обставини самовільного переносу репетиції з боку позивача, а також скарги батьків/бабусі учнів, але ж судом було встановлено, що репетиції не були призначені у встановленому законом порядку, а скарги це є звернення, в яких необхідно було розібратися. Проте, скаржників на комісію не запросили і не вислухали, дітей також не вислухали, тобто комісія не виконала свою функцію і лише формально поставилася до своїх обов`язків, в той час, як у виниклій спірній ситуації ніхто не розбирався. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає необхідним визнати незаконним і скасувати наказ Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11» від 16.04.2018 року за № 34 про накладання на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а також скасувати рішення комісії по трудових спорах Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 11» від 30.05.2018 року за № 3. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1536 грн. 80 коп. (по 768 грн. 40 коп. за кожну з позовних вимог в порядку ст. 6 Закону України «Про судовий збір», п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved