Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на будинок у порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що будинковолодіння [ADDRESS] має статус колгоспного двору, головою якого до моменту смерті ([INFO].) була її мати [PERSON]. На момент законодавчого припинення колгоспного двору (01.08.90 р.) у будинковолодінні проживали і були його членами: донька - [PERSON], зять - [PERSON], дружина онука - [PERSON] та правнук - [PERSON] В подальшому, як зазначає позивач, у 2000 році [PERSON] та [PERSON] вибули із колгоспного двору, знявшись з реєстрації, а її чоловік - [PERSON] вибув [INFO]. внаслідок смерті. Поскільки ніхто не ставив питання про спадкування, виділ чи розподіл будинку колгоспного двору, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем, яка фактично прийняла спадщину, проте, через розбіжності у графі «По-батькові» у свідоцтві про право особистої власності на будинок, не оформлення спадщини офіційно через нотаріальну контору просить встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнати за нею право власності на будинок. Судом до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучені сини позивачки- Гончар [PERSON] та [PERSON]. У суді представник позивачки позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі та треті особи подали заяви, в яких просили справу розглядати в їх відсутності, позов визнали. Заслухав пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради народних депутатів № 124 від 20.10.88 р., [PERSON] отримала у особисту власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Станом на 01.01.90 р., згідно виписки із погосподарської книги у будинку, який має статус колгоспного двору, проживали і були його членами: голова двору (мати) - [PERSON], донька - [PERSON], зять - [PERSON], невістка - [PERSON], правнук - [PERSON] Внуки - [PERSON], [PERSON] вибули з двору 18.07.88 р. та 08.08.89 р. Відповідно до положень ст. 120 ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 р. майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, кожен з зареєстрованих осіб був співвласником будинковолодіння у рівних частинах. [INFO]. померла голова колгоспного двору- мати позивачки. До членів колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перейшло право власності в рівних частках на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS]. 21.11.2000 року з колгоспного двору вибули [PERSON] та [PERSON],знявшись з реєстрації. Ніхто із сторін з тих пір не ставив питання про виділ або розподіл колгоспного двору. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщина не оформлялась, ніхто із спадкоємців, крім позивачки, не вчинив жодної дії, які б свідчили про прийняття спадщини, а також не вступав у фактичне управління та володіння спадковим майном. У будинку залишилася проживати лише позивачка, яка постійно ним користувалась та користується, обробляє прилежну присадибну ділянку, користується спадщиною. Це в суді пояснила представник позивачки, це стверджується матеріалами справи. У відповідності до ст. 126 ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 р. працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно положень ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Вважається таким, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчиняв жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Таким чином, у фактичне управління та володіння спадковим будинком вступила лише позивачка, відповідачі фактично втратили право на частку в майні двору та на спадкове майно. Судом також встановлено, що в свідоцтві про право особистої власності на будинок у графі ім'я власника вказано - «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть ім'я по-батькові указано «[PERSON]». Дану розбіжність слід виправити, оскільки остання впливає на можливість оформити [PERSON] спадщину. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved