Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

У червні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач з червня 2008 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу, і у них [INFO] народилася дитина - дочка [PERSON]. Стосунки з відповідачем були припинені з січня 2010 року і з того часу вона /позивачка/ разом з дитиною проживають окремо, а відповідач весь цей час дитиною не цікавиться, не телефонує їй, не спілкується, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Дитині вже дев»ять років і батька вона не пам»ятає, не має до нього ніяких почуттів. Вона /позивачка/ має іншу сім»ю, може забезпечити дитині належні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Між нею /позивачкою/, її чоловіком та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню. Оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов»язки по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], то просила позбавити відповідача батьківських прав відносно цієї дитини. Ухвалою суду від 09 липня 2018 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні, відповідачу роз»яснено його право подати до суду відзив на позов протягом п»ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. У підготовчому судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в підготовчому судовому засіданні до початку розгляду справи по суті позов визнав у повному обсязі. Вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], однак, як зазначила [PERSON] у позовній заяві і відповідач повністю визнав позов, та що також підтверджується матеріалами справи /а.с. 6,11-12/, [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки, не спілкується з нею, не телефонує, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям та навчанням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не приймає участі у вихованні, аліменти на утримання дочки не сплачує, внаслідок чого має заборгованість, яка станом на 01 травня 2018 року становить 64332 грн. [PERSON] проживає разом з матір»ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], та навчається у третьому класі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 96 ім. О.К. Антонова /а.с.7-8,10/. Розпорядженням Бородянської РДА №161 від 10 травня 2018 року затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відповідно до якого комісія, встановивши, що останній не виконує батьківські обов»язки по відношенню до своєї доньки [PERSON], [INFO], не спілкується з дитиною, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її здоров»ям та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не надає жодної матеріальної допомоги, а таке відношення негативно позначається на самоствердженні дитини як молодої особистості та спричиняє їй душевні переживання, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки /а.с.9/. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо, вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню доньки, до того ж позов визнав у повному обсязі, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн. х 50%). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 352,4 грн.

Outcome: approved