overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У червні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 30 квітня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися, на протязі останніх трьох років подружнього життя, відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи у стані спяніння, веде себе агресивно, влаштовує сварки, при цьому не працює, матеріально сімю не утримує, що в результаті призвело до втрати почуттів любові. Спроб примирення не було, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, тому вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, просить шлюб розірвати. Позивачка через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. При цьому наполягала на ухваленні заочного рішення по справі. Відповідач про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, що знаходить підтвердження у матеріалах справи, проте до суду не прибув, заяву про відкладення судового розгляду до суду не подав. 26 вересня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 30 квітня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 151 (копія свідоцтва про шлюб а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], спору про її подальше місце проживання у сторін немає. Вказане підтверджено копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припиненні, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач на протязі останніх трьох років став зловживати спиртними напоями, будучи у стані спяніння, вчиняв сварки та інколи застосовував фізичне насилля. Відповідач не працює, матеріально сімю не утримує, не проявляє піклування, тому подальше життя позивач вважає неможливим. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати понесені на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено 04 червня 2011 року. Від шлюбу мають одну малолітню дочку [PERSON], народжену 28 серпня 2011 року. Сімя з відповідачем розпалась, через те що вони є взагалі різними людьми, з різні поглядами на життя та сімейні обовязки. Тому, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 04 червня 2011 року, який зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 313. Від шлюбу подружжя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей в матеріалах справи (а.с. 6-7). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у лютому 2017 року, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що під час спільного проживання виявилося, що сторони є взагалі різними людьми, з різні поглядами на життя та сімейні обовязки, що призвело до втрати почуттів любові. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено 18 квітня 2008 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], народженого 25 січня 2011 року. Сімя з відповідачем розпалась, через те що вони є взагалі різними людьми, з різні поглядами на життя та сімейні обовязки, через відсутність взаєморозуміння виникали сварки, що призвело до втрати почуттів любові. Тому, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 18 квітня 2008 року, який зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 202. Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей в матеріалах справи (а.с. 9-11). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у листопаді 2016 року, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що під час спільного проживання виявилося, що сторони є взагалі різними людьми, з різні поглядами на життя та сімейні обовязки, через відсутність взаєморозуміння виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У червні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено 21 квітня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку - Орину, народжену 08 жовтня 2012 року. На протязі останнього року, шлюбні відносини між ними стали поступово погіршуватися, виникали сварки через різні погляди на життя, які призвели до втрати почуттів любові та поваги. Остаточно шлюбні відносини були припинені у жовтні 2016 році, позивач зібравши свої особисті речі, разом з дитиною пішла від відповідача. Тому, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також направив суду заву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 21 квітня 2012 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 159. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та про народження в матеріалах справи (а.с. 3, 4). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у жовтні 2016 року, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сімї стало те, що на протязі останнього року сімейні відносини між сторонами стали поступово погіршуватися через різні погляди на життя, що призвело до втрати почуттів любові та взаємоповаги. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У червні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено 22 липня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дочку - Вікторію, народжену 01 листопада 2014 року. Сімя з відповідачем розпалась, через те що останній став зловживати спиртними напоями, знаходячись у нетверезому стані не може контролювати свої дії, ображає її, вчиняє сварки, що призвело до втрати почуттів любові. Тому, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також направив суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 22 липня 2014 року, який був зареєстрований відділом ДРАЦС РС Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 47. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та про народження в матеріалах справи (а.с. 3, 4). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що на протязі останнього року відповідач став зловживати спиртними напоями, будучи у нетверезому стані вів себе агресивно, не контролював свої дії, ображав позивачку, що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача судового збору є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У червні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено 26 листопада 2005 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], народжену 10 листопада 2012 року. Сімя з відповідачем розпалась, через те що вони є взагалі різними людьми, з різні поглядами на життя та сімейні обовязки, через відсутність взаєморозуміння виникали сварки, що призвело до втрати почуттів любові. Тому, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також направив суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 26 листопада 2005 року, який зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 716. Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей в матеріалах справи (а.с. 5-7). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у квітні 2017 року, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що під час спільного проживання виявилося, що сторони є взагалі різними людьми, з різні поглядами на життя та сімейні обовязки, через відсутність взаєморозуміння виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У червні 2017 року позивач ТОВ «Конвалія 2012» звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за орендну плату, посилаючись на те, відповідно до Свідоцтва про право власності TOB «Конвалія 2012» на праві приватної власності належать приміщення, загальною площею 4132, 8 м. кв., які розташовані за адресою [ADDRESS]. 01.11.2014 року між TOB «Конвалія 2012» та [PERSON] був укладений Договір № 332 про оренду ліжко-місць в гуртожитку. Пунктом 1 Договору було визначено, що Відповідачці надаються 3 ліжко-місця для тимчасового проживання в кім. № 332 гуртожитку, який розташовано за адресою : [ADDRESS]. Термін дії Договору з 1.11.2014 року по 31.12.2015 року. Пунктом 3 Договору визначено, що ціна оренди одного ліжко-місця становить 498, 00 грн. Загальна сума до оплати за три ліжко-місця становить 1 494, 00 грн. Пунктом 4 Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць. Починаючи з січня 2015 року по квітень 2018 року Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по платі за користування ліжко-місцями. Станом на 30.04.2018 року, у Відповідачки утворилась заборгованість в розмірі 90 468, 50 грн. яка складається з суми основного боргу - 40 843, 00 грн., суми втрат від інфляції - 12 247, 12 грн. та 3-х процентів річних - 37 378, 38 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У червні 2017 року позивач ТОВ «Конвалія 2012» звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за орендну плату, посилаючись на те, що 01 жовтня 2013 року між ТОВ «Конвалія 2012» та [PERSON] був укладений договір № 309 про оренду ліжко-місць. Згідно умов п. 1 договору ТОВ «Конвалія 2012» передав [PERSON] у платне користування 3 ліжко-місця. Згідно п. 3 договору передбачено, що ціна одного ліжко-місця становить 425,00 грн., загальна сума до оплати за три ліжко-місця становить 1275,00 грн.. Станом на 30.01.2018 року між сторонами був підписаний акт звіряння боргу. Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2013 року по 30.01.2018 року Сторони погодились, що у [PERSON] перед ТОВ «Конвалія 2012» існує борг в розмірі 22 205, 97 грн. Станом на 30.04.2018 року та з урахуванням боргу, який зафіксовано в акті звіряння, у Відповідачки утворилась заборгованість в розмірі 34 884, 55 грн., яка складається з суми основного боргу - 23 000, 58 грн., суми втрат від інфляції - 3 365, 15 грн. та 3-х процентів річних -8518,81 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У червні 2017 року представник Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь кошти за навчання в розмірі 45 240, 00 грн. та судовий збір в розмірі 1600 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2011 між Головним управлінням охорони здоров'я виконавчого органу КМР (КМДА) (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] укладено Договір № 20/к-П-2011 щодо навчання відповідача в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця за спеціальністю «лікувальна справа». За вказаним Договором позивач сплачує університету грошові кошти в розмірі 90 480, 00 грн., семестр навчання коштує 7 540, 00 грн. Договором передбачено, що відповідач в разі невиконання навчального плану, зобов'язаний відшкодувати в повному обсязі вказані кошти. Разом з тим, відповідачем було взято повторний курс навчання на 3 курсі 6 семестрі 2014-2015, що не відповідає Міській цільовій програмі підготовки лікарських кадрів для закладів охорони здоров'я м. Києва на 2011-2017 року, а тому відповідач повинен відшкодувати вартість навчання в розмірі 45 240,00 грн., проте до цього часу не сплатив позивачу вказані кошти, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив справу слухати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Судова повістка, надіслана на його адресу, зазначену у позові, повернулася без вручення, із відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

У червні 2017 року представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 24.05.2017 року, звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 02 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у ВРАЦС:Кайзерслаутерн, реєстраційний № Е 101/2016. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені через діаметрально протилежні погляди на шлюб. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сімї, зникли почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, позивач вважає, що збереження їхньої родини неможливе та родина остаточно розпалася. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились, надали заяву про можливість слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили розірвати шлюб [PERSON] із відповідачкою. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02 червня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у ВРАЦС:Кайзерслаутерн Федеративної Республіки Німеччини, реєстраційний № Е 101/2016, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № Е 101/2016, посвідченою апостилем, з перекладом з німецької мови на українську. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved