Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У травні 2013р. [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Київської міської ради, Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, про встановлення факту володіння та визнання права власності в порядку спадкування. [PERSON] посилаючись у позові на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, з урахуванням часток інших спадкоємців, зазначених ним в позові, просив: 1)встановити факт володіння [PERSON] на праві власності на час його смерті наступним спадковим майном: - садовим будинком №4, розташованим за адресою: [ADDRESS]; -земельною ділянкою, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначеною для ведення садівництва, розташованою за адресою: [ADDRESS]; - квартирою [ADDRESS]; - квартирою [ADDRESS]; - квартирою [ADDRESS]; 2)визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину всього зазначеного вище майна (а.с.36-40том1). 02.08.2013р. до суду надійшли заперечення відповідача - [PERSON], в яких вона заперечила щодо позову в частині обсягу спадкового майна, визначених позивачем часток, а також вказала на наявність інших спадкоємців. Так, [PERSON] акцентувала увагу на тому, що квартира [ADDRESS] не входить до складу спадщини, оскільки придбана особисто нею за власні кошти на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2001року. Також зазначила, що після смерті [PERSON], який був її чоловіком, заяви про прийняття спадщини подали вона як дружина померлого, його дочка - [PERSON], його сини: [PERSON] (позивач), [PERSON], який помер [INFO] і спадкоємцями за представленням стали його діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с.64-67 том1). Протокольною ухвалою суду від 07.08.2013р. за клопотанням [PERSON] до участі у справі залучено співвідповідачів: - [PERSON], [PERSON], законним представником якої є її мати [PERSON], а також саму [PERSON] та в якості третьої особи: - Орган опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, оскільки неповнолітня проживає в цьому районі м.Києва (а.с.93-94, 104-105 том1). У подальшому [PERSON], [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з зустрічними позовами про визнання за ними права власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] (а.с. 75-80, 98-100, 132-137, 142-146 том2). Вказані зустрічні позовні заяви ухвалами суду від 11.09.2013р. та від 15.10.2013р. прийняті до спільного розгляду з первісним позовом (а.с. 96-97, 103-104, 151-152 том2). Також до суду зверталась [PERSON] з зустрічним позовом про визнання за нею права на спадкування у четверту чергу у спадщині від її померлого цивільного чоловіка [PERSON], сина померлого [PERSON], проте ухвалою суду від 11.09.2013р. у прийнятті вказаного позову до спільного його розгляду з первісним позовом було відмовлено (а.с.109-116 том2). Так, у зустрічних позовах [PERSON] та [PERSON] просили визнати в порядку спадкування за кожною з них право власності по: - 1/16 частині садового будинку [ADDRESS]; - 1/8 частині земельної ділянки, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначеної для ведення садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - 1/8 частині квартири [ADDRESS] - 1/16 частині квартири [ADDRESS]. Позови мотивувались тим, що вони після смерті їх діда [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся його син [PERSON], який був їх батьком, проте до отримання свідоцтва на право власності на спадкове майно останній помер, а тому вони в рівних частинах спадкують після нього майно, яке він успадкував від свого батька їх діда - [PERSON] (а.с. 80,100 том2). Щодо зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], були подані заперечення [PERSON], в яких вона заперечувала щодо задоволення позовів лише в частині визнання за вказаними спадкоємцями права власності на 1/16 частину квартири [ADDRESS], наполягаючи на тому, що ця квартира є її особистою приватною власністю, а іншій частині позовних вимог не заперечувала (а.с.129-130 том2). У зустрічному позові [PERSON] з урахуванням часток інших спадкоємців у спадковому майні та її частки в майні, яке було спільною власністю подружжя, просила визнати за нею право власності на: - 5/8 частин садового будинку [ADDRESS]; - 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначеної для ведення садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - 1/4 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 137 том2). [PERSON] у зустрічному позові з урахуванням часток інших спадкоємців просила визнати за нею право власності на: - 1/8 частину садового будинку [ADDRESS]; - 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначеної для ведення садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - 1/4 частину квартири [ADDRESS](а.с.146 том2). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і просили задовольнити в повному обсязі. Щодо зустрічний позовів [PERSON], [PERSON] не заперечували, а щодо інших позовів поклались на розсуд суду. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON], яка одночасно є представником [PERSON], та її представник [PERSON] просили її зустрічний позов та зустрічний позов [PERSON] задовольнити. Щодо задоволення інших зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] не заперечували за виключенням вимог всіх позивачів щодо визнання права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. Також заперечували щодо первісного позову [PERSON] як в частині визнання за ним заявленого в позові розміру 1/3 частки в спадковому майні, обсягу спадкового майна для спадкоємців за законом, так і в частині вимоги про встановлення факту володіння спадкодавцем нерухомим майном. Законний представник [PERSON] - [PERSON], яка була присутня у засіданні 18.12.2013р., зустрічний позов її доньки підтримала і просила задовольнити, а щодо інших позовів поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Шевченківської районної і в.Києві державної адміністрації щодо всіх позовів поклалась на розсуд суду. [PERSON] в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, хоча до початку слухання справи по суті у судовому засіданні 11.09.2013р. вона та її законний представник - мати [PERSON] були присутні. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 28.07.2007р. зроблено відповідний актовий запис № 14409, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 28.07.2007. (а.с.8, 145 том1). Матеріалами спадкової справи №804 щодо майна померлого [INFO] [PERSON], направленої на запит суду Третьою Київською державною нотаріальною конторою(а.с.141 том1), підтверджується, що після його смерті з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: - 01.09.2007р. син [PERSON], [INFO], - 01.09.2007р. син [PERSON], [INFO], - 15.09.2007р. дружина [PERSON], [INFO], - 19.10.2007р. дочка [PERSON], [INFO]. При цьому в матеріалах спадкової справи померлого [PERSON] наявні документи, які підтверджують родинні відносними спадкодавця та спадкоємців, а саме відповідні Свідоцтва про народження та Свідоцтво про одруження (а.с. 146, 148, 153, 153зворот том1). Отже вказані особи звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини в межах 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, визначеного ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України (ЦК України). Разом з тим, [INFO] помер син спадкодавця - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.12.2007р. [NUMBER], виданим відділом реєстрації смерті в м.Києві (а.с.2 том2) і Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №236 після померлого [PERSON] (а.с.1 том2). Спадкоємцями [PERSON] є його дочки [PERSON] та [PERSON]. Так, з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до нотаріальної контори звернулись: - 01.02.2008р. [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO]; - 01.02.2008р. [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO], (а.с.1 зворот, 4зворот том2). При цьому в матеріалах спадкової справи померлого [PERSON] наявні документи, які підтверджують родинні відносними спадкодавця та спадкоємців, а саме відповідні Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 146, 148, 153, 153зворот том1). Таким чином судом достовірно встановлено, що спадкоємцями померлого [PERSON] є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також був [PERSON], який помер [INFO] За змістом ч.1 ст.1266 ЦК України після смерті [PERSON] спадкоємцями померлого є [PERSON], [PERSON] Також судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи Третьої Київської нотаріальної контори щодо майна померлого [PERSON] містяться документи, які підтверджують те, що після смерті [PERSON] комерційний банк «Експобанк» звертався до судових органів з позовами до його спадкоємців про звернення стягнення на предмет іпотеки та згодом з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором кредитної лінії), який був укладеним 08.09.2006р. спадкодавцем [PERSON] та банком. Так, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2009р. у справі №2-267/2009 за позовом ВАТ «Комерційний банк «Експобанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], треті особи: Органи опіки та піклування Шевченківської та Оболонської державних адміністрацій, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на: - садовий будинок [ADDRESS]; - земельну ділянку, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначену для ведення садівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS], у задоволенні позову було відмовлено (а.с. 181-183, 190-192, 199-200 том1). Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.12.2009р. апеляційну скаргу ВАТ «Комерційний банк «Експобанк» - відхилено, а зазначене рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2009р. залишено без змін(а.с.193-194, 202-203 том1). Також рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26.03.2012р. у справі №2-2122/11 було відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] від імені якої діє [PERSON], [PERSON] від імені якої діє [PERSON], [PERSON], треті особи: Органи опіки та піклування Шевченківської та Оболонської державних адміністрацій, про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.229-230 том1). Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 31.07.2012р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2012р. (а.с.231-240 том1). Щодо обсягу спадкового нерухомого майна та відповідних часток спадкоємців встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів спадкової страви після померлого [PERSON] для з'ясування обсягу спадкового майна завідувачем Третьої Київської нотаріальної контори направлялись відповідні запити до БТІ м.Києва, Києво-Святошинського БТІ, Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів Київської області, відповідних банківських установ. Матеріалами спадкової справи підтверджується, що [PERSON] згідно заповіту від 19.05.1998р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №6655, заповідав належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 155 том1). Свідоцтвом про одруження від 18.09.1999р. серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м.Києва, підтверджується, що 18.09.1999р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №709, а після одруження чоловіку та дружині визначено прізвище «[PERSON]» (а.с.153 том1). Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте не зверталась за отриманням Свідоцтва про спадщину ні за законом ні за заповітом, вказаний заповіт ніким не оспорювався і є чинним, від прийняття спадщини за заповітом вона не відмовлялась, заяви про прийняття спадщини не відкликала. Доводи [PERSON] що підтверджується копією спадкової справи Третьої Київської нотаріальної контори. Отже за положеннями ст.1297, ч.1 ст.1298 ЦК України [PERSON] для отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом має звернутись до нотаріальної контори. За таких умов у інших спадкоємців за законом не виникло права на спадкування нерухомого майна, яке [PERSON] заповідав [PERSON] З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на частину квартири [ADDRESS] не підлягають задоволенню. Згідно зі ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Як свідчать матеріали спадкової справи [PERSON] третьою Київською нотаріальною конторою з приводу вирішення питання по спадщині неодноразово направлялись листи з повідомленням про необхідність її особистої явки чи направлення представника з пакетом документів, які підтверджують право власності Спадкодавця на майно, зокрема: квартиру [ADDRESS] житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначеної для ведення садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 178 зворот, 197, 207 зворот, 227 том1). Аналогічні листи направлялись нотаріальною конторою і у відповідь на звернення [PERSON] (а.с.178, 188, 226 том1) У зв'язку з тим, що жодним із спадкоємців до нотаріальної контори не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке належало на праві власності Спадкодавцю, то відповідно жодному з них не було видано Свідоцтво про право спадщини за законом на нерухоме майно. Так, відповіддю від 18.05.2013р. на звернення адвоката [PERSON] - [PERSON] третьою Київською нотаріальною конторою було чітко повідомлено, що Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно видано бути не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене ним майно (а.с.246 том1). Листами Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори також відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 65, 73 том2). При цьому матеріалами обох спадкових справ підтверджується те, що на частини банківських вкладів померлого [PERSON] були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на 1/8 частину вкладів(а.с.170 том1), [PERSON] на 1/16 частину вкладів (а.с.73зворот том2) та [PERSON] на 1/16 частину вкладів (а.с.66зворот том2). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В межах заявлених позовних вимог та наявних у справі доказів судом встановлено, що на день смерті [PERSON] на його ім'я було зареєстровано наступне нерухоме майно: 1. - садовий будинок [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва на право власності на нерухоме майно на ім'я [PERSON] від 22.09.2004р., виданого виконкомом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради на підставі рішення від 26.04.2004р. №30/3, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.09.2004р. (а.с.23, 24 том1,), відповіддю КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області від 03.09.2013 з доданими документами (а.с.136-139 том1); 2. - земельна ділянка, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначена для ведення садівництва, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку №014599 від 02.09.2004р. на імя [PERSON], виданого на підставі рішення Михайлівсько-Рубежівської сільської ради від 27.12.2003р. (а.с.16-17, 21, том1), відповіддю управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 29.08.2013р. (а.с.117-118 том1); При цьому варто зазначити, що як встановлено рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26.03.2012р. у справі №2-2122/11 було відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] від імені якої діє [PERSON], [PERSON] від імені якої діє [PERSON], [PERSON], треті особи: Органи опіки та піклування Шевченківської та Оболонської державних адміністрацій, про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.229-230 том1), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 31.07.2012р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2012р. (а.с.231-240 том1) оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку та садовий будинок знаходяться в банку. Так, в останньому абзаці 2-го аркуша мотивувальної частини рішення суду І-ї інстанції зазначено, що «…позивач відмовляється надати до Третьої Київської державної нотаріальної контори оригінали документів на земельну ділянку та садовий будинок, що розташовані в [ADDRESS], що позбавляє державного нотаріуса видати відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям - відповідачам, визначити всю вартість спадкового майна та частки спадкоємців» (а.с.229зворот-230 том1). На запит суду вказані документи надані не були (а.с. 113 том1, а.с.122-123 том2). 3. - квартира [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 09.11.1995р. на ім'я [PERSON], виданого ВАТ «Укркабель» на підставі розпорядження органу приватизації №152 (а.с.25 том1), Інформаційною довідкою Київського міського БТІ від 29.07.2013р., наданою на запит Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори (а.с.62 том2). При цьому як зазначалось вище з 18.09.1999р. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. що підтверджується Свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні сторонами не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність між [PERSON] та [PERSON] будь-яких договорів, що іншого режиму майна, набутого під час шлюбу. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України). Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч.1 ст.1226 ЦК України). За ч.3 ст.61 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, визначено у ст.57 СК України, до якого, зокрема належить: 1)- майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що садовий будинок [ADDRESS], право власності на який було зареєстровано на ім'я [PERSON] 22.09.2004р., є майном набутим подружжям за час шлюбу, і в силу положень ст.368 ЦК України є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та його дружини [PERSON], а отже частки кожного з них в цьому майні є рівними по 1 / 2 у кожного. 4. Крім того, судом встановлено, що під час шлюбу [PERSON] з [PERSON] (шлюб з 18.09.1999р.), на ім'я останньої було придбано квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 26.07.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], номер в реєстрі 859 та реєстраційним посвідченням Київського БТІ (а.с. 192-193 том2), Інформаційною довідкою Київського міського БТІ від 26.07.2013р., наданою на запит Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори (а.с.61зворот том2). Вказана квартира в силу положень ч.3 ст.61 СК України та ст.368 ЦК України є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що вказана квартира є її особистою приватною власністю, оскільки придбана за кошти, які ніби-то були надані її колишнім чоловіком [PERSON] згідно розписки від 06.06.2001р. в рахунок погашення аліментів на дочку [PERSON], яка ніби-то згодом була усиновлена за життя померлим [PERSON] відповідно до рішення суду (зазначено в клопотанні - а.с.194-195 том2). Суд вважає, що надана [PERSON] розписка [PERSON] про передачу коштів (а.с. 196 том2) може підтверджувати лише передачу останнім їй грошових коштів, а не використання цих коштів саме на придбання квартири [ADDRESS]. Отже, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] є також спільною сумісною власністю подружжя, а отже частки померлого [PERSON] та [PERSON] в цьому майні є рівними по 1 / 2 у кожного. З огляду на все наведене вище суд приходить до висновку, що до складу спадщини після померлого [PERSON], яка підлягає поділу між спадкоємцями за законом, увійшло наступне нерухоме майно: - 1 / 2 частина садового будинок [ADDRESS]; - вцілому земельна ділянка, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, призначена для ведення садівництва, розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки набута в результаті приватизації (безоплатної передачі); - вцілому квартира [ADDRESS], оскільки набута [PERSON] до шлюбу; - 1 /2 частина квартири [ADDRESS]. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України (спадкування за правом представлення) внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну (ч.5 ст.1266 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України). Таким чином, встановивши обставини справи, перевіривши належність та допустимість всіх доказів, оцінивши їх в сукупності, з огляду на заявлені позовні вимоги суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, шляхом визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на: - 1/8 частину садового будинку [ADDRESS], - 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, розташованої в цьому ж садовому товаристві, - 1/4 частину квартири [ADDRESS], - 1/8 частину квартири [ADDRESS]. При цьому зустрічні позови [PERSON], [PERSON] також підлягають задоволенню шляхом визнання за кожною з них в порядку спадкування за законом права власності на: - 1/16 частину садового будинку [ADDRESS], - 1/8 частину земельної ділянки, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, розташованої у цьому ж садовому товаристві, - 1/8 частину квартири [ADDRESS], - 1/16 частину квартири [ADDRESS]. Також підлягають задоволенню зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] При цьому суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог і також вирішити питання про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом і на частину квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] у спільному майні подружжя. Так, в порядку спадкування за законом підлягаю визнанню за кожною з цих спадкоємець ([PERSON] та [PERSON]) право власності на: - 1/8 частину садового будинку [ADDRESS], - 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, розташованої в цьому ж садовому товаристві, - 1/4 частину квартири [ADDRESS], - 1/8 частину квартири [ADDRESS]. При цьому з урахуванням наявних у [PERSON] часток у спільному майні подружжя та часток отриманих в спадок після смерті [PERSON], суд вважає за можливе визнати за нею право власності на: - -5/8 частин садового будинку [ADDRESS], з яких: 1/8 частина будинку набута в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], а 4/8 частини будинку виділено з спільної сумісної власності подружжя; - 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,1178га., кадастровий номер 3222485200:04:021:0023, розташованої в цьому ж садовому товаристві; - 1/4 частину квартири [ADDRESS] - 5/8 частин квартири [ADDRESS], з яких: 1/8 частина квартини набута в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], а 4/8 частини квартири виділено з спільної сумісної власності подружжя. Щодо позовної вимоги [PERSON] про встановлення факту володіння [PERSON] на праві власності на час його смерті спадковим майном, то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки суперечить положенням ст.15, 16 ЦК України щодо можливого способу захисту права. З урахуванням змісту положень ст.88 ЦПК України та з огляду на те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічних позовів, за подачу яких кожним з позивачів, за виключенням малолітніх і неповнолітніх, в дохід держави було сплачено рівнозначну суму судового збору, суд вважає за можливе не проводити перерозподіл судових витрат між сторонами на користь яких задоволені позови. Щодо відповідачів - Київської міської ради та Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, то оскільки до них жодних позовних вимог заявлено не було, то і правові підстави для стягнення саме з них суми судового збору на користь позивачів відсутні. З огляду на положення ст.ст. 15, 16, 368, 370, 1218, 1220, 1235, 1245, 1266, 1270, 1273, 1296, 1297, 1298 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57,61 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial