Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)\~звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 22 червня 2011 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, за яким остання отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок невиконання належним чином позичальником умов договору, станом на 31 січня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 18 705 грн 82 коп., з якої: 7 463 грн\~ 87 коп. - заборгованість за кредитом, 8 311 грн 34 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 563 грн 67 коп. - заборгованість за комісією та пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 866 грн 94 коп. - штраф (процентна складова). Просили стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 22.06.2011 року в сумі 18705,82 грн., та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, звертаючи увагу на те, що між позивачем і відповідачем укладено договір, умови якого відповідач не виконувала в повному обсязі, а тому виникла заборгованість по тілу кредиту та нараховано відсотки, пеню, комісію та штрафи. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що його довіритель стала потерпілою від шахрайських дій. На підтвердження вказаних тверджень суду надано вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2014 року, який набрав законної сили (а.с.82-85). Також представник відповідача підтвердив, що його довіритель із цивільним позовом у рамках кримінальної справи не зверталася. Представник позивача, спростовуючи твердження відповідача зазначила, що банком проводилося службове розслідування (а.с.100-105), яке підтвердило, що [PERSON]\~ самостійно вказала дані особам, які вчинили шахрайські дії, банку не було завдано шкоди, а тому позивач і не звертався у кримінальній справі, яка розглядалася Білоцерківським міськрайонним судом Київської області із цивільним позовом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № б/н від 22.06.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» надало кредит [PERSON] у вигляді вастановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно умов договору (а.с.9-34). Як слідує зі\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає в позові позивач, свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, та станом на 31.01.2015 року заборгованість по кредиту становить 18705,82 грн., а саме: 7463,87 грн. заборгованість за кредитом; 8311,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1563,67 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 866,94 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5-8). Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк\~\~(термін). Згідно з ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або\~не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України). Згідно з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2014 року, який набрав законної сили, невідома особа здійснила дзвінок на номер 3700, належний ПАТ КБ «ПриватБанк», для обслуговування клієнтів банку, де за допомогою швидкісного набору, зайшовши у меню переводу платежів ПАТ КБ «ПриватБанк», отримала інформацію по платіжній картці [PERSON], номер якої використала і зняла кредитні кошти (а. с. 82?85). Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від\~\~30 квітня 2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконаням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача про те, що\~ [PERSON] повідомила дані платіжної картки третім особам, внаслідок чого були зняті кредитні кошти з її вини, оскільки відповідач невідкладно повідомила банк про платіжні операції, що нею не виконувалися (а. с. 54). Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 07.06.2013 року заборгованість [PERSON]\~ по кредиту становить 1584,37 грн., а саме: 999,03 грн. заборгованість за кредитом; 34,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1563,67 грн. заборгованість по штрафам 551,65 грн.\~\~ штраф (процентна складова). Відповідачем [PERSON] було здійснено оплату по кредиту: 30.07.2013 року- 70 грн., 23.08.2013 року-1027 грн. та 12.06.2014 року- 36.33 грн., на загальну суму 1133 грн. 33 коп. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову АТ КБ «Приватбанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору б/н від 22.06.2011 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка з урахуванням часткового погашення становить 451 грн. 04 коп ( 1563,67 грн. ( заборгованість станом на 07.06.2013 р.) - 1133,33 грн. ( добровільна сплачена заборгованість по кредиту), а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача дану заборгованість за кредитним договором б/н від 22.06.2011 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289\~ЦПК України, суд, -

Outcome: approved