Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Мотивувала позивач свій позов наступним. 15 квітня 2005 року померла мати позивача [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняв брат позивача [PERSON], але не оформив своїх спадкових справ, оскільки помер 16 жовтня 2012 року. Спадкоємцем другої черги за законом на спадкове майно після померлого брата є позивач. Остання, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на земельні ділянки. Тому позивач для захисту своїх прав з приводу визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки звернулася до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області, в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як встановлено в судовому засіданні, 15 квітня 2005 року в с. Феськівка, Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 005932, виданого виконкомом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за заповітом є син спадкодавця [PERSON] Як слідує з матеріалів спадкової справи № 176/2012, заведеної до майна померлої [PERSON], [PERSON] в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на Майновий пай, що зберігається в колективному сільськогосподарському підприємстві КСП ім.. Ватутіна (реорганізованого в СК «Феськівський»). 16 жовтня 2012 року в м. Мена помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 196086, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції 20 жовтня 2012 року, актовий запис № 170 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем другої черги за законом на яку, є його сестра позивач [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с.6,7). У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як слідує з матеріалів спадкової справи № 111/2013, заведеної до майна померлого [PERSON], [PERSON] в установлений законом строк звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого брата [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,3036 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, земельну ділянку площею 2,7613 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області та земельну ділянку площею 0,6390 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що винесено постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1055/02-31 від 06.04.2017 (а.с.32). Згідно повідомлення державного кадастрового реєстратора [PERSON] від 21 березня 2017 року, [PERSON] було видано Державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 029044 та І-ЧН № 033608, на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації № 57 від 21.02.2002 року, зареєстрованих у Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 6 та № 120 від 18.04.2002 року (а.с.25), що також підтверджується доданими до позовної заяви копіями вказаних Державних актів (а.с.27,29). Факт втрати вказаних Державних актів підтверджується оголошенням в газеті «Наше слово» від 22 квітня 2017 року (а.с.9). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,3036 га, 2,7613 га та 0,6390 га, яку фактично прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON], але юридично її не оформив. Ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути обєктом спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що окрім позивача, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], ніхто не звернувся, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на земельні ділянки. Досліджені у судовому засіданні докази доводять, що позивач має право на визнання за нею права власності на земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved