Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У травні 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є власником будинку № 48 по вул. Електровозній м. Словянська Донецької області на підставі договору купівлі продажу від 21.02.1989 року. Окрім позивача, у належному йому будинку зареєстрований його син [PERSON], [INFO]. З грудня 2001 року відповідач у вищевказаному будинку не проживає за своїм бажанням без поважних причин. Позивач ніколи не чинив йому перешкод в користуванні будинком. Особисті речі відповідача в будинку відсутні. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме буд. № 48 по вул. Електровозній м. Словянська Донецької області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимогах. Відповідач [PERSON] був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті суду, до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 лютого 1989 року, посвідченого державним нотаріусом першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Електровозній № 48 м. Словянська Донецької області. (а. с. 5-6) З домової книги для прописки громадян, вбачається, що за адресою: вул. Електровозна № 48 м. Словянська Донецької області зареєстрований [PERSON], [INFO], з 07.08.1998 року. (а. с. 7-8) У відповідності до акту № 223 від 17.05.2018 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Залізничний 1» м. Словянська, в присутності сусідів [PERSON], зареєстрованої (ого) за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Електровозна, 33, [PERSON], зареєстрованої (ого) за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Електровозна, 31, [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає в [INFO] з 2001 року по сьогоднішній день, його особисті речі в будинку відсутні. (а. с. 9) Відповідно до ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1\~ст. 319 Цивільного Кодексу України\~зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 48 по вул. Електровозній м. Словянська, тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON], як член сімї власника (син), який фактично за цією адресою не проживає з 2001 року, тобто більше року. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування буд. № 48 по вул. Електровозній м. Словянська.

Outcome: approved