overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

у червні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади Петрівсько-Роменської сільської ради, третя особа центр надання адміністративних послуг Гадяцької районної державної адміністрації про визнання права власності, вказуючи, що у липні 2000 року помер їх чоловік та батько [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1 / 3 частини квартири [ADDRESS]. 19 червня 2001 року державним нотаріусом позивачам було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину вказаної квартири. На даний час оригінал свідоцтва про право власності втрачений, тому позивачі позбавлені можливості провести державну реєстрацію в установленому законом порядку, в звязку з чим вони позбавлені можливості вільно розпоряджатися належним їм майном, тому звернулися до суду. В судове засідання сторони не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народився 7 жовтня 1970 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між яким зареєстровано 26 листопада 1969 року. 5 червня 2000 року відділом приватизації житла НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло: квартиру [ADDRESS]. Відповідно даних технічного паспорту вартість квартири [ADDRESS] становить 12655 грн. 18 липня 2000 року в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району [PERSON] помер. 19 червня 2001 року [PERSON]І,, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з однієї третьої частини квартири [ADDRESS]. Державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачам відмовлено в оформленні спадщини на 1 / 3 частину квартири в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивачі є спадкоємцями на майно померлого [PERSON], а втрата оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом позбавляє позивачів права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON]В звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у його власність домоволодіння та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. К.Маркса, 81, які є власністю відповідача, та стягнути із неї 4082586,94 грн. боргу за кредитним договором. В ході розгляду справи позивач звернувся із заявою, в якій відмовився від позову в частині вимог про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 28.01.2016 року прийнято відмову від позову в частині вимог і закрито провадження у вказаній частині. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним, як поручителем, виконані зобовязання відповідача перед кредитором в повному обсязі. В результаті чого до нього перейшло право вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки. У звязку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобовязань, позивача звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач та його представник не зявилися, про розгляд справи позивач повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Натомість, представник позивача подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Раніше вона направила на адресу суду свої письмові заперечення, в яких позовні вимоги вважає надуманими та безпідставними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Померлою був складений заповіт від 24.10.2011 року. На час смерті [PERSON] проживала в Донецькій області в м. Макіївка, що на даний час є тимчасово окупованою територією. 31.05.2016 року позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON] та звернувся до першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте, постановою від 10.06.2016 року йому було відмовлено у зв'язку із пропуском встановленого шестимісячного строку. Позивач не звернувся до нотаріуса у встановлений строк, оскільки, не мав можливості своєчасно отримати документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] і змушений був звернутися до суду для встановлення факту смерті [PERSON], що підтверджується рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 28.04.2016 року. Тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] тривалістю два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові пояснення, просив прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства та розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 28.04.2016 року, встановлено факт смерті [PERSON], померлої [INFO]. 31.05.2016 року позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON]. 10.06.2016 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що ним пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причини, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ СК «Брокбізнес» (далі - відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 грудня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Skoda», номер державної реєстрації [NUMBER]. Даний факт дорожньо-транспортної пригоди підтверджується спільним повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду або «європротоколом», який був складений на місці дорожньо-транспортної пригоди його учасниками в присутності уповноваженого представника ПАТ СК «Брокбізнес», який і засвідчив даний документ. Відповідно до складеного «европротоколу» винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано гр. [PERSON] - водія автомобіля марки «Skoda Rapid». Оскільки право на складання «европротоколу» виникає при дотриманні всіх умов, а саме: у випадку настання дорожньо-транспортної пригоди «забезпеченого» транспортного засобу; при відсутності травмованих або загиблих людей; при згоді учасників про обставини дорожньо-транспортної пригоди; у випадку відсутності у водіїв ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або ознак знаходження під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу й швидкість реакції. Зазначені мови були дотримані та зафіксовані уповноваженим представником ПАТ СК «Брокбізнес», а отже підлягають страховому відшкодуванню. Оскільки відповідальність заподіювана шкоди гр. [PERSON] згідно Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4499939 від 05.03.2015року, застраховано у ПАТ СК «Брокбізнес», позивачем було зроблено звернення, щодо виплати страхового відшкодування. Після чого позивачу надійшов лист від 22.01.2016 року від ПАТ СК «Брокбізнес» про відмову у виплаті. У відповідь позивачем був направлений лист від 15.02.2016 року зі спростуванням вищезазначених посилань на Закони України та з вимогою про виплату страхового відшкодування. ПАТ СК «Брокбізнес» направив позивачу листа від 24.02.2016 року, в якому знову відмовив у виплаті,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, Перша Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що на початку травня 2016 року дізналась про те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. До спадкового майна увійшла квартира [ADDRESS]. Проте, позивачка пропустила строк встановлений для прийняття спадщини, оскільки, після розлучення батьків, у померлого з'явилась нова сім'я, тому позивачка дуже рідко бачилась з батьком, останній за життя не приймав участі у вихованні, не надавав матеріальної допомоги. Також позивачка зазначила, що після смерті чоловіка, на її утриманні залишились неповнолітні діти. В подальшому звернувшись до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено в оформленні спадщини, у зв'язку з тим, що позивачем був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач та Третя особа, у судове засідання не з'явилися, проте до судового засідання на адресу суду надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позову у відповідності до вимог закону не заперечували. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] (далі по тексту - заявник, [PERSON].) звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 01 серпня 2015 року він звернувся до Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва щодо призначення пенсії за віком по списку № 2 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Заявнику було відмовлено у прийнятті документів на оформлення пенсії за віком по списку № 2, оскільки не підтверджено наявний трудовий стаж, а також у трудовій книжці не внесені зміни щодо назви професії та зазначено назву професії, як: оператор плазменної різки цеху № 2, хоча, роботодавцем було змінено назву професії на «газорізальник», що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Заявник працював у ПАТ «Київський завод «Будмаш» за професією газорізальника в період з 01.07.1980 р. по 08.04.1996 р. проте внести відповідні зміни до трудової книжки не вбачається можливим, оскільки ПАТ «Київський завод «Будмаш» фактично не працює, всі документи товариства передані на зберігання ТОВ «Українська архівна компанія». Вказана організація не уповноважена вносити зміни до трудових книжок або встановлювати відповідні факти, що мають юридичне значення. Тому заявник вимушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, з метою оформлення пенсії за віком по списку № 2 на пільгових умовах. У судовому засіданні заявник та представник заявника, заяву підтримали з викладених підстав та просили її задовольнити. У судовому засіданні представник заінтересованої особи проти заяви заперечував та просив у її задоволені відмовити. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 квітня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). У судовому засіданні позивач та відповідач зазначили, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Зазначили, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідач на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Пояснив суду, що сторони проживають окремо з 11 грудня 2012 року, з того ж часу не ведуть спільне господарство. На даний час він не заперечує, щоб їх дитина проживала з матір'ю. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). У судовому засіданні сторони зазначили, що вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Важають, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідач на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с.18). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища відповідач не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що між ним та відповідачкою [PERSON] 10 січня 1997 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є одна повнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вважає, що ознаки притаманні сім'ї відсутні, їх шлюб виявився невдалим, оскільки після одруження вони так і не дійшли згоди щодо спільного місця проживання, а тому 19 років вони перебувають у шлюбі, однак спільно не проживають. Переконаний, що подальше збереження шлюбу повністю суперечитиме його інтересам, а тому просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав і просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю і не заперечила щодо розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 10 січня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Мельнико-Мостищенською сільською радою Камінь-Каширського району (а.с. 14). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позов про розірвання шлюбу повністю визнала, і таке визнання нею позову є безумовним та не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці роз'яснені і зрозумілі, суд приймає визнання відповідачкою позову та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. За згодою позивача суд не стягує з відповідачки понесені ним судові витрати.

Outcome: approved