Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 07 грудня 2012 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис за №1024. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 07 грудня 2002 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу відбулась у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вказано, що спільне життя склалося так, що вони втратили почуття любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Останнім часом між ними постійно виникали непорозуміння та образи. Їхні погляди на сімейні стосунки стали відрізнятися і вони не можуть досягти взаєморозуміння з ряду питань. Шлюбні відносини фактично припинені з жовтня 2019 року. Спільне господарство не ведеться. З листопада 2019 року відповідач проживає окремо зі своїми батьками, у квартирі у якій має частку у спільному майні. Зазначено, що відповідач розривати шлюб за спільною заявою через органи реєстрації актів цивільного стану не бажає та в категоричній формі відмовляється. Вважає, що за наведених вище обставин збереження шлюбу між ними є не можливим. Термін для примирення призначати немає необхідності. Майновий спір між ними з приводу поділу спільного сумісного майна на час звернення з цим позовом відсутній. Разом з тим, відповідач розривати шлюб відмовляється та змінювати реєстрацію місця проживання відмовляється. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання надала заяву, відповідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Судом встановлено, що 07 грудня 2002 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 1024. Вказане підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від зареєстрованого шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Нині шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved