Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неї. В обґрунтування позову зазначила, що її мати [PERSON] та батько [PERSON] з 12.03.2005 року до 14.04.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. Від вказаного шлюбу народилась позивачка. Після розірвання шлюбу батьків, позивачка залишилась проживати з матір`ю, батько практично не цікавився їх життям, дочкою не опікується. За рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.08.2012 року з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , 2005 р.н., проте вказані аліменти відповідач не сплачує, у зв`язку з чим має заборгованість. Станом на 06.05.2021 року заборгованість батька за аліментами складає 67301,05 грн. Весь час позивачка перебуває на повному утриманні матері, у той час як батько грошей на потреби не надає, не здійснює жодних дій, спрямованих на виконання своїх батьківських обов`язків, вкрай рідко спілкується з дитиною, зовсім не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не дбає про її інтереси. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно себе. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Повістки про виклик відповідача, на підставі ч.10 ст.187 ЦПК України, у тому числі були опубліковані на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності від 22.02.2021 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 13.12.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За приписами ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12.03.2005 року до 14.04.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано за рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14.04.2011 року, що набрало законної сили 25.04.2011 року. [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25.01.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьком якої зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис №841. На підставі виконавчого листа №0520/7601/2012 (№2/0520/1850/2012) від 20.09.2012 року, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 350 грн. з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2012 року та до повноліття дитини. Станом на 06.05.2021 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 67301,05 грн., що підтверджується довідкою Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №04-13.07-0432 від 13.05.2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 16.08.2013 року по теперішній час зареєстрована за адресою - [ADDRESS] , разом з матір`ю - [PERSON] , вітчимом - [PERSON] та братом - [PERSON] . Згідно характеристики від 26.04.2021 року та психолого-педагогічної характеристики від 28.04.2021 року, наданих КЗ «Маріупольський міський навчально-виховний комплекс «гімназія-школа» №27 Маріупольської міської ради Донецької області (НВК №27)», [PERSON] , 2005 р.н., навчається у зазначеному закладі. Має високий рівень самооцінки, шкільна мотивація на високому рівні, дівчина має лідерські здібності, володіє техніками емоційної саморегуляції, комунікабельна, ввічлива. Мати та відчим приділяють належну увагу вихованню дитини. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дочки не займається, з його боку відсутня будь-яка турбота про неї, про її розвиток, проживає окремо від неї, зазначені факти підтверджені наданими письмовими доказами. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо дочки [PERSON] , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки, яка на момент звернення до суду є неповнолітньою особою. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved