Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] Збільшивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь в якості відшкодування моральної шкоди 402 084 грн. 00 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.09.2014 року о 20 год.30 хв. на перехресті вул. Шевченка з вул. Воровського у м. Кременчуці з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зіткнулися автомобілі «ИЖ-21251» (Москвич-комбі), державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «ЗАЗ TF 69» (Lanos), державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] зазначав, що своїми діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яка була виражена у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв'язку із пошкодженням належного йому майна. Позивач довгий час хотів придбати автомобіль саме такої марки та моделі, а придбавши, дбайливо ставився до нього, постійно підтримував належний технічний стан, зовнішній вигляд, обережно керував ним під час руху та постійно дотримувався правил дорожнього руху. Розмір страхового відшкодування на ремонт вказаного автомобіля становив лише 6000 грн., якого не вистачило для проведення повноцінного і належного ремонту, тому позивачеві довелося витрачати власні кошти із сімейного бюджету, що також принесло йому додаткові сильні душевні переживання, його емоційний стан було пригнічено: гроші із сімейного бюджету, які планувалося витрати на інші, необхідні для сім'ї речі, позивач був змушений спрямувати на ремонт автомобіля. Зауважив, що пошкодженням автомобіля позивача в результаті ДТП, яке сталося внаслідок винних дій відповідача, було порушено його звичайний уклад життя. Після пошкодження автомобіля поїздки до с. Коваленівка, Кобеляцького району, де знаходиться будинок позивача, стало складніше організувати. Додатково представник позивача у відповіді на відзив пояснив, що сам факт заподіяння позивачу моральної шкоди підтверджується, окрім його пояснень, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у даній справі від 20.07.2016 року та висновком судово-психологічної експертизи № 1153 від 28.02.2017 року. Вказаним висновком судово-психологічної експертизи встановлено, що обставини, які досліджувались експертом були психотравмувальними для позивача [PERSON]; позивачу завдані моральні страждання, які з огляду на їх інтенсивність та тривалість, широкий діапазон негативного впливу на основні сфери життєдіяльності позивача є суттєвими; моральні страждання, заподіяні [PERSON] є психологічною підставою для правового вирішення питання про відшкодування йому заподіяної моральної шкоди; розмір відшкодування, моральної шкоди становить 108 мінімальних заробітних плат, що складає суму у розмірі 402 084 грн. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] підтримали збільшені позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач позовні вимоги визнав частково у розмірі 1000 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити з підстав необґрунтованості, які детально викладені у письмовому відзиві на позовну заяву та в запереченні на відповідь на відзив. Додатково представник відповідача пояснила, що відповідач визнає моральну шкоду, яка виникла на момент дорожньо-транспортної пригоди та мала прояв у переживаннях за стан пошкодженого транспортного засобу та тривала близько двох місяців після ДТП, які були необхідні для здійснення відновлювальних робіт. Окремо представник зауважила, що позивач кожного разу по іншому викладав обставини справи, чим вводив в оману суд та експерта під час проведення судово-психологічної експертизи. Обґрунтовуючи відзив, представник відповідача наголосила на неправильному застосуванні судовим експертом у своєму висновку коефіцієнтів формули Ерделевського та на ненаданні самої методики Ерделевського, внаслідок чого в експерта була можливість трактувати термінологію на власний розсуд. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: 03 вересня 2014 року приблизно о 20 год. 30 хв. на перехресті вул. Шевченка та вул. Воровського у м. Кременчуці, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зіткнулися транспортні засоби «ИЖ-21251» (Москвич-комбі), державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «ЗАЗ TF 69» (Lanos), державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Шкоди здоров'ю учасникам ДТП заподіяно не було. Майнова шкода позивачеві була відшкодована ПАТ «СК «Провідна» згідно договору про врегулювання страхового випадку за договором №АС/4966479 від 05.04.2014 р. від 17.09.14 року, який склали між собою позивач та третя особа ПАТ «СК «Провідна» у розмірі 6 000 грн. Відповідач компенсував потерпілому 500 грн. франшизи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на висновок судової психологічної експертизи № 1153 від 28.02.2017 року про те, що в разі встановлення судом факту заподіяння [PERSON] моральної шкоди, орієнтовний розмір її відшкодування, за результатами даного дослідження в межах наданих матеріалів може бути встановлений у двох варіантах: -у разі оцінки судом збитків [PERSON] внаслідок ДТП, як суттєвих - 108 мінімальних заробітних плат; -у разі відсутності оцінки судом збитків [PERSON] внаслідок ДТП, як суттєвих 27 мінімальних заробітних плат. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] свій висновок підтримала. Допитана в судовому засіданні як свідок психолог [PERSON] суду пояснила, що метод Ерделевського О.М., який був застосований експертом, виключений із переліку рекомендованих до застосування під час проведення судово-психологічної експертизи, а експерт не може «математично» обрахувати грошовий еквівалент душевних страждань, оскільки визнання грошового еквіваленту моральної шкоди є компетенцією суду. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди явно не враховує вимоги розумності і справедливості. Суд визначає, що належним еквівалентом пережитих позивачем моральних страждань є грошові кошти в сумі 2 500 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 69 грн. 45 коп. На підставі викладеного, відповідно до статей 263 - 265 ЦПК України,-

Outcome: partial