Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У червні 2014 року КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02 грудня 2003 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 0449/2503. Зобов'язання Позичальника було забезпечене зобов'язаннями (порукою), укладеними між позивачем та [PERSON] 09.10.2003 року та між позивачем та [PERSON] 10.10.2003 року. Фонд свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 02.06.2014 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 57761,14грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02 грудня 2003 року між КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] укладено договір № 0449/2503, за умовами якого позивач надав відповідачці пільговий довгостроковий кредит в розмірі 50000,00 грн. строком на 20 років для (завершення) будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] зобов'язалася: використовувати кредит за цільовим призначенням; сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 3% від виданої суми одночасно з погашенням кредиту відповідно до п. 2.4.1. Договору; своєчасно звітувати за використання наданого кредиту; проводити повернення кредиту згідно таблиці, що міститься в п. 2.4.1.Договору по 05.10.2023 р. Кредит був виданий будівельними матеріалами за рахунок коштів Державного бюджету України. Зобов'язання Позичальника, відповідно до Правил надання кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі і ст. 553 ЦК України, було забезпечене нотаріально посвідченим зобов'язанням, укладеним з поручителем [PERSON] (ВАР №464164 від 09.10.2003 року), та зобов'язанням укладеним з поручителем [PERSON] (ВАР №865657 від 10.10.2003 року). Згідно вказаних зобов'язань поручителі [PERSON] та [PERSON], у випадку невиконання [PERSON] свого зобов'язання з своєчасного повернення позики в сумі 50000 грн. на будівництво житлового будинку, зобов'язалися на вимогу Позикодавця погасити платежі по позиці та нараховані відсотки в строки та у розмірах, установлених зобов'язанням до 31.10.2023 року. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором Фонд виконав своєчасно і повністю, надавши кредит у вигляді будівельних матеріалів за рахунок коштів Державного бюджету України. В порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, у зв'язку із чим станом на 02.06.2014 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 57761,14 грн., що складається з: заборгованості за сумою кредиту - 41637,50 грн., заборгованості за відсотками - 9996,00грн., пені за прострочення повернення кредиту з відсотками - 5627,84 грн., штрафу за несвоєчасне введення об'єкту в експлуатацію - 499,80 грн. Відповідачці та Поручителям були особисто вручені попередження (№ 386) та попередження-вимоги (№№ 54, 146) про повернення залишку отриманої суми кредиту з відсотками, пенею за несвоєчасне повернення кредиту (а.с. 16, 17, 18). Однак, станом на день звернення Фонду до суду із даним позовом з боку відповідачів жодних дій, направлених на погашення заборгованості, не відбулося. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржникі поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно вимог ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Уклавши з КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про розірвання кредитного договору та стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором на загальну суму 57761,14 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Фонду слід стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved