Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , стягнення аліментів на утримання сина, а також призначення її опікуном дитини. В обґрунтування позову зазначила, що її племінниця [PERSON] , [INFO] , перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, під час яких у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . 09 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.12.2010 року був розірваний. Після цього дитина залишилась проживати з матір`ю. Також рішенням того ж суду від 29.02.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у сумі 500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] проживав окремо, аліменти на дитину не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість. При цьому [PERSON] знаходився на повному утриманні [PERSON] , вона піклувалась його розвитком та здоров`ям, а також мала намір позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина., однак, не встигла через тяжку хворобу. [INFO] [PERSON] померла. Після поховання племінниці [PERSON] забрала [PERSON] до себе, до теперішнього часу вони проживають разом, дитина перебуває на повному утриманні позивачки, при цьому батько [PERSON] матеріально не допомагає, жодних батьківських обов`язків не виконує, на пропозиції позивачки спілкуватися з сином, купувати йому одяг, іграшки, брати участь в його вихованні, утриманні, [PERSON] не реагує, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я дитини, не дбає про інтереси сина. У подальшому [PERSON] зменшила позовні вимоги, просила залишити без розгляду свої вимоги про стягнення аліментів та призначення її опікуном дитини. На позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , наполягала. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав повністю. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких [INFO] у них народилась дитина - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04.09.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. 09 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09.06.2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, після чого дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.12.2010 року, який набрав законної сили 04.01.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. У відповідності до довідки № 62 від 07.07.2015 року, складеної в.о. завідувача КДНЗ Комбінованого типу «Ясла-садок № 59 «Ластівка» Управління освіти Маріупольської міської ради, [PERSON] з 07.09.2011 по 01.07.2015 рр. відвідував цей дошкільний заклад. За цей час батька дитини у закладі не бачили, її вихованням займається тільки мати. Також рішенням того ж суду від 29.02.2016 року, яке набрало законної сили 10.03.2016 року, з [PERSON] , 1982 року народження, на користь [PERSON] , 1989 року народження, стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 05.02.2016 року. Згідно характеристики на учня 2 класу ЗОШ № 34 за 2016-2017 навчальні роки, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] разом із мамою [PERSON] , вона займається вихованням, навчанням сина, приймає участь у шкільному житті дитини. Батько дитини [PERSON] батьківські збори не відвідує, інтерес до досягнень сина не проявляє. Відповідно до інформації, наданої 15.03.2018 року Лівобережним ВДВС міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.03.2018 року складає 12500,00 грн. Згідно характеристики родини [PERSON] , [INFO] , учня 4-Б класу ЗОШ № 19 за 2018-2019 навчальні роки, складеної директором КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Маріупольської міської ради Донецької області», дитина проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , яка забезпечує сина всіма необхідними навчальними приладами, займається його вихованням та навчанням, приділяє йому увагу, знаходиться у систематичному контакті з класним керівником дитини, приймає участь у житті класу та школи, відвідує батьківські збори та індивідуальні бесіди за запрошенням класного керівника та самостійно. Батько дитини [PERSON] батьківські збори не відвідує, не виявляє зацікавленості до учбових досягнень дитини. У відповідності до свідоцтва про смерть, виданого 09.08.2019 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Як вбачається із довідки-підтвердження № 38 від 05.03.2020 року, виданої директором КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Маріупольської міської ради Донецької області», [PERSON] займається вихованням свого племінника [PERSON] , учня 5-Б класу. Батько дитини [PERSON] з сином не проживає, участі в його вихованні та навчанні не приймає, школу не відвідує, успіхами [PERSON] не цікавиться, фінансово сім`ї не допомагає. Також відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.09.2020 року, виданої головою ОСББ «Містечко Охорони-4», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , 2008 року народження. Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 28.08.2020 року визначено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Наданий до суду висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим та вмотивованим, відображає інтереси дитини та підстав для незгоди із ним суд не вбачає. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Судом встановлено, що відповідач, будучи повнолітньою та працездатною особою, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, дитину не відвідує, будь-якої участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на її утримання у достатньому обсязі не надає, має заборгованість зі сплати аліментів, що робить складним для позивачки самостійне утримання дитини. Крім того, суд враховує позицію відповідача під час розгляду справи та визнання ним позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав. Тобто обставини, на які посилається у позові позивачка [PERSON] , відповідачем не спростовані та ним підтверджені. Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд переконаний, що така поведінка відповідача щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачкою доказів та необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, нею при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved