Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить: - виключити з актового запису № 1126 від 29 жовтня 2013 року про народження [PERSON] відомостей про те, що він є батьком дитини. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 26 травня 2012 року він зареєстрував шлюб із відповідачем [PERSON] Спільне життя у них не склалося, і тому через місяць після реєстрації шлюбу вони почали проживати окремо, а 25 червня 2013 року розірвали шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 72. Після розірвання шлюбу, а саме [INFO] року у відповідача [PERSON] народився син [PERSON], і відповідно до вимог частини 2 статті 122 СК України, дані про батька у свідоцтві про народження дитини були записані позивача. [PERSON] вказав, що після припинення спільного проживання з відповідачем, подружніх стосунків з нею він не підтримував, проживав за межами України, і тому батьком дитини бути не може. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явися. До початку слухання справи надав заяву про розгляду у його відсутність, позов підтримує повність й просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи без її участь, позовні вимоги визнає повністю, проти проведення судово-генетичної експертизи заперечувала, підтвердила той факт, що її син [PERSON] не має кровної спорідненості із [PERSON], хоча останній і записаний у свідоцтві про народження як батько дитини. Просила суд позов задовольнити. Третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області в судове засідання представника не направила. До суду надійшов лист від заступника начальника служби Мальченко Л.В. про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог частини першої статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Правилами статті 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком вона знала, що не є її батьком. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Судом встановлено, що 26 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбі, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища про одруження за № 00013831218 від 06 травня 2014 року. 25 червня 2013 року шлюб між сторона по справі було розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 червня 2013 року (а.с.4). [PERSON] народився [INFO] року в місті Бровари Київської області про що зроблений відповідний актовий запис № 1126. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (свідоцтво про народження, видане 29 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області) (а.с.5). Відповідно до вимог частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить правам та інтересам сторін по даній справі. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням визнання позову відповідачем [PERSON], доведеності обставин відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved