Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що після смерті її матері [PERSON] у вересні 2013 року відкрилася спадщина, яка складається з 26/100 частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], де 2/100 частин житлового будинку померла успадкувала після смерті сина - [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не оформила, 16/100 частин отримала на підставі свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя, а 8/100 частин - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Також після смерті [PERSON] успадкувала 5/8 частин земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:01:013:0008 площею 0,0586 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що становить площу 0,036625 га. Проте через відсутність правовстановлюючих документів на підтвердження належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності нерухомого майна та допущеної помилки при реєстрації права власності за спадкодавцем нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно. Тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 26/100 частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,036625 га, що знаходиться за цією ж адресою. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні треті особи вважали вимоги позову такими, що підлягають задоволенню. Суд, заслухавшипояснення позивача та її представника, третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 13.09.2013 року ВДРАЦС реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.7). 22.03.2007 року вона зробила заповідальне розпорядження, яким все її рухоме та нерухоме майно заповіла своїй дочці - позивачу [PERSON] Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 534 (а.с. 8). У строки, встановлені законодавством, а саме 06.03.2014 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, таким чином прийнявши спадщину, що вбачається з матеріалів спадкової справи № 10/2014 (а.с. 38-49) та із постанови приватного Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.04.2014 року (а.с. 13), якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність державної реєстрації права власності за спадкодавцем на спадкове майно та допущеною помилкою при реєстрації права власності за спадкодавцем (а.с. 13). Згідно свідоцтва про право власності серії ВМА № 960194 від 12.02.2009 року, виданого державним нотаріусом Другої житомирської нотаріальної контори Кулініч Н.А. (а.с. 10), [PERSON] належить на праві власності 1/2 частка в спільному сумісному майні подружжя, що складається з 32/200 частин житлового будинку [ADDRESS]. Разом з тим, право власності на 16/100 частин домоволодіння за спадкодавцем зареєстровано не було. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМА № 960196 від 12.02.2009 року (а.с. 12), виданого державним нотаріусом Другої житомирської нотаріальної контори Кулініч Н.А., померла [PERSON] та син [PERSON] успадкували по 1/2 частці спадкового майна - будинку [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], тобто по 32/200 частин будинку. Однак при реєстрації права власності за спадкоємцем [PERSON] була допущена помилка, оскільки згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2013 року (а.с. 19) розмір її частки в даному будинку становить 32/100. Враховуючи, що [PERSON] належало право власності на ? частки в спільному сумісному майні подружжя, що складається з 32/200 частин житлового будинку [ADDRESS], тобто 16/100 частин цього будинку, то успадковані померлою [PERSON] та [PERSON] частки є рівними і становлять 8/100 частки кожному. Крім того, судом встановлено, що [INFO] помер син спадкодавця - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 13.03.2009 року ВРАЦС Житомирського міського управління юстиції (а.с. 14), яким не здійснено заповідального розпорядження. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд встановив, що після смерті [PERSON] мати позивача [PERSON] фактично прийняла спадщину у виді 2/100 частин житлового будинку [ADDRESS], оскільки була зареєстрована в ньому (а.с. 41) та згідно довідки про склад родини № 1002 від 22.04.2014 року, виданої ПП «ВЖРЕП № 4» (а.с. 25), на день смерті [PERSON] з ним проживали його дружина - [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON]. Однак право власності на 2/100 частин домоволодіння за матір'ю померлого [PERSON] - [PERSON] зареєстровано не було. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 26/100 частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], де 2/100 частин житлового будинку померла успадкувала після смерті сина [PERSON], 16/100 частин вона отримала на підставі свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя, а 8/100 - набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Одночасно судом встановлено, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 168367 від 24.04.2007 року [PERSON] належить земельна ділянка (кадастровий номер 1810136300:01:013:0008) площею 0.0586 га, розташована по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яку він отримав безоплатно на підставі рішення 19 сесії Житомирської міської ради № 371 від 02.06.2004 року (а.с.20). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМА № 960195 від 12.02.2009 року, виданого державним нотаріусом Другої житомирської нотаріальної контори Кулініч Н.А. (а.с. 11), померлій [PERSON] належить 1/2 частина даної земельної ділянки, а саме 0,0293 га. Як зазначено у цьому свідоцтві, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину даної земельної ділянки сину спадкодавця [PERSON] не видано. Разом з тим, зважаючи на це, право власності на спадкове майно, а саме землю за померлою [PERSON] та її померлим сином - [PERSON] зареєстровано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Враховуючи, що 1/2 частина земельної ділянки, а саме 0,0293 га, яка належала померлому [PERSON], в порядку ст. 1261 ЦК України розподіляється між дружиною померлого, синами та матір'ю померлого в рівних частинах, а саме по 0,007325 га, тому суд дійшов висновку, що [PERSON] належало 0,036625 га земельної ділянки (кадастровий номер 1810136300:01:013:0008) по [ADDRESS], з яких 0,0293 га нею було успадковано після смерті її чоловіка [PERSON], а 0,007325 га успадковано після смерті її сина [PERSON], що становить 5/8 частин цієї земельної ділянки. Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 16.01.1961 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.07.1980 року (а.с. 24). Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] на 26/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та 5/8 частин земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:01:013:0008 площею 0,0586 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що становить площу 0,036625 га, прийнала спадщину, інших можливих спадкоємців, передбачених законом, на цю частину нерухомого майна матеріалами справи не встановлено, тому за позивачем необхідно визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved