Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просила позбавити його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.04.2011 року. У період шлюбу, [INFO] року, у них народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу син залишився мешкати з нею, з кінця 2011 року вони проживають в м. Харкові, до цього - в м. Городня Чернігівської області. Відповідач обізнаний про їх місце мешкання. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] не надає коштів на утримання сина. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.05.2011 року на її користь з відповідача були стягнені аліменти на утримання сина, але судове рішення [PERSON] не виконується, заборгованість по сплаті аліментів складає 32 835,75 гривень. Протягом останніх трьох з половиною років відповідач взагалі не цікавиться життям та станом здоров'я дитини, не спілкується з сином, жодного разу не бачив його, тобто не приймає участі у вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги. Всі витрати, пов'язані з вихованням сина, вона несе самостійно за допомогою свого теперішнього чоловіка [PERSON], якого син називає батьком. Чоловік та син мають близькі відносини, з повагою та любов'ю ставляться один до одного. Вважає, що викладені нею обставини є достатніми для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON], тому просить суд задовольнити її позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення вона не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, що діє за дорученням органу опіки та піклування, до судового засідання не з'явилася. Суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції 14.04.2009 року, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. Після укладення 14.05.2014 року шлюбу з [PERSON], позивач отримала прізвище [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 14.05.2014 року). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] участі у вихованні сина не приймає та матеріальної допомоги на його утримання не надає. Заочним рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.05.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 17.03.2015 року, станом на 01.03.2015 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 32 835,75 гривень. [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON] та чоловіком матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS], мати займається вихованням та забезпеченням сина. З висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 450 від 18.08.2015 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], постійно проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка піклується про стан здоров'я сина, його розвиток, виховання, навчання та оздоровлення. Батько дитини [PERSON] проживає окремо, свої батьківські обов'язки не виконує, участі у вихованні, навчанні дитини не бере, не цікавиться станом здоров'я сина, ігнорує обов'язок утримувати дитину. Посилаючись на вказані обставини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків свідчать лист головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 16» [PERSON] № 325 від 26.03.2015 року, лист завідувача амбулаторно-поліклінічного відділення № 6 ОКПТД № 7 [PERSON] № 13 від 24.03.2015 року, довідка завідувача КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 193 Харківської міської ради» [PERSON] № 74/01-26 від 26.03.2015 року. Так, згідно зазначених листів та довідки, батько дитини [PERSON] - [PERSON] не відвідує з дитиною ані лікарень, ані дитячого садка, не цікавиться у вказаних установах станом здоров'я та розвитку дитини. Ці заклади дитина відвідує з матір'ю [PERSON] Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, у п. 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відсутні, він свідомо ухиляється від їх виконання. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] в інтересах дитини.

Outcome: approved