Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 26 серпня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано у червні 2013 року. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей-двійняток: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач зазначає, що донька [PERSON] є інвалідом з народження та потребує лікування, тому просить з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 750 грн щомісячно до 01.07.2018 року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги грунтуються на законі, відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей-двійняток: [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. [PERSON] є інвалідом з народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на наведене та враховуючи, що одна дитина є інвалідом, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З огляду на наведене та враховуючи, що неповнолітня [PERSON] є інвалідом та потребує лікування, що визнає відповідач, суд приходить до висновку, що позов про стягнення додаткових витрат у сумі 750 грн щомісячно до 01.07.2018 року підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved