Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У травні 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 26 липня 2008 року у Московському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції та зроблено актовий запис за № 624. Від цього шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем на протязі останніх 3-х років поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та фактичного розпаду родини. Шлюбно-сімейні стосунки припинені два роки тому, від шлюбу дітей не мають, спільне господарство не ведуть, відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Спір про майно відсутній. На даний час відповідач відбуває покарання за вчинення кримінального злочину. Як зазначила позивач, їх сімя розпалась і поновленню не підлягає, в звязку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду телеграму, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с.24) Відповідач в судове засідання з'явився, згідно відповіді Харківського слідчого ізолятору від 27.05.2015 року він засуджений 13.02.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ст.ст.307 ч.2,71 ч.1 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, на даний час утримується в установі ,надав заяву, відповідно до якої проти розірвання шлюбу не заперечує ( а.с.13,18-20). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 26 липня 2008 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, де зроблено актовий запис за № 624, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем на протязі останніх 3-х років поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та фактичного розпаду родини. Шлюбно-сімейні стосунки припинені два роки тому, спільне господарство не ведуть, відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Спір про майно відсутній. На даний час відповідач відбуває покарання за вчинення кримінального злочину, надав заяву про згоду на розірвання шлюбу. Сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може. Сторони прийшли до спільного рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони разом не проживають, не мають дітей, спільного господарства не ведуть, спір про майно відсутній, не мають намір відновлювати сімю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сімї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved