Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У травні 2014 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання послуг. Свої вимоги позивач мотивує наступним. 03.04.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг покупцю нерухомості. За умовами даного договору позивач зобовязується надати [PERSON] інформаційно-консультативні послуги при купівлі однокімнатної квартири. [PERSON] зобовязується оплатити вартість наданих послуг виконавця у відповідності до договору та додатку до договору. Вартість робіт за договором склала 5 600 грн. 00 коп. Замовник зобовязується внести оплату не пізніше дня нотаріального оформлення договору купівлі-продажу (обміну) чи будь-якого іншого придбання. Позивачем було виконано умови договору, зокрема, надано інформацію про обєкти нерухомості, які підлягають продажу, а також супровід на перегляд вказаної квартири. Відповідач отримав послуги, але не сплатив за це кошти, тому позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] кошти за договором про надання послуг покупцю нерухомості у розмірі 5 600 грн. 00 коп. та неустойку за договором про надання послуг покупцю нерухомості у розмірі 28 000 грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп. 15 січня 2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено заочне рішення та за заявою відповідача [PERSON] дане рішення скасовано 04.12.2015 року і призначено розгляд в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не зявлявся, хоча повідомлений належним чином, так як оголошення про розгляд даної справи опубліковано у газеті «Народне слово» від 17.12.2015 року №51 (3229). Відповідач неодноразово надсилав до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області клопотання, зокрема, про витребування оригіналу договору про надання послуг та проведення судово-почеркознавчої експертизи, з метою отримання висновку експерта про виконання підпису іншою особою. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та здійснює діяльність з надання посередницьких послуг під час купівлі, продажу, здавання в оренду та невиробничого призначення, згідно свідоцтва про реєстрацію фізичної особи підприємця. 03 квітня 2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг при купівлі однокімнатної квартири. П. 3.1.1. договору від 03.04.2014 року передбачено, що виконавець ([PERSON]Є.) вивчає пропозиції щодо обєктів нерухомого майна та здійснює пошук нерухомого майна, що відповідає вимогам замовника ([PERSON]С.). За п. 3.1.2. договору від 03.04.2014 року, виконавець організовує огляд запропонованого нерухомого майна при наявності згоди замовника. Виконавець організовує проведення переговорів замовника з продавцями нерухомого майна щодо майбутнього укладення правочину, відповідно до п. 3.1.3. договору від 03.04.2014 року. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2016 року клопотання [PERSON] про проведення вищевказаної експертизи задоволено та призначено судово-почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Однак [PERSON] не надав експериментальні зразки підпису у приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, знаючи про те, що звертався до суду з клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Відповідно до ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Отже відповідач ухилився від надання експериментальних зразків підпису, хоча без них провести експертизу неможливо, тому суд виходить з припущення, що особа ухиляється від участі в експертизі, оскільки вважає, що її результати стануть не на її користь, а тому визнає факт, який треба було встановити експертизою, доведеним. Ця норма є винятком із загального правила, сформульованого у ч. 4 ст. 60 ЦПК України про те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що у даному випадку форма договору сторонами дотримана, так як він укладений у письмовій формі та містить підписи і паспортні дані: замовника [PERSON] та виконавця [PERSON]. Акт про прийом-передачу інформації, який складено 03 квітня 2016 року містить підпис змовника, що він отримав послуги та прийняв інформацію про обєкти нерухомості: [ADDRESS] та погоджується з вартістю наданих послуг 5 600 (пять тисяч шістсот) грн. 00 коп. Судом встановлено, що на виконання договору позивач свої зобовязання за договором про надання посередницьких послуг виконав, зокрема, організував показ обєкта нерухомості, консультацію щодо оформлення правочину у нотаріуса, а також консультацію щодо розяснення юридичних аспектів придбання нерухомості. [PERSON] здійснено вибір за даними інформаційної бази квартир, яку позивач створює та підтримує актуальність інформації. Відповідач після отриманих послуг за договором від 03.04.2014 року про надання інформаційно-консультативних послуг при купівлі однокімнатної квартири, не сплатив кошти у розмірі 5 600 (пять тисяч шістсот) грн. 00 коп., чим порушив умови договору. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що працює за трудовим договором між нею та фізичною особою [PERSON], який укладений 20.10.2011 року. На підставі даного договору свідок спілкується з клієнтами, які звертаються за допомогою щодо придбання або продажу нерухомості, а також здійснює виїзд на обєкти та проводить огляд з метою знайомлення клієнтів з пропозиціями. Особисто складала акт прийому-передачі інформації від 03.04.2016 року. Таким чином, відповідач скористався інформацією, наданою позивачем, що фактично свідчить про отримання та прийняття відповідачем інформаційних послуг від позивача в повному обсязі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Виконання зобовязання за договором відповідно до ст. 546 ЦК України, може бути забезпечене неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком. Як установлено судом, п. 5.7 договору від 03.04.2014 року передбачено, що якщо замовник самостійно реалізував (купив, обміняв чи орендував) хоча б один із запропонованих в Додатку №1 варіантів купівлі (обміну) чи іншого придбання обєктів нерухомості, враховуючи положення п. 4 цього Договору і не сплатив за надані послуги виконавцеві до дня нотаріального посвідчення такої угоди чи іншого правочину, у замовника виникає зобовязання виплатити виконавцю неустойку у розмірі пятикратної вартості наданих виконавцем послуг по цьому Договору протягом двох днів. Оскільки право на стягнення неустойки у кредитора виникло з наступного дня після укладення договору купівлі-продажу [ADDRESS], то вона підлягає стягненню. Позивач просить стягнути неустойку у розмірі 28 000 грн. 00 коп., але суд дійшов висновку, що дана сума значно перевищує вартість послуг (5 600 грн. 00 коп.), тому розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України. Крім того, правова позиція Верховного Суду України від 03.09.2014 року №6-100цс14 вказує, що частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Визначені договором послуги були надані позивачем, але не були оплачені відповідачем. Позивач звертався до відповідача з листом, що містить вимогу про сплату ним на виконання зобовязання вартості наданих послуг, але відповіді на даний лист отримано не було та не сплачено кошти. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання. Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання передбачені договором від 03.04.2014 року, тому порушене право позивача підлягає відновленню. Таким чином, необхідно задоволити позовні вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням сплати неустойки та судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved