Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом , яким просить визнати за ним, [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом, на 27 / 50 часток земельної ділянки площею 992, 8 кв.м. ( 27 / 50 ч.- 536, 11), в межах згідно з планом , розташованої на території [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Вимоги мотивує тим, що помер його вітчим [PERSON]( покупець) , який 11.10.1999 року уклав з [PERSON] (продавець) договір купівлі-продажу 27 / 50 частин земельної ділянки площею 992,8 кв.м., розташованої за адресою [ADDRESS]. [PERSON] вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю за №4100, виданого 24.06.1997 року Кіровоградською міською радою народних депутатів. Зазначав, що після смерті вітчима відкрилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, та на частину житлового будинку. 29.07.2013 року він отримав свідоцтво про право на спадщину по закону на 81 / 200 частину житлового будинку під номером [ADDRESS] , а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріусом йому було відмовлено , постановою від 07.05.2014 року, так як відсутній документ , що підтверджував би право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку . В судове засідання представник позивача подала заяву про підтримання вимог, та розгляд справи у її відсутності. Відповідач - Кіровоградська міська рада, замінена ухвалою суду від 10.10.2014 року , її представник в судове засідання не з»явився, повідомлялись, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності , при вирішенні заявленого поклались на розсуд суду. Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору , залучені згідно ухвали від 30.09.2014 року -Головне управління юстиції в Кіровоградській області, Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області, їх представники до суду не з»явились, повідомлялись належно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити вимоги, з наступного. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено [PERSON], який помер [INFO] є вітчимом [PERSON] . Згідно довідки №320 від травня 2010 року, [PERSON] проживав та був зареєстрованим з [PERSON] по [ADDRESS] , по день його смерті ( а.с. 31). За життя [PERSON] уклав з [PERSON] Договір купівлі-продажу 27 /50 частин земельної ділянки площею 992,8 кв.м., розташованої на території [ADDRESS] , посвідчений 11 жовтня 1999 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2902 (а.с.11). Згідно до вимог ч.3 ст.1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда січня 2013 року , встановлено, що [PERSON] проживав з [PERSON], який помер 13.04.2010 року , однією сім»єю до смерті більше ніж дев»яти років, і відноситься до четвертої черги спадкоємців. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 травня 2014 року , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] у зв»язку з відсутністю документа , що підтверджує право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку ( а,с. 9-10). Статтею ст.1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Пунктом 2 частини 2 названої статті передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Частиною 6 статті 126 ЗК України встановлено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. Відповідно до абзацу другого частини шостої статті 126 ЗК зі змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 16 червня 2011 року, на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Згідно норми ч.2 ст.126 ЗК України, померлий [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, що є предметом спору, на підставі правочину, але не зареєстрував це право. Крім того, позивачем надана копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2013 року, з якого вбачається, що дане свідоцтво видане приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], на ім'я позивача на 81 /200 частину житлового будинку по [ADDRESS] Частина 2 ст. 373 ЦК України, передбачає, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно витягу з технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 137564,03 грн. ( а.с.12), з якої сплачено судовий збір на суму 1375,64 грн. ( а.с. 1) . В порядку ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved