Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вимогами про встановлення факту володіння [PERSON] Олексійовичем та [PERSON] житловим будинком з господарчими будівлями та визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями на підставі прийняття нею спадщини за законом після їх смерті. Як підставу позову зазначила, що 11.07.1968 року її батько, [PERSON] отримав дозвіл на індивідуальне житлове будівництво за адресою: вул. Перемоги-29 в с. Олександрівка Шевченківського району Харківської області. У 1969 році будівництво будинку було завершено і будинок та господарчі будівлі занесені в погосподарську книгу № 7 з особистим рахунком № 561. Відповідно до запису погосподарської книги № 7 [PERSON] значився головою господарства. Будь-які інші документи, які посвідчують право власності на вказаний житловий будинок не видавалися. 2 травня 2010 року батько помер. Після смерті батька спадщину ніхто не приймав, а головою господарства була записана її мати, [PERSON] і в погосподарській книзі № 6 з особистим рахунком № 410. Будь-які інші документи, які посвідчують право власності на житловий будинок з господарчими будівлями не видавалися. 18 лютого 2012 року мати померла. 22 серпня 2013 року нею, як донькою померлих батьків, була прийнята спадщина та отримане свідоцтво про право на спадщину за законом. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарчі будівлі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів. На теперішній час виникла необхідність у визнанні права власності на будинок з господарчими будівлями в звязку зі страхуванням майна. В звязку з наведеним просить встановити той факт, що [PERSON], який помер 2 травня 2010 року та [PERSON], яка померла 18 лютого 2012 року, володіли житловим будинком з господарчими будівлями, що розташований по вул. Перемоги-29 у с. Олександрівка Шевченківського району Харківської області, а також визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими будівлями за вищевказаною адресою, що належав батькам, на підставі прийняття спадщини за законом після їх смерті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його задоволенні. Представник Петропільської сільської ради та відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали у повному обсязі і не заперечували проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. У відповідності до п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів. Згідно вимогам ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. На підставі рішення № 15 від 20.07.1968 року виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області вирішено дозволити [PERSON] будівництво житлового будинку в с. Олександрівка (а.с. 11). 11.07.1968 року [PERSON] отримав дозвіл на здійснення робіт по індивідуальному житловому будівництву за адресою: вул. Перемоги-29, с. Олександрівка, Шевченківський район, Харківська область (а.с. 12). У 1969 році будівництво житлового будинку завершено, будинок та господарчі будівлі були занесені в погосподарську книгу № 7 за особистим рахунком № 561. Відповідно до запису погосподарської книги № 7 [PERSON] значився головою господарства (а.с. 18). Будь-які інші документи, які посвідчують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями не видавалися. 2 травня 2010 року [PERSON] помер (а.с. 4). Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не приймав, головою господарства записана [PERSON], в погосподарській книзі № 6 за особистим рахунком № 410 (а.с. 19). Будь-які інші документи, які посвідчують право власності на даний житловий будинок з господарчими будівлями ні [PERSON], ні [PERSON] не видавалися. 18 лютого 2012 року [PERSON] померла (а.с. 5). Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 22 серпня 2013 року позивачем прийнята спадщина після смерті матері, [PERSON] (а.с. 21, 22). Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарчі будівлі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 23). Згідно акту від 11.07.1968 року представник технічного бюро Харківського обласного відділу у справах будівництва та архітектури здійснив розбивку фундаменту житлового будинку в с. Олександрівка, який належав [PERSON] (а.с. 13). За інформацією виконавчого комітету Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно запису в погосподарській книзі № 7, особовий рахунок № 561, за [PERSON] значиться житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Перемоги-29, с. Олександрівка, Шевченківський район, Харківська область. Будинок 1969 року побудови, загальною площею 54 кв.м., де [PERSON] постійно проживав і значився зареєстрованим до дня своєї смерті 02.05.2010 року. На день смерті [PERSON] мешкав з дружиною - [PERSON], яка була останнім головою домогосподарства у вищевказаному житловому будинку до дня її смерті 18.02.2012 року згідно запису в погосподарській книзі № 6, особовий рахунок № 410. Земельна ділянка, розташована за цією ж адресою не приватизована і знаходиться у комунальній власності громади Петропільської сільської ради (а.с. 18-20). Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів, після смерті [PERSON], померлого 2 травня 2010 року, спадкову справу не заведено, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, спадковий договір та заповіт відсутні. Після смерті [PERSON], померлої 18 лютого 2012 року, заведено спадкову справу № 87/2012 від 26.07.2012 року та видані свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2013 року № 1003, 1004, 1005, 1006, від 29.08.2013 року № 1044, заповіт та спадковий договір відсутній (а.с. 40-47). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-8), а також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків. На теперішній час у позивача виникла необхідність у визнанні права власності на будинок з господарчими будівлями в звязку зі страхуванням вказаного майна. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити той факт, що [PERSON] та [PERSON] володіли житловим будинком з господарчими будівлями та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарчими будівлями на підставі прийняття спадщини після їх смерті.

Outcome: approved