overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У червні 2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання непрацездатної дружини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину доньку Аліну, [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у її матеріальному утриманні. Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною донькою Аліною, [INFO], до досягнення останнім трирічного віку. Відповідач проживає окремо від сімї та у добровільному порядку не приймає участі у їх матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав, просив справу слухати в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.11.2013 року та мають спільну неповнолітню дитину - доньку Аліну, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Дитина проживає разом з матірю в [ADDRESS], знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача на утримання дитини та у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача на утримання дружини. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У червні 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи: Ленінського відділу ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просять справу розглядати без участі представника відділу. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України, [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Як зазначив в своїй заяві та в судовому засідання заявник, в свідоцтві про народження його доньки була допущена помилка з невідомих йому причин, а при зверненні до Ленінського районного сектору ДМС України в м.Полтава з метою отримання проїзного квитка для його доньки, йому було відмовлено в задоволенні прохання з тих підстав, що дані про батька в свідоцтві про народження та дані в паспорті батька не співпадають, а саме не вірно вказане по-батькові батька, замість [PERSON] вказано [PERSON] Родинні відносини заявника підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу з матір»ю [PERSON] [NUMBER] та записом у його паспорті громадянина України про наявність дітей. Факт того, що [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO] підтверджується також показами даними в судовому засіданні свідком [PERSON]. Зазначені вище докази та обставини справи, дають підстави суду вважати, що [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У червні 2015 року заявник звернувся до Ленінського районного суду з заявою, в якій просить встановити, що він, [PERSON], є сином його батька, [PERSON], та його матері, [PERSON]. В обґрунтування\~своїх вимог зазначив, що при отриманні паспорта громадянина України була допущена помилка: замість \~прізвища «Минзар» його прізвище на українську мову було перекладено як «Мінзар» та не вірно зазначено у паспорті, у звязку \~з чим\~він позбавлений можливості\~отримати спадщину після смерті\~своїх батьків, що порушує \~його \~права \~як \~спадкоємця. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, вказавши, що встановлення факту йому потрібно, щоб \~прийняти \~спадкове майно після смерті батьків. Представник зацікавленої особи Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився,\~про час слухання справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у відсутність представника та розглядати справу на розсуд суду. За таких \~обставин, суд вважає\~за можливе розглянути\~справу\~у його відсутність, оскільки в ній достатньо доказів для ухвалення рішення. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши \~матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії ЯХ № 661510, [PERSON] (прізвище імя та по батькові зазначено українською мовою)\~народився 08 вересня 1950 року \~у селі Онишки Оржицького району Полтавської області. У даному свідоцтві зазначені його батьки:\~[PERSON] та [PERSON] (прізвища, імя та по батькові зазначено українською мовою) (а.с. 5). Крім того, відповідно копії воєнного білету серії МН № 0593770, батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-8). В подальшому при отриманні паспорта громадянина України серії ММ 023483, виданого\~Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 24 листопада 1998 року, прізвище заявника було не вірно перекладено на українську мову як «Мінзар». В даному паспорті зазначено, що [PERSON] народився 08 вересня 1950 року в с. Онишки Оржицького району Полтавської області (а.с. 2-4). Згідно листа за вих. № 14/02-02-06-114 від 03.02.2015 року встановлено, що у копії актового запису про смерть № 25 від 30.11.1990 року, складеного Селецькою сільською радою Оржицького району Полтавської області, прізвище, ім'я та по-батькові батька заявника зазначене як [PERSON]. Відповідно копії актового запису про смерть № 15 від 24.11.2008 року, складеного Селецькою сільською радою Оржицького району Полтавської області, прізвище, ім'я та по-батькові матері заявника зазначене як [PERSON] (а.с. 11). \~\~Таким чином судом встановлено, що [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON]. Різниця в прізвищі вищезазначених осіб виникла у звязку \~з \~їх перекладом на українську мову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У червні 2015 року заявник\~звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що під час виготовлення Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.11.2006 р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.11.2006 р. допущено описки в написанні його прізвища «Колодіч» замість «Колодич» та по батькові «Володимирівна» замість «Володимирович». Посилаючись на те, що зазначені описки перешкоджають йому в подальшому зареєструвати право власності, заявник просив суд встановити факт належності йому Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №485275 від 03.11.2003 року на 18/100 частки домоволодіння №37 по вул. Адмірала Макарова, оскільки іншим чином спір вирішити неможливо. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особа у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою:м.Миколаїв, вул..адмірала Макарова,37, власниками будинку є: [PERSON]-58/100 частки, [PERSON]-24/100 частки та [PERSON]-18/100 частки. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1428 від 26.09.2003 року оформлено право власності на домоволодіння по вул.Адм.Макарова,37, яке складається з трьох основних будівель: літ.А (частина житлового будинку, магадин, компютерний зал), літ.Б (житловий будинок), літ.Р (магазин), за: [PERSON]-69/100 частки, [PERSON]-18/100 частки, [PERSON]-13/100 частки. 03.11.2003 року видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на 18/100 частки домоволодіння по вул..Макарова адмірала,37 в м.Миколаєві, власником якого вказано «Колодіч Сергій Володимирівна». Як вбачається з паспортних даних, по батькові заявника вказано «Володимирович». Згідно п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд\~\~розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві\~\~про народження і паспорті. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У червні 2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивує тим, що її родове прізвище [PERSON], її батько [PERSON], мати - [PERSON], про що є відповідний запис в свідоцтві про народження. Відомостей про батька в свідоцтві про народження не зазначено, оскільки батьки в зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] батько заявника [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Заявник звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,але їй було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтвердили родинні відносини з спадкодавцем. Посилаючись на викладене, заявник просив встановити, що вона є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO]. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Зацікавлена особа надала суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви визнає та підтримує у повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилась [PERSON].(дошлюбне прізвище «[PERSON]»), де в свідоцтві про народження в графі мати вказано «[PERSON].», а графі батько вказано прочерк, оскільки [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 11 липня 2012 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8800 гектарів, що розташована в Новобузькому районі Миколаївської області заповів [PERSON] Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] на підставі розпорядження Новобузької РДА Ради народних депутатів від 20.02.2002 р. №121р, йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 9,27 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до довідки виконавчого комітету Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області №3639, відповідно до якої, згідно будинкової книги с.Новосілля Новобузького району [PERSON] був зареєстрований з 03.06.66 р. з сином [PERSON], [INFO], донькою [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] [INFO] батько заявника [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина.Заявник звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,але їй в усній формі було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтвердили родинні відносини з спадкодавцем Таким чином, документами, що містяться в матеріалах справи, в тому числі заявою [PERSON],який є рідним братом заявника, підтверджується, що померлий [PERSON] був рідним батьком [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У червні 2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] За життя, [PERSON] , яка є його бабкою, 16.09.2011 року склала заповіт, в якому зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все загалі все те, що буде їх належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] березня 2015 року [PERSON] померла. Він подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]Відповідно до розяснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.06.2015 року №21/01-16,в заповіті були допущені помилки, щодо по батькові заявника вказано «Вячеславович» замість «Вячеславович», та щодо року народження замість «1987» р. вказано «1997» р. і тому прийняття спадщини заявником неможливе. Посилаючись на викладене, заявник просив встановити юридичний факт того, що в заповіті, який склала за життя [PERSON], який посвідчений Шостою Київською державною нотаріальною конторою 16 вересня 2011 року, та зареєстрований у реєстрі за №2-1603, при зазначенні даних про заявника, як одного із спадкоємців, допущені помилки щодо написання по батькові заявника «Вячеславович» замість «Вячеславович» та року народження «1997 р.» замість «1987 р». Заявник надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Зацікавлені особи надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, та просили задовольнити вимоги заяви. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 27 липня 1987 року нардився [PERSON], батьками якого вказано батько [PERSON] та мати [PERSON] 16.09.2011 року [PERSON], яка є бабкою заявника, в якому зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все загалі все те, що буде їх належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] березня 2015 року [PERSON] померла. Заявник подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до листа-розяснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.06.2015 року №21/01-16, у заповіті були допущені помилки щодо написання по батькові заявника «Вячеславович» замість правильного «Вячеславович» та щодо року його народження «1997 р.» замість «1987 р». Відповідно до копії паспорту, по батькові заявника вказано «Вячеславович», а рік народження вказаний 1987. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1278, 1296 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У червні 2015 року заявник звернувся з даною заявою до суду, вказуючи, що житловий будинок №47 по вул. Парковій в м. Маріуполі належав [PERSON] на праві приватної власності, його власник помер 26.01.2010 року та знятий з реєстрації за вказаної адресою з 17.04.2012 року, в будинку ніхто не проживає. Право власності на даний будинок в порядку спадкування ніхто не оформлював. На підставі зазначеного заявник просить визнати спадщину у вигляді житлового будинку №47 по вул. Парковій в м. Маріуполі, що відкрилась після смерті [PERSON], відумерлою, визнавши за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради право власності на даний житловий будинок. Представник заявника в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд заяви за його відсутності та на її задоволенні. Суд дослідивши матеріали заяви, вважає останню такою, що підлягає задоволенню на підставі наступного. Судоми встановлено, що відповідно до відповіді МКП «Маріупольське БТІ» від 08.05.2015 року за №89 право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Паркова, 47, належить [PERSON] на підставі домашньої угоди. Згідно актового запису № 258 від 02.02.2010 року, наданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 25.01.2010 року. Відповідно до листа Першої Маріупольської державної нотаріальної контори від 10.07.2015 року за № 1466/01-09 спадкова справа до майна померлого 25.01.2010 року [PERSON] у спадковому реєстрі відсутня. Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна відомості щодо обєкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Паркова, 47, відсутні. Крім того, у відповідності до акту №58 від 30.09.2014 року,складеного комітетом самоорганізації населення «Парковий», за адресою: м. Маріуполь, вул. Паркова,47, домоволодіння та земельна ділянка є безгоспними. Згідно опитування сусідів за вказаною адресою, після смерті власника будинку [PERSON] та його цивільної дружини, яка померла 27.08.2014 року, вказане домоволодіння нікому не належить. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Приймаючи до уваги, що власник нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Паркова, 47, помер, а спадкоємці після його смерті відсутні, вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У червні 2015 року заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над [PERSON], 1997 року народження. В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м.Полтаві ради вимоги заявників підтримав у повному обсязі. Суд, вислухавши заявників, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення у повному обсязі. Так, судом встановлено, що донька заявників - [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Проведеною медико-соціальною експертною комісією оглядом, вона визнана інвалідом з дитинства першої «Б» групи з 26 грудня 2014 року (медичний висновок МСЕК серії 10 ААА №199967). Як вказали в своїй заяві та в судовому засіданні заявники, [PERSON] до самостійного життя не пристосована, не вміє сама читати та писати. Потребує постійного стороннього нагляду, у зв»язу з тим, що самостійно не може себе обслуговувати. Знаходиться на обліку в Полтавському психоневрологічному диспансері. Через хронічний психічний розлад вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує постійної опіки. Як вбачається з висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №579 від 11 грудня 2015 року [PERSON], [INFO] на даний час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості, та даний психічний розлад позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до подання про доцільність встановлення опіки №02-23/46 від 18.01.2016 року опікунська рада виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради , в разі визнання [PERSON], 1997 року народження недієздатною, вважає за доцільне встановити над нею опікунами - [PERSON], 1975 р.н. та [PERSON], 1976 р.н. Відповідно до положення ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved