Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] (далі - Квартира). В обґрунтування позову зазначає, що він є власником Квартири, в якій зареєстрована його донька - відповідачка по справі, однак з 2010 року не проживає, комунальні платежі не сплачує, жодної участі в утриманні житла не бере, на даний час виїхала за межі міста без залишення координат про своє місце проживання, у зв`язку з чим, позбавлений вирішити вказане питання у позасудовому порядку. Факт реєстрації відповідачки порушує його право на вільне володіння, користування та розпорядження майном. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Правом подати відзив на позов відповідачка не скористалася, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 12.04.2006 позивач є власником Квартири, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 12.04.2006 та реєстраційним посвідченням в Новоград-Волинському МБТІ, відповідно до якого Квартиру записано в реєстрову книгу №24 за реєстровим № 548/6 від 17.04.2006. Відповідно до довідки ОСББ «Морське» від 16.05.2019 у Квартирі без реєстрації проживає її власник - позивач по справі та його донька - [PERSON] , відповідачка по справі. Актом обстеження депутата Новоград-Волинської міської ради сьомого скликання [PERSON] від 20.05.2019 встановлено, що у Квартирі, яка належить на праві приватної власності [PERSON] зареєстровані, окрім інших, [PERSON] , яка протягом декількох років у ній не проживає, що підтверджують сусіди: [PERSON] та [PERSON] Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.48 Закону України «Про власність»). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік.До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, Квартира належить позивачу, відповідачка - є донькою власника житлового приміщення, проте не проживає в ній без поважних причин понад 1 рік, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїммайном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved