Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У Слов'янський міськрайонний суд звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], і просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у сумі 7200 гривень. Позивачка обґрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що вона разом з відповідачкою планувала займатись підприємницькою діяльністю, у зв'язку з чим у грудні 2012 року вона придбала торгівельне обладнання - прилавки на загальну суму 9000 гривень. В подальшому у січні 2013 року між нею та відповідачкою відбувся конфлікт і вони припинили спільну діяльність. В рахунок придбаного нею обладнання відповідачка сплатила їй грошові кошти у сумі 1800 гривень, а залишок витрачених нею коштів відповідачка повертати їй відмовляється. У зв'язку з чим, позивачка посилаючись на вимоги ст. 526 ЦК України, просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у сумі 7200 гривень. Також позивачка у ході судового розгляду справи зазначила, що будь-яких угод, щодо здійснення підприємницької діяльності, між нею та відповідачкою не укладалось. Представник позивачки - адвокат [PERSON] у ході судового розгляду справи підтримав заявлені позовні вимоги і дав показання аналогічні показанням позивачки. Представник відповідачки - [PERSON], заявлені позовні вимоги не визнала і просила у їх задоволені відмовити. У ході судового розгляду справи представник відповідачки показала, що: у 2012 році відповідачка вирішила займатись підприємницькою діяльністю - відкрити магазин. На той час відповідачка і позивачка підтримували між собою дружні стосунки і остання запропонувала свою допомогу, оскільки мала досвід роботи у торгівельній сфері. Для облаштування магазину відповідачка на підприємстві розташовану у місті Краматорськ, для обладнання магазину замовила торгівельні прилавки загальною вартістю 13000,65 гривень. Оплату вказаного торгівельного обладнання відповідачка здійснювала по частинах, власними коштами. Так як відповідачка у той час була вагітна, а сторони знаходились між собою у дружніх стосунках, відповідачка декілька разів довірила позивачки здійснювати внесення оплати за торгівельне обладнання, надаючи для цього свої грошові кошти. Також представник відповідачки показав, що відповідачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Тому частина чеків про оплату придбаного нею торгівельного обладнання, виписані на ім'я [PERSON], та на ім'я позивачки. В подальшому у зв'язку з сімейними обставинами між нею та позивачкою дружні відносини були припинені. З метою врегулювання сварки за вимогою позивачки на рахунок її чоловіка та дочки було сплачені кошти у розмірі 7000 гривень. Крім того представник відповідачки зазначив, що між позивачкою та відповідачкою будь-яких правових відносин не виникло і зобов'язань не існує. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судовими повістками. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що: позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення заборгованості, задоволенню не підлягає. Так у ході судового засідання достовірно було встановлено, що: [PERSON] знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], і мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, договору оренди, слідує, що: [PERSON] з 19 лютого 2012 року займається підприємницькою діяльністю у виді роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. З метою заняття підприємницькою діяльністю [PERSON] орендує нежитлове приміщення площею 60 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] Згідно чеків на оплату товару слідує, що [PERSON], була здійсненна оплата ЧП [PERSON], за торгівельне обладнання - стелажі, а саме: чек №12/12/8 від 12 грудня 2012 року на суму 1500 гривень, чек №12/12/7 від 12 грудня 2012 року на суму 2500 гривень, чек №12/12/2 від 12 грудня 2012 року на суму 1042 гривень, чек №12/12/1 від 12 грудня 2012 року на суму 3958 гривень, всього на загальну суму 9000 гривень (1500 + 2500 + 1042 + 3958). Згідно чеків на оплату товару слідує, що [PERSON], була здійсненна оплата ЧП [PERSON], за торгівельне обладнання , а саме: чек №10/12/5 від 10 грудня 2012 року на суму 4000 гривень, чек №26/12/2 від 26 грудня 2012 року на суму 1042 гривень, чек №26/12/1 від 26 грудня 2012 року на суму 3958 гривень, всього на загальну суму 9000 гривень (4000 + 1042 + 3958). Крім того у ході судового розгляду справи також було встановлено і не оспорювалось сторонами, що на вимогу позивачки [PERSON] на карткові рахунки її чоловіка та дочки відповідачкою у період з 24 лютого 2013 року по 4 червня 2013 року були перераховані гроші у загальній сумі 7000 гривень. Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Звертаючись з даним позовом до суду позивачка і вимагаючи стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 7200 гривень, посилається на вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно вимог ст. 509 ЦК України, слідує, що: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини; завдання майнової та моральної шкоди, інші юридичні факти. Разом з тим позивачкою на обґрунтування своїх позовних вимог доказів того що між нею та відповідачкою виникли правовідношення відповідно яких відповідачка має перед позивачкою борг у сумі 7200 гривень не надано. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed