Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно з якою просив встановити факт постійного проживання [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) з [PERSON], померлою [INFO]., однією сім'єю з 2011 року та на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог заявник посилався на те, що [INFO] померла його цивільна дружина - [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві приватної власності. Заявник зазначав, що 19 квітня 2018 року, тобто у встановлений шестимісячний строк, він звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.Я. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 1/2018р, однак ним було повідомлено заявника про неможливість видачі свідоцтва про право спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують факт їх проживання однієї сім'єю, та рекомендовано звернутися до суду. Заявник в обґрунтування заяви посилався на те, що він та [PERSON] проживали разом однією сім'єю як чоловік та дружина з 2011 року за адресою: [ADDRESS]. Заявник, серед іншого, зауважував, що [PERSON] тривалий час тяжко хворіла на онкологічне захворювання - злоякісне утворення жіночих полових органів, мала першу групу інвалідності, потребувала постійного стороннього догляду та піклування, тривалий час не мала можливості працювати, тому перебувала на повному утриманні свого цивільного чоловіка. На підтвердження того, що заявник постійно доглядав за хворою цивільною дружиною, надавав фінансову та моральну підтримку, останнім було надано суду письмові пояснення сусідів. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень осіб, які брали участь у справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно зі ст. 1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно приписів статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У пункті 21 вище вказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р.№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства. Згідно з вимогами ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що [INFO] померла гр. [PERSON], про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис від 28.10.2017р. № 10968 та видано свідоцтво про смерть від 28.10.2017р. серії [NUMBER]. Внаслідок смерті гр. [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.2001р. [NUMBER], виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером майна: 33345471, номер запису: 130 в книзі 416пр-183 (1/2 частина) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2011р. № 7-1385, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером майна: 33345471, номер запису: 130 в книзі 789пр-111 (1/2 частина). 19 квітня 2018 року гр. [PERSON] у встановлений шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.Я. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті гр. [PERSON]. На підставі зазначеної заяви приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.Я. було відкрито спадкову справу № 1/2018р щодо майна померлої [INFO]. [PERSON], за номером у спадковому реєстрі: 62306927, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51640945 від 19.04.2018р. Листом від 27.04.2018р. № 101/02-14 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.Я. було повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують факт проживання однієї сім'єю з померлою [PERSON], та рекомендовано звернутися до суду. На виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2018р. про витребування доказів було отримано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Трофимець В.Я. належним чином завірену копію спадкової справи відкритої щодо майна померлої [PERSON], [INFO], номер в реєстрі нотаріальних дій: 1/2018р. З матеріалів заповідної справи, відкритої щодо майна померлої [PERSON], вбачається, що [PERSON] є єдиною особою, яка звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Інформація про інших спадкоємців за законом або за заповітом станом на день подання вищевказаної заяви в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня. Як вбачається з виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 02.10.2017р., виданою Комунальною установою «Міська клінічна лікарня № 1», індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 366/189 від 22.02.2017р., складеною Спеціалізованою онкологічною медико-соціальною експертною комісією № 1 та Довідкою серії 12 ААА № 296213 від 22.02.2017р. гр. [PERSON] хворіла на онкологічне захворювання - злоякісне утворення жіночих полових органів (код за Міжнародною класифікацією хвороб-10: С-53) та мала інвалідність групи перша Б. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 366/189 від 22.02.2017р. та Довідки серії 12 ААА № 296213 від 22.02.2017р., складеної Спеціалізованою онкологічною медико-соціальною експертною комісією № 1, гр. [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду та піклування, не мала змоги ані самообслуговуватися, ані займатися трудовою діяльністю, ані навчатися. При цьому, з досліджених у судовому засіданні письмових пояснень сусідів, а саме: [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], вбачається, що заявник постійно доглядав за хворою дружино, надавав їй моральну підтримку та з 2011 року дійсно проживав з нею однією сім'єю як чоловік та дружина. Суд переконаний, що [PERSON] постійно доглядав за хворою цивільною дружиною, надавав фінансову та моральну підтримку та навіть після її смерті доглядає за могилою померлої дружини, що підтверджується фотознімками. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.Я. від 27.04.2018р. № 101/02-14 у встановлений законом строк інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], не зверталися. У матеріалах справи містяться - повідомлення про вручення поштового повідомлення № 6506202275987 від 23.12.2011р. відправник: [PERSON], отримувач: [PERSON] за адресою отримувача: [ADDRESS]; повідомлення про вручення поштового повідомлення № 6506204699653 від 06.04.2012р. відправник: [PERSON], Отримувач: [PERSON] за адресою отримувача: [ADDRESS]; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 6509104699653 від 04.10.2012р. відправник: [PERSON], отримувач: [PERSON] за адресою отримувача: [ADDRESS]; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 650055875151 від 12.06.2013р. відправник: [PERSON], отримувач: [PERSON] за адресою отримувача: [ADDRESS]; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 6500200968771 від 19.06.2013р. відправник: [PERSON], отримувач: [PERSON] за адресою отримувача: [ADDRESS], які були знайдені родичами та друзями [PERSON] Оскільки, родичі та друзі [PERSON] відправляли поштові листи та вітальні листівки виключно на адресу проживання та реєстрації спадкодавця суд приходить до висновку, що в сукупності даних поштових рекомендованих повідомлень свідчить про те, що [PERSON] дійсно проживав разом з [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина з 2011 року за адресою: [ADDRESS]. Сукупність доказів підтверджує факт постійного проживання Заявника зі Спадкодавцем не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини, що в свою чергу надає законні та обґрунтовані підстави для задоволення заяви [PERSON] Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. У зв'язку з вищевикладеним, на підставі повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з'ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved