Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року підсудність цивільної справи за позовом ПАТ «Марфін Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором визначено Подільському районному суду м. Києва. Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00577/RS від 25.01.2013 р. у розмірі 13 760,18 грн., що виникла станом на 22.07.2016 р. Свої вимоги мотивує тим, що 25 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено споживчий кредитний договір №00577/RS (надалі - Кредитний договір), на підставі якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 15 000 грн.,з терміном погашення до 24 січня 2014 року, з фіксованою процентною ставкою 0,01% річнихза користування кредитом, та пенею в розмірі 0,3% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі та строк, але відповідач порушив взяті зобов'язання по своєчасній та повній сплаті кредиту, процентів за користування кредитом. Таким чином, станом на 22.07.2016 року у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в розмірі 13 760,18 грн., з яких: 12 823,62 грн. - заборгованість по кредиту та процентам, комісії; 936,56 -заборгованість по пені та штрафу. Оскільки, відповідач свої зобов'язання перед банком в добровільному порядку невиконав, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. До початку судового засідання представник позивача подав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2013року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання грошових коштів на споживчі цілі №00577/RS. За умовами договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000грн. на строк до 24.01.2014 року включно, на споживчі цілі, зі сплатою процентної ставки, яка становила 0,01% річних, пеня в розмірі 0,3% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредитні кошти в обумовленій договором сумі та строк, факт надання коштів підтверджується випискою з рішення. Надання Позивачем Кредиту згідно пункту 1.2 статті 1Договору здійснювалося на споживчі потреби. Судом встановлено, що всупереч взятих на себе зобов'язань, відповідачем не погашено у встановлений строк основну заборгованість за Договором, внаслідок чого у нього станом на 22.07.2016 р. сума боргу складає 13 760,18 грн. Згідно з п. 1.1 статті 3 Позичальник зобов'язався до24.01.2014 р. включно, погасити усю існуючу заборгованість за Кредитом. Відповідно до п. 4.1 статті 4 Договору За виконання своїх зобов'язань за Договором Відповідач несе повну відповідальність Позивачем усім належним йому майном, у тому числі коштами, на яке може бути стягнення у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до пункту 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 Договору, при порушенні Позичальником будь-яких термінів та строків повернення Кредиту, в тому числі, при порушенні термінів, передбачених Графіком погашення Кредиту, який є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), несвоєчасної сплати процентів та комісій за користування Кредитом, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,3% від несплаченого платежу, за кожний день прострочення. За кожний випадок порушення Позичальником на строк більш ніж 60 (шістдесят) календарних днів зобов'язань по поверненню Кредиту, сплаті процентів та комісій за користування Кредитом має право нарахувати (а Позичальник зобов'язаний сплатити на першу вимогу Банку) штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.При порушенні зобов'язання, передбаченого п.3.3.4. цього Договору, Позичальник сплачує першу вимогу Банку штраф у розмірі 0,1% від суми залишку заборгованості за Кредитом.При порушенні Позичальником передбаченого п. 3.3.5. цього Договору зобов'язання погодження з Банком одержання кредитів, позик в інших фінансових установах, Банк має нарахувати, а Позичальник зобов'язаний сплатити на першу вимогу Банку штраф у розмірі 1% від суми Кредиту у відповідності до п. 1.1. цього Договору.Штрафи, зазначені у п.п. 5.2. - 5.4. цього Договору, сплачуються Позичальником на рахунок Центрального відділення Банку в м. Сімферополі. Відповідно до ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позичальником порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, за користування Кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов договору.А тому, станом на 22.07.2016 р. у Відповідача перед Позивачемвиникла заборгованість по сплаті кредиту, процентам та комісії у сумі12 823,62 грн. Згідно з пунктом 3.2.5. Кредитного Договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, сплати процентів за користування Кредитом, інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, в том числі і штрафні санкції, у випадку невиконання або неналежного виконання будь-яких зобов'язань за цим Договором. У зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором відповідно до п. 3.2.5 статті 3 Кредитного договору на адресу Відповідача була надіслана претензія №1408101 від 14.04.2015 р. з вимогою про здійснення повного погашення за Кредитним договором, яка станом на 25.03.2015 р. становила 13 752,77 грн. Згідно розрахунку, станом на 22.07.2016 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем щодо сплати пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами, становить 828,03 грн., а заборгованість щодо сплати пені, нарахованої на прострочену заборгованість Кредитом становить 1994,27 грн. Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із пунктами 9.1. та 9.2. статті 9 Кредитного договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом та/або процентами за кредитом/овердрафтом, Відповідач сплачую Банку за кожний прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі несплати процентів за користування кредитом у терміни, визначені кредитним договором, Відповідач сплачує Позивачу за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до діти здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Разом з тим, Відповідач (позичальник) не дотримувався умов Кредитного договору щодо погашення кредиту згідно з встановленим графіком, не виконував свої зобов'язання щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Статтями 546, 547 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Умовами Кредитного договору (п. п. 9.9.1) сторони передбачили відповідальність Позичальника за порушення термінів сплати кредиту та процентів за користування кредитом у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуваннямвстановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи, що відповідач (позичальник), отримавши кредит та користуючись грошовими коштами, в порушення умов Кредитного договору не виконав своїх зобов'язань щодо вчасного повернення суми кредиту та сплати всіх належних платежів за Кредитним договором, вказані обставини, виходячи з вимог чинного законодавства України та положень Кредитного договору, є законною підставою для стягнення з відповідача всієї частини кредиту, що залишилась, процентів за користування кредитом та пені. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив взяті зобов'язання по своєчасній та повній сплаті кредиту, процентів за користування кредитом, в зв'язку з чим у відповідача станом на 22.07.2016 р. виникла перед позивачем заборгованість в розмірі 13 760,18 грн., з яких: 12 823,62 грн. - заборгованість по кредиту та процентам, комісії; 936,56 -заборгованість по пені та штрафу. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПАТ «Марфін Банк» підлягають витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 610-611,625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved