Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 05.12.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено договір позики №102675 в електронній формі згідно умов якого ТОВ «ВЕЛЛФІН» надало відповідачу грошові кошти в сумі 1500 грн. строком на 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача. Відповідач, в свою чергу, зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,8 % від суми позики, але не менше ніж 20 грн. за перший день користування позикою; 1,8% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики; 2,0% додатково до основних процентів, від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.3 договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позивач своє зобов`язання виконав у повному обсязі, перерахувавши суму позики в розмірі 1500 грн. на картковий рахунок відповідача, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по яких банк-ексвайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Відповідач отримані грошові кошти в передбачений договором строк не повернула, внаслідок чого станом на 08.01.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 64955 грн., яка складається з: 1500 грн. - основний борг, 30510 грн. - заборгованість по відсоткам, 32945 грн. заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.01.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків (а.с.33-35). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.77-78). Станом на 07.09.2020 року відзив на позовну заяву до Бобринецького районного суду Кіровоградської області не надійшов. Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити за відсутності позивача. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 88, 95, 118). Відповідач в судові засідання 04.03.2020 року, 30.03.2020 року, 29.04.2020 року, 27.05.2020 року, 03.07.2020 року, 03.08.2020 року та 07.09.2020 року не з`явилася з невідомих суду причин, про час, місце та дати судових засідання повідомлена належним чином, шляхом направлення копії позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів та судових повісток за адресою її місця реєстрації [ADDRESS] (а.с.83, 92-93, 116-117, 123, 132, 137, 142-143), а також шляхом розміщення виклику на веб-сторінці Бобринецького районного суду Кіровоградської області веб-сайту «Судова влада України» (а.с.94, 114, 127, 135, 140). Згідно із інформацією, зазначеною у повідомленнях про вручення поштового відправлення, копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів та судові повістки відповідачу не вручено, а поштові відправлення повернуті до суду з відмітками «відсутня», «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою, яке діє на підставі Статуту та зареєстрована як фінансова установа відповідно до розпорядження № 2606 від 27.10.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.53). Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є інші види кредитування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.52). Наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №2-1 від 27 жовтня 2015 року затверджено Правила надання грошових коштів у вигляді позики (далі - Правила) (а.с.54-60). Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформляє заявку на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Згідно з пунктами 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 6.7 Правил у разі прийняття товариством позитивного рішення про надання позики, товариство направляє заявнику на підписання договір про отримання позики. Договір направляється шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену заявником у заявці. Договір позики з заявником укладається на умовах та в порядку визначеному цими правилами. У разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС- повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, з розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору позики. У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті. Для підписання електронної форми договору позики заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету. Пунктами 6.10, 6.11, 6.12 Правил визначено, що товариство надає позику у порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строки не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами. Датою укладання договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. На підставі поданої [PERSON] заявки про отримання позики (а.с.61-64), 05 грудня 2016 року між нею та ТОВ «ВЕЛЛФІН» був укладений в електронній формі договір позики №102675 (далі - Договір) (а.с.65-69). Відповідно до п.1.1 Договору позикодавець зобов`язується надати позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 1500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього Договору. Згідно з п.1.2 Договору позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця (https://creditup.com.ua), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Договору строк позики за цим Договором складає 30 днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків (додаток до Договору) до 04.01.2017 року. Цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором. Пунктом 1.5 Договору позики передбачено, що нарахування процентів за користування позикою проводиться наступним чином. Протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 Договору, розмір основних процентів складає: - 1,8% від суми позики, але не менше ніж 20 (двадцять) гривень за перший день користування позикою; - 1,8% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3. цього Договору. У разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений п.1.3 Договору, нарахування процентів проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, на вимогу позикодавця, доведену до позичальника шляхом розміщення відповідного повідомлення у особистому кабінеті, позичальник зобов`язаний сплатити 2% від суми позики за кожен день прострочення. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Згідно Графіку розрахунків до Договору повернення позики здійснюється одним платежем 04.01.2017 року в сумі 2310 грн., з яких сума позики складає 1500 грн., сума процентів 810 грн. (а.с.69). Відповідно до п.7.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам. Згідно з п.7.2 Договору уклавши цей Договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на сайті позичальника. У розділі 8 Договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено, що цей договір підписано за допомогою електронного підпису. На виконання умов договору позики, 05.12.2016 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY перерахувало на картковий рахунок [PERSON] 1500 грн., що підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 03.01.2020 року №5484-ВП, яке надає послуги з переказу коштів ТОВ «ВЕЛЛФІН» відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3, укладеного 18 травня 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (а.с.71, 72-74). Згідно копії довідки щодо заборгованості за Договором №102675 від 05.12.2016 року, заборгованість [PERSON] за договором позики станом на 08.01.2020 року становить 64955 грн., з яких: 1500 грн. - заборгованість за основною сумою позики, 30510 грн. - заборгованість за відсотками, 32945 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Загальна кількість днів простроченої позики становить 1099 календарних днів (а.с.70). Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк суму позики та нараховані проценти за користування позикою не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 1500 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 05.12.2016 року по 04.01.2017 року в сумі 810 грн. Щодо стягнення відсотків за межами строку дії договору, суд зазначає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав. Наслідки порушення грошового зобов`язання позичальником встановлюються в ч.1 ст.1050 ЦК України, яка передбачає, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Сторонами було погоджено строк кредитування - з 05.12.2016 року по 04.01.2017 року, тобто строком на 30 днів. При цьому, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Такий правовий висновок узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленою у постанові від 06.02.2019 року по справі №175/4753/15ц. Таким чином, відповідач не виконала встановлені договором позики зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 2310 грн., яка складається з: 1500 грн. - сума позики, 810 грн. - проценти за користування грошовими коштами за період з 05.12.2016 року по 04.01.2017 року. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, вимога ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 05.01.2017 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 75,67 грн.

Outcome: partial