Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У січні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Студенцова Олена Олексіївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири, що розташована з адресою: [ADDRESS] . Вона вчасно звернулася із заявою до приватного нотаріуса ЗМНО Запорізької області Студенцової О.О. із заявою про прийняття спадщини, після чого, 12.01.2021 звернулася із заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що при підписанні договору міни учасником правочину була малолітня дитина та договір був укладений без нотаріального посвідчення. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання на 23.02.2021. Ухвалою суду від 23.02.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 25.03.2021. Від представника позивача адвоката Новікова І.О., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] , просила розглянути справу згідно діючого законодавства та винести рішення на розсуд суду. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її присутності. З будь-яким рішенням суду по цій справі згодна. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] (а.с.\~13). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві приватної власності (а.с.\~8-10). Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.\~1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст.\~1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.\~3 ст.\~1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі спадковою справою № 87/2020 до майна померлого [PERSON] єдиною спадкоємицею першої черги, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини, є донька [PERSON] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження, серія [NUMBER] . Зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.\~12). Інші спадкоємці І черги відсутні. Так, син померлої [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини (а.с.\~56). Згідно норм ст.\~1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом, в тому числі, мають діти спадкоємця. Із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] [PERSON] звернулася 09.09.2020 (а.с.\~48). Постановою від 12.01.2021 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру у зв`язку з тим, що при підписанні договору міни учасником правочину була малолітня дитина та договір був укладений без нотаріального посвідчення (а.с.\~14). Відповідно до норм закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Згідно зі ст. 50 цього ж Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.\~23). Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування положень ст.\~392\~ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Згідно з п.\~4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини в частині набуття права власності спадкодавцем виникли 09.02.1998, до таких відносин необхідно застосовувати положення ЦК Української РСР, 1963 року. Як зазначено у статті 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Частиною 2 ст.\~47 ЦК УРСР передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. За таких обставин, зважаючи на неможливість нотаріального оформлення повністю виконаного договору через смерть його учасника, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на нерухоме майно. Реалізувати своє право у інший, крім судового порядку, спосіб позивач не може. На підставі вищенаведеного, суд доходить вмотивованого висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved