Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування якої зазначили, що 26 грудня 2012 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 59 по вулиці Київській у м. Краматорську Донецької області. Вони є спадкоємцями першої черги після смерті батька, інших спадкоємців як за законом так і за заповітом немає. Крім того зазначили, що у встановлений законом строк вони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що право власності спадкодавця не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Так, згідно договору купівлі-продажу від 16.03.1964р. [PERSON] придбав одноповерховий деревяний будинок з надвірними побудовами на земельній ділянці по вул. Київській у м. Краматорську. Згідно дозволу на забудову від 28.09.1966р., на вказаній земельній ділянці, відповідно до проекту забудови земельної ділянки від 01.10.1966р. [PERSON] збудував новий житловий будинок, загальною площею 54,5 кв.м., будівництво якого закінчено у 1970р. 21.09.1989р. БТІ м. Краматорська було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок, а 18.02.1998р. земельна ділянка під будинком, площею 960,5 кв.м., згідно рішення [PERSON] міської ради №83 була передана [PERSON] в безкоштовну приватну власність. Враховуючи викладене, а також те, що у 1970р. виникнення права власності на житлові будинки не залежало від його державної реєстрації просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] по ? частці за кожною на домоволодіння №59 по вул. Київській у м. Краматорську Донецької області, який помер 26.12.2012 року. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позові та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представники відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували та надали суду письмові заперечення у яких зазначили, що спадкодавець належним чином не набув права власності на будинок №59 по вул. Київська у м. Краматорську Донецької області, а отже таке право не може перейти до спадкоємців. Крім того зазначили, що існує процедура прийняття в експлуатацію житлових будинків, що були збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, тобто наразі є законодавчо врегульований механізм оформлення права власності поза межами судового порядку. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. 16 березня 1964р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори за №1538, [PERSON] придбав одноповерховий деревяний, критий черепицею будинок, площею 14,2 кв.м. зі всіма надвірними побудовами, за адресою: м. Краматорськ, вул. Київська, буд.35, на земельній ділянці, площею 910,0 кв.м. (а.с.14) 17 жовтня 2001р. дублікат зазначеного договору купівлі-продажу, що має силу оригіналу, було зареєстровано у КП БТІ м. Краматорська, за №13652. (а.с.14) 01 жовтня 1966р. головним архітектором м. Краматорська затверджено проект забудови земельної ділянки № 43 по вул. Київській у м. Краматорську замість старого домоволодіння на підставі дозволу від 28.09.1966р. Забудовник [PERSON] (а.с.19) З довідки КП БТІ м. Краматорська №592 від 24.07.2015р. судом встановлено, що житловий будинок №35 по вул. Київській у м. Краматорську, було перенумерований та йому привласнений номер 43. В подальшому нумерація будинку була змінена з №43 на №57. На підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів від 21.10.1987р. №479 здійснена перенумерація будинку з №57 на №59 по вул. Київська у м. Краматорську (а.с. 82). Водночас суд зазначає, що житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., будинок №59 по вул. Київській у м. Краматорську було завершено будівництвом у 1970р.н. Відтак, при вирішенні питання про момент та підстави виникнення у [PERSON] права власності на нього суд виходить з такого. У 1970 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Таким чином, будівництво житлового будинку №59 по вул. Київській у м. Краматорську, який є обєктом спадщини, відбувалось спадкодавцем [PERSON] відповідно до чинного на час його будівництва законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу на його будівництво (тобто будинок не є самовільним будівництвом у розумінні статті 105 ЦК Української РСР). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Згідно даних технічних паспортів на зазначений будинок від 21.09.1989р., 02.04.2015р. його проінвентарізовано у 1989р. за реєстровим номером 13652 на імя [PERSON], інвентаризаційна справа №3999. На даний час до складу домоволодіння входять: житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., погріб з шийкою, прибудова (літ. а), тамбур (літ.а1), літня кухня (літ. Б), убиральня (літ. В), сарай (літ. Г), огорожа та вимощення. (а.с. 25). 18.02.1998р. земельна ділянка площею 960,5 кв.м. по вул. Київській у м. Краматорську Донецької області на підставі рішення [PERSON] міської ради №83 була передана безкоштовно передана у приватну власність [PERSON] (а.с.15) Щодо посилань представників відповідача на те, що [PERSON] не набув права власності на житловий будинок №59 по вул. Київській у м. Краматорську Донецької область то суд зазначає, що вони є необґрунтованими, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 26 грудня 2012 року [PERSON] помер (а.с.13). Відповідно до ст.1528 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. (ст.1261 ЦК України) Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його доньки [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину після смерті батька шляхом подання у встановлений законом строк заяв про прийняття спадщини до Другої краматорської нотаріальної контори. (а.с. 26-29). Інших спадкоємців судом не встановлено. 30.04.2015р. [PERSON] подала до Другої краматорської нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але 30.04.2015р., за результатом розгляду поданої [PERSON]В заяви, нотаріусом, у відповідності до п.4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ухвалена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що спадкоємцем не надані нотаріусу правовстановлюючі документи на будинок спадкодавця. (а.с.31) 13.05.2015р. [PERSON] подала до Другої краматорської нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але 13.05.2015р., за результатом розгляду поданої [PERSON] заяви, нотаріусом, у відповідності до п.4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ухвалена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що спадкоємцем не надані нотаріусу правовстановлюючі документи на будинок спадкодавця. (а.с.32) Відповідно до листа ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» від 28.07.2015р.з 20.04.2015р. проводяться землевпорядні роботи щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки №59 по вул. Київській у м. Краматорську (а.с.84) 25.05.2015р. межові знаки передані на зберігання [PERSON] та [PERSON] (а.с.85) Таким чином, враховуючи те, що на момент смерті [PERSON] належний йому будинок був повністю збудований, не є самочинним будівництвом, а спадкоємці не можуть оформити належне їм право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок є обєктом права власності [PERSON] і наявні правові підстави для визнання за спадкоємцями права власності на цей будинок у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved