overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 25.07.2009 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне проживання припинили в березні 2014 року, по тій причині, що між ними втрачено почуття та повага один до одного. Позивач прохала суд розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що спільне проживання припинили в березні 2014 року, примиритись не бажає. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.2009 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили 23 березня 2014 року . Примиритись сторони не бажають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що у сторін від шлюбу з відповідачем є діти - дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини з всіх видів доходів відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що у сторін від шлюбу з відповідачем є діти - дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи до судового засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, а тому суд за згодою позивачки розглядає справу заочно. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на утримання яких відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходів відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти по 1/4 частини з усіх видів його заробітку,але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2013 року, який зареєстрували у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Як зазначила в своєму позові та в судовому засіданні позивачка, відповідач з 7 травня 2014 року зібрав речі та залишив сім»ю, шлюб з відповідачем видався не вдалим, останнім часом виникали сварки, з того часу вони з відповідачем припинили подружні стосунки, відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, на даний час вона не працює, позбавлена можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за законом. Інший спадкоємець за законом першої черги, [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прохала суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася,будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача Кобеляцької міської ради та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи. Від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України »право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника» Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця». Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.8). Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Згідно довідки Кобеляцької міської ради, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] ( а.с.9). Позивачка [PERSON] у визначений законом термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], а [PERSON] від прийняття спадщини відмовився (а.с.10,11,42). 13.06.2014 року постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно(а.с.12). Будинок придбано спадкодавцем [PERSON] шляхом забудови в 1996 році (а.с.13-31). Згідно акту державної прийомки в експлуатацію житлового будинку від 27.03.1996року житловий будинок забудовника [PERSON] прийнято в експлуатацію ( а.с.28). Однак державна реєстрація права власності на житловий будинок спадковцем не була здійснена. Таким чином, спадковий житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 19 жовтня 2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №1572. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась в суд із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 150000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що 05 липня 2012 року відповідач взяв у неї в борг 150000,00 грн., які зобов'язався повернути не пізніше 05 березня 2013 року, про що було складено договір позики. Однак тривалий час відповідач ухиляється від виконання зобов'язання. На неодноразові вимоги позивачки про повернення боргу відповідач не реагує, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 150000,00 грн. Позивачка у судовому засіданні підтримала обставини, викладені в позовній заяві, підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутність. Представник відповідача [PERSON]., який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України дана позика оформлена у письмовій формі, що підтверджується договором позики від 05 липня 2012 року. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав перед позивачкою зобов'язання повернути позику в порядку та в строки, встановлені договором позики від 05 липня 2012 року, тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки суму боргу в сумі 150000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1994 року. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. З травня 2013 року їх спільне проживання припинене, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, ведуть окреме господарство. Тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Пісківською селищною радою. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила слухати справу без її участі, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 лютого 1994 року перебувають в зареєстрованому Пісківською селищною радою Бородянського району Київської області шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с.5), про народження (а.с.10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримує, проти примирення заперечує, і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 02.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1267. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 21.05.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 194. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. З 2013 року сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Між сторонами постійно відбувалися сварки, що негативно впливало на психічний стан дитини. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 27 квітня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Ямпільськолму райвідділі реєстрації актів громадянського стану Сумської області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. На даний час відповідач не працює, зловживає спиртними напоями. Сварки з відповідачем негативно впливали на психічний стан дітей. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Спір стосовно розподілу майна та місця мешкання дітей між сторонами відсутній.

Outcome: approved