Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі по тексту - відповідач), в якому з урахуванням подальших уточнень (заява про збільшення позовних вимог від 18.01.2018 року. - а.с.52-54, заява про збільшення позовних вимог від 08.08.2018р. - а.с.113) просив визнати незаконними дії відповідача щодо звільнення його з посади директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 141-к від 27.03.2017 року «Про звільнення [PERSON]», поновити на посаді, стягнути з Відповідач на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з квітня 2017 року по липень 2018 року у розмірі 210437,32 грн., моральну шкоду у розмірі 70 000,00 грн., судовий збір, а також допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працював на посаді директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи - завідувача радіологічним відділом. На дану посаду його було призначено з терміном з 27 січня 2016 року по 26 січня 2021 року на підставі Контракту №4/2015 від 30 грудня 2015 року. Наказом від 27 березня 2017 року №141-к «Про звільнення [PERSON]» вказаний вище Контракт відповідно до підпункту «г» пункту 25 та підпункту «к» пункту 26 вказаного Контракту розірвано достроково, а позивача звільнено з посади за порушення вимог ст.ст.22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до пункту 9 ст.36 Кодексу законів про працю України у перший робочий день. Однак законних підстав для дострокового розірвання Контракту та звільнення позивача з посади не має. Жодна із статей Закону України «Про запобігання корупції», зазначених у наказі про звільнення, не передбачає підстав для звільнення особи за конфлікт інтересів. Більш того, на час перевірки дотримання законодавства у Державному науково-дослідному інституті лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, робоча група для проведення якої була створена 01.02.2017р., конфлікт інтересів відповідно до ст.29 Закону України «Про запобігання корупції» був врегульований шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу, а саме: [PERSON], який займав посаду провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного відділу, 06.09.2018р. було звільнено. Позивач наголошує, що він є кандидатом ветеринарних наук, досвідченим фахівцем та керівником, який тривалий час працює на посаді директора інституту загальнодержавного значення, а його звільнення є нічим іншим як переслідуванням його з боку посадових осіб вказаної установи та чергова спроба зацікавлених осіб зневолювати і підірвати авторитет Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів серед населення. Оскільки позивач вважає його звільнення незаконним, а відповідно відсутність його на роботі є вимушеним прогулом, то період такого прогулу з квітня 2017 року по липень 2018 року в розмірі 210 437,32 грн. має бути оплачений роботодавцем. Крім того, [PERSON] вказує, що незаконне звільнення спричинило йому моральні страждання, призвело до втрати впевненості у завтрашньому дні, необхідності прикладення додаткових зусиль по організації свого життя, чим йому завдано моральної шкоди, яку визначає у розмірі 70 000,00 грн. При цьому позивач акцентував увагу на тому, що пережив тяжкий психологічний шок у момент, коли дізнався про безпідставне звільнення, перебуває у сумнівах щодо добровільного відновлення його прав, порушених Відповідачем, через що постійно відчуває психологічний дискомфорт, а формулювання його звільнення з попереднього місця роботи вплине на можливість його подальшого працевлаштування. Ухвалою суду від 19.06.2017 року відкрито провадження у цивільній справі. 21.08.2017 року до суду надійшли заперечення відповідача щодо позову (а.с.34-36). У запереченнях вказано, що наказ відповідача від 27.03.2017р. №141-к прийнятий відповідно до вимог чинного законодавства. Під час перевірки дотримання законодавства у Державному науково-дослідному інституті лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, робоча група для проведення якої була створена 01.02.2017р., було встановлено, що позивач не повідомив відповідача про наявність у нього реального конфлікту інтересів у зв'язку з прийняттям близької людини (рідного сина) - [PERSON] на посаду провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного бактеріологічного відділу, який працював на зазначеній посаді у період з 07.09.2015р. по 06.09.2016р., чим порушено вимоги ст.ст. 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції». Позивач не вжив передбачених вказаним Законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи у строк, встановлений ч.3 ст.28 Закону, не звернувся за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства з питань запобігання корупції, як то передбачено ч.5 ст.28 Закону, а тому виходячи з положень ст.65 Закону до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Під час виконання своїх обов'язків Позивач не утримався від прийняття рішень стосовно [PERSON] (свого сина), а саме: прийняття на роботу(посаду), надання відпустки, заробітної плати, премії, заохочувальних виплат тощо. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, відповідач також заперечив, вказавши, що у позовній заяві не зазначено, в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, як і не вказано з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, якими доказами це підтверджується. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. У судовому засіданні 18.01.2018 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог разом з документом про направлення копії позову стороні Відповідача. Крім того, представником позивача у цьому ж судовому засіданні заявлено клопотання про витребування у відповідача доказів (а.с.51-58), яке було задоволено судом, а стороні Відповідача надано час для ознайомлення з заявою про збільшення позовних вимог і для подання до суду витребуваних доказів. На виконання ухвали суду від відповідача 27.03.2018р. до суду надійшла копія наказу про звільнення позивача (а.с.62-63). У судовому засіданні 28.03.2018 року до участі у справі залучено в якості третьої особи - Державний науково-дослідний інститут лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи (а.с. 69-70). На виконання ухвали суду від відповідача 24.05.2018 року до суду надійшла довідка щодо середньої заробітної плати позивача (а.с.76-77). 01.06.2018 року до суду надійшло клопотання представника позивача, який надає правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги та ордеру від 01.06.2018р., про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду на іншу дату (а.с. 83-91). У судовому засіданні 01.06.2018 року представниками позивача та третьої особи оголошено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та оголошення у справі перерви (а.с.97-98). Ухвалою суду, яка була занесена до протоколу судового засідання, з урахуванням думки всіх учасників справи, було постановлено провести наступне судове засідання 08.08.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження по суті, роз'яснено право подачі відзиву та пояснень щодо позову. 20.06.2018р. на адресу суду від представника третьої особи надійшли пояснення щодо позову (а.с.100-102), в яких вказано, що позовна заява не підлягає задоволенню. Звільнення позивача з посади здійснено за результатами перевірки роботи Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи (далі - Інститут, Третя особа), в тому числі законодавства по протидії корупції, наказом по Інституту від 27.03.2017р. №58-к (на підставі наказу відповідача від 27.03.2017р. №141-к) за порушення вимог ст.ст.22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до п.9 ст.36 КЗпПУ в перший робочий день. Крім того, на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення №41-03/74 від 09.08.2017р., відповідно до якого останній перебуваючи на посаді директора Інституту, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та у відповідності до п.«а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: видав накази від 04.11.2015р. №317-к, від 23.12.2015 №368-к, від 27.01.2016р. №19-к, від 29.03.2016 №88-к, від 25.04.2016р. №113-к про преміювання підлеглих працівників, в тому числі і близької йому особи - сина [PERSON], що відноситься до адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП. Таким чином, [PERSON] не вжив заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених ст.22, ч.ч.1, 3, 4 ст.28 Закону, а також заходів щодо зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів у порядку ст.29 Закону та у поряду ч.5 ст.28 Закону не звернувся за роз'ясненням до територіального органу Національного агентства. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 23.10.2017р. у справі №760/15418/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7КУпАП. 06.08.2018р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача (а.с.108-110), в якій вказано, що позиція відповідача з приводу звільнення позивача суперечить законодавству України, оскільки норма п.9 ч.1 ст.36 КЗпПУ має відсилочний характер, а ст.ст.22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» не містять підстав звільнення особи. При цьому норми Закону, які передбачають право звільнення особи відповідно до ст.34 Закону, у наказі про звільнення позивача відсутні. На час видання відповідачем наказу про звільнення позивача від 27.03.2017р. конфлікт інтересів був відсутній, оскільки [PERSON] вже був звільнений. Крім того, до повноважень відповідача, визначених Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою КМУ від 02.09.2015р. №667, не віднесено проведення перевірок у випадку наявності конфлікту інтересів. 08.08.2018 року до суду від представника третьої особи надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: матеріалів судової справи Солом'янського районного суду м. Києва №760/15418/17, для дослідження оригіналів доказів, на підставі яких було звільнено Позивача. До вказаного клопотання долучено роздрукований з Єдиного державного реєстру судових рішень текст постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 23.10.2017р. у справі №760/15418/17 (а.с.120-121). У судовому засіданні 02.10.2018 року з урахуванням думки учасників судового розгляду щодо клопотання представника третьої особи, у його задоволенні судом було відмовлено, оскільки підстава звільнення позивача, вказана у наказі про звільнення, і обставини, зазначені як підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, вказані у постанові суду, різні. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представники відповідача та третьої особи щодо задоволення позову заперечили. В тому числі, представник відповідача в судовому засіданні вказав, що звільнення Позивача з посади за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів передбачено ст.65 Закону України «Про запобігання корупції». Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянувши подані сторонами докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач - [PERSON], був призначений на посаду директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи - завідувача радіологічним відділом на термін з 27.01.2016р. по 26.01.2021р., на підставі Контракту №4/2015 від 30.12.2015р., укладеного між Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України, до сфери управління якої належить Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, в особі заступника Голови вказаної Служби Вержиховського О.М., з одного боку та [PERSON], з другого боку (а.с. 7-10). Згідно з наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 27.03.2017р. №141-к «Про звільнення [PERSON]» розірвано достроково Контракт №4/2015 від 30.12.2015р. із [PERSON] відповідно до підпункту «г» пункту 25 та підпункту «к» пункту 26 цього Контракту, а Позивача звільнено з посади директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи - завідувача радіологічним відділом за порушення вимог статей 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до пункту 9 ст.36 КЗпП України у переший робочий день (а.с.63). При цьому у наказі зазначено, що відповідно до наказу Держпродспоживслужби від 01.02.2017р. №69 «Про створення робочої групи» робочою групою Держаної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів проведено перевірку дотримання законодавства у Державному науково-дослідному інституті з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи під час якої було встановлено, що директором вказаного Інституту [PERSON] не повідомлено Держану службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявність у нього реального конфлікту інтересів у зв'язку з прийняттям близької особи (рідного сина) [PERSON] на посаду провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного відділу (працював у період з 07.09.2015р. по 06.09.2016р.), чим порушено вимоги статей 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції». З урахуванням наведено та

Outcome: approved