Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПУАТ «Фідобанк», банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відпов ідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок, літ «А», загальною площею 270,90 кв.м, житловою площею 46 кв.м, спорудження № 1, 2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку за кадастровим номером 8000000000:90:894:0112 площею 0,0676 га, що розташована на [ADDRESS] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Позов мотивований тим, що на підставі договору про надання мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії від 28 грудня 2007 року № 76-г/07 Акціонерний банк «Факторіал-Банк» (далі - АТ «Факторіал-Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови компані» (далі -ТОВ «Винодел Молдови компані») кредит в розмірі 9 500 000,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Винодел Молдови компані» за цим договором відповідач [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно - садовий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0676 за цією адресою. Оскільки основне зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконується, позичальником допущено заборгованість за кредитним договором станом на 09 квітня 2013 року в сумі 8 614 870,68 грн. Враховуючи невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позивач як іпотекодержатель просить задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Для задоволення вимог ПАТ «Фідобанк» за договором про надання мультивалютної кредитної лінії від 28 грудня 2007 року № 76-г/07 в загальному розмірі 8 614 870,68 грн, що включає заборгованість по тілу кредиту в сумі 3 493 161,19 грн, заборгованість по процентах в сумі 1 497 607,18 грн та пеню в сумі 3 624 102,31 грн, в тому числі стягнуту за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року, звернути стягнення на садовий будинок, літ. «А», загальною площею 270,90 кв.м, житловою площею 46,00 кв.м, спорудження №№ [NUMBER] , 2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку за кадастровим номером 8000000000:90:894:0112 площею 0,0676 га, що розташована на [ADDRESS] , передані в іпотеку на підставі іпотечного договору від 28 грудня 2007 року № 76-г/07-ІД-275, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченко В.Г., зареєстрованого у реєстрі за № ЗІЗ-746, ЗІЗ-747, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В ході розгляду справи ПУАТ «Фідобанк» були заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки і до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач). Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справ від 25 липня 2018 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства банк «Фідобанк» до [PERSON] , [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки передано на новий розгляд до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 07.04.2021 замінено позивача у справі ПУАТ «Фідобанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТ» (далі - ТОВ «ФК «Горизонт», позивач). Від відповідачів відзив на позовну заяву до суду не надходив. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказав, що вимоги кредитора ПУАТ «Фідобанк» до ТОВ «Винодел Молдови компані» вважаються погашеними, оскільки ухвалою суду від 24.01.2019 ліквідовано банкрута ТОВ «Винодел Молдови компані», та провадження у справі про банкрутство закрито. Також відповідачем [PERSON] у справі було заявлено про застосування строків позовної давності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про день час та місце його проведення був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, тому суд з`ясувавши думку сторін провів, судове засідання без його участі, що відповідає вимог ст. 223 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача [PERSON] , повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до висновку про відмову у задоволені позовної заяви з наступних відстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між АБ «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Горизонт», та ТОВ «Винодел Молдови компані» укладено Договір про надання мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 76-г/07, предметом якого було надання банком позичальникові грошових коштів у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у гривнях та доларах США в межах максимального ліміту заборгованості не більше 9 500 000 грн під 17% річних в гривнях та 14% річних в доларах США на строк до 24 грудня 2010 року. Додатковою угодою до цього договору № 1 від 28 грудня 2007 року сторони погодили надання позичальникові траншу в сумі 225 861,45 доларів США та 1 687 850,62 грн. 28 грудня 2007 року між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язань за згаданим кредитним договором було укладено іпотечний договір № 76-г/07-ІД-275, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - садовий будинок, літ. «А», загальною площею 270,90 кв.м, житловою площею 46 кв.м, спорудження №№ 1, 2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку за кадастровим номером 8000000000:90:894:0112 площею 0,0676 га, що розташована на [ADDRESS] , заставною вартістю 3 030 000,00 грн. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року стягнуто солідарно з позичальника ТОВ «Винодел Молдови Компані» та поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 6 039 809,38 грн., яка виникла станом на 7 квітня 2010 року. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 9 квітня 2013 р. загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 76-г/07 становить 8 614 870,68 грн., що включає: заборгованість по тілу кредиту в сумі 3 493 161,19 грн., з яких заборгованість у гривні - 1 687 850,62 грн., заборгованість у доларах США - 225 861,45 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 1 805 310,57 грн.; заборгованість по процентах в сумі 1 497 607,18 грн., з яких заборгованість у гривні - 796 243,49 грн., заборгованість у доларах США - 87 747,24 долари США, що по курсу НБУ еквівалентно 701 363,69 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, розрахована за період з 1 лютого 2008 р. по 9 квітня 2013 р. включно, в сумі 3 624 102,31 грн. Згідно з положеннями укладеного між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] іпотечного договору, іпотеко держатель набуває права звернення стягнення на Предмет іпотеки, в тому числі достроково, у разі, якщо зобов`язання, забезпеченою іпотекою, не буде виконано повністю або частково (в разі несвоєчасної сплати процентів та/або частини кредиту) (п. 2.3. договору). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28.12.2007 державний реєстратор вніс дані про іпотеку садового будинку та земельної ділянки (т. 4, а.с. 25-28). За змістом умов укладеної між [PERSON] і [PERSON] мирової угоди, визнаної ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2008 р., право власності на садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за вказаною адресою перейшло від [PERSON] до [PERSON] . В подальшому на підставі умов укладеної між [PERSON] і [PERSON] мирової угоди, визнаної ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2009 р., право власності на предмет іпотеки перейшло до [PERSON] . Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. Обставина щодо переходу права власності на іпотечне майно до [PERSON] не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ст.23 ЗУ «Про іпотеку»). 13 березня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченко В. Г. було вчинено виконавчий напис на іпотечному договорі від 28 грудня 2007 року № 76-Г/07-ІД-275 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 4 603 378,97 грн, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2009 року визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2010 порушено провадження у справі №49/70-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані» та з моменту порушення провадження у справі введений мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, відповідно до статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зупинено виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів, строк виконання яких настав до введення мораторію), зупинено заходи спрямовані на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення проведення мораторія. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 09.03.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Винодел Молдови Компані» на загальну суму 16 837 919,94 грн. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2011 продовжено строк процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна ТОВ «Винодел Молдови Компані» на три місяці - з 27.04.2011 до 27.07.2011, зобов`язано розпорядника майна банкрута до 27.07.2011 надати господарському суду клопотання щодо припинення процедури розпорядження майном та відкриття ліквідаційної процедури та затверджено оплату послуг арбітражного керуючого у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень розпорядника майна ТОВ «Винодел Молдови Компані». Постановою Господарського суду міста Києва від 10.10.2011 ТОВ «Винодел Молдови Компані» визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Лецкана В`ячеслава Львовича. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2013 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора ТОВ «Винодел Молдови Компані» на шість місяців з 11.12.2012 по 11.06.2013. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»; ліквідовано банкрута - ТОВ «Винодел Молдови Компані» (ідентифікаційний код 32108133) як юридичну особу у зв`язку з банкрутством; дію мораторію припинено; провадження у справі про банкрутство №49/70-б закрито. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі № 49/70-б за участю представника ПАТ «ФІДОБАНК» ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі №49/70-б залишено без змін. Постановою Господарського суду міста Києва від 10 жовтня 2011 року у справі №49/70-б щодо визнання ТОВ «Винодел Молдови компані» банкрутом та ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Винодел Молдови Компані»; ліквідовано банкрута - ТОВ «Винодел Молдови Компані» (ідентифікаційний код 32108133) як юридичну особу у зв`язку з банкрутством; дію мораторію припинено; провадження у справі про банкрутство №49/70-б закрито. Статтею 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції яка діяла на день визнання ТОВ «Винодел Молдови компані» банкрутом) встановлено наслідки визнання боржника банкрутом. Визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, серед іншого, зокрема: строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута та зобов`язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вважається таким, що настав; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута; вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. В межах справи №49/70-б ліквідатором боржника визнано та включено до реєстру вимог кредиторів вимоги ПУАТ «Фідобанк». Отже, з вищевикладеного вбачається, що ПУАТ «Фідобанк» був учасником справи про банкрутство ТОВ «Винодел Молдови компані» №49/70-б як кредитор та було наділене спеціальними правами щодо захисту своїх майнових прав. В частині 4 ст. 593 ЦК України вказано, що Припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги. п. 2 Розділу ІІ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» вказано, що цей Закон застосовується і до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію. З матеріалів справи вбачається, що процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки ПУАТ «Фідобанк» розпочало в 2009 році в позасудовому порядку (виконавчий напис, який був скасований рішенням суду) та в судовому в травні 2013 року до ліквідації банкрута - ТОВ «Винодел Молдови Компані». Висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного суду викладено в поставно від 20 лютого 2020 року у справі № 910/2815/19. Позивач надає суду розрахунок заборгованості відповідача станом на 09 квітня 2013 року в сумі 8 614 870,68 грн. Проте, з моменту визнання ТОВ «Винодел Молдови компані» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута (як і з моменту пред`являння вимоги/позову до боржника про дострокове виконання своїх зобов`язань за договором). Окрім того, згідно із частиною третьою статті 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до частини третьою статті 36 ЗУ «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Також продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі за договором купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону, може відбуватись на підставі рішення суду (частина перша статті 38 ЗУ «Про іпотеку»). Велика Палата Верховного Суду у пункті 61 постанови від 29 травня 2019 року у справі 310/11024/15-ц дійшла висновків, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону ЗУ «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 цього Закону, є неналежним способом захисту. У пункті 3.3.5, розділу 4 договору іпотеки від 28.12.2007 року сторони передбачили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки - іпотекодержатель має право продати від свого імені будь-якій особі покупцеві предмет іпотеки у порядку, передбаченому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» та розділу 4 договору (звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено згідно ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», позасудовому порядку, без укладання окремого договору, на підставі цього договору, який одночасно є договором про задоволення вимог Іпоткодержателя). За вказаних обставин позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав іпотекодержателя. Висновок суду узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного суду від 15 червня 2021 року справа № 922/2416/17. При цьому, статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 1 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Умовами кредитного договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (пункт 7.3). Кінцевим терміном повернення заборгованості за договором визначено 24.12.2010 (п.1.1.3). 13 березня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченко В.Г. було вчинено виконавчий напис на іпотечному договорі від 28 грудня 2007 року № 76-Г/07-ІД-275 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 4 603 378,97 грн (а.с. 124-125, т. 2), який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2009 року (а.с. 128-132, т. 2) визнаний таким, що не підлягає виконанню. Даним виконавчим написом установлено, що строк платежу за зобов`язаннями настав 28 грудня 2007 року. Тобто, вчинення виконавчого напису потягло зміну строку виконання основного зобов`язання. До часу скасування виконавчого напису нотаріуса право позивача щодо задоволення своїх майнових вимог за рахунок переданого в іпотеку майна порушено не було, а було захищено чинним у вказаний період виконавчим написом нотаріуса. Звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса, до визначених статтями 263, 264 ЦК України підстав зупинення чи/або переривання позовної давності не належить (правова позиція Верховного суду викладеною в постанові від 18 серпня 2021 року справа № 201/15310/16, правова позиція Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеною в постанові від 09 грудня 2019 року по справі № 357/5125/16-ц). З рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 вбачається, що з позичальника ТОВ «Винодел Молдови Компані» та поручителя [PERSON] було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 6 039 809,38 грн., яка виникла за період з 01.02.2008р. по 07.04.2010 р. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 24.04.2019 у справі №523/10255/15-ц виклала правовий висновок відповідно до якого позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається. З позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до суду позивач звернувся 23.05.2013, тобто з порушенням трирічного строку позовної давності. Таким чином, позовна давність позивачем пропущена, при цьому останній не надав обґрунтованих підстав для поновлення відповідного строку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог, судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed