Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати її право користування літньою кухнею літ. Д в будинку [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні шляхом заборони [PERSON] перешкоджати їй користуватися літньою кухнею. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона проживає в даному будинку з 1971 р. і є його колишнім власником, відповідачі - її діти є теперішніми співвласниками цього будинку, але син [PERSON] намагається виселити її із займаної нею зі згоди дітей як житла літньої кухні літ. Д (у технічному паспорті), що порушує її права як члена сім'ї власника житла. В судовому засіданні позивачка суду пояснила що в літній кухні вона живе постійно близько 18 років, у [PERSON] є ключі також, коли він приходить додому в стані алкогольного сп'яніння, то приходить до неї і вимагає від неї звільнити літню кухню, брав за грудки, передав через поріг. Надалі позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, суду пояснили, що одного разу [PERSON] вломився до літньої кухні та пересував меблі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що він із сестрою є співвласниками в рівних частках житлового будинку, а рішенням суду літню кухню «Д» залишено в їх спільному користуванні. Але його мати не дає йому ключів від літньої кухні, щоб мати змогу користуватися нею за призначенням, а без користування літньої кухні він не може переобладнати самочинно улаштовану кухню із житлової кімнати знову в житлову кімнату, що порушує його житлові права оскільки йому виділено в будинку 2 житлові кімнати. Із матір'ю спілкується лише через правоохоронні органи, сам якихось заходів до матері не вживав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. [PERSON], [INFO], зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS] з 1971 р. Донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], також зареєстровані за даною адресою (а.с.5-7). Також в будинку з 2003 р. зареєстрована дружина відповідача - [PERSON] (а.с.48,49) В порядку спадкування після смерті батька відповідач [PERSON] на підстави свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 липня 1986 р. оформив право власності на ? частину даного житлового будинку з відповідною частиною побутових та господарських будівель та споруд (а.с.12). Згідно договору від 23 листопада 2007 р. позивачка подарувала [PERSON], ? частину цього житлового будинку з відповідною частиною прилеглих господарських та побутових будівель та споруд (а.с.9-12). Особові рахунки на надання комунальних послуг на будинок оформлені на позивачку (а.с.34-35). Допитані як свідки родичі сторін суду показили, що між [PERSON], та [PERSON] дійсно існує конфлікт з приводу користування літньої кухні. Зокрема, свідки [PERSON], [PERSON] показали, що зі слів [PERSON] їм відомо, що її син бажав після рішення суду у 2013 р. користуватися літньою кухнею і в стані алкогольного сп'яніння вимагає від матері надати доступ, лаявся із нею. Свідок [PERSON] показав, що літня кухні на замку і [PERSON] нею користуватися не може, ключа у нього немає, через що ущемляються його права. Факт особистих неприязних відносин між сторонами, у т.ч. з приводу права користування [PERSON] приміщенням літньої кухні, яким користується його мати підтверджується численними зверненнями до органів міліції та копіями процесуальних рішень та висновків (а.с.25-33). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2012 р. у задоволенні позову про реальний поділ житлового будинку по [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою було відмовлено (а.с.69,70). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18 грудня 2013 р. було визначено порядок користування між співвласниками [PERSON] і [PERSON] житловим будинком літ. А та прилеглими господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Виділено в житловому будинку [PERSON] - житлові кімнати 1-7, 1-6, а [PERSON] - житлові кімнати 1-3 (незаконно переобладнана [PERSON] в кухню),1-5. Решта приміщень в житловому будинку та прилеглі господарські та побутові будівлі та споруди залишені в їх спільному користуванні (а.с.13-14). Відповідно до копії технічного паспорту від 28 жовтня 2009 р. до житлового будинку по [ADDRESS] прилягає літня кухня літ. Д., 1967 року побудови, загальною площею 24,4 кв.м. (а.с.15-18). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2014 р. було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю і вирішено усунути [PERSON] перешкоди в користуванні власністю шляхом зобов'язання [PERSON] надати йому доступ до приміщень літньої кухні літ. Д по [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили (а.с.71-73). Втім в ході примусового виконання рішення [PERSON] воно виконано не було і державним виконавцем була 23 вересня 2014 р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. У виконавчому провадженні державний виконавець 16 вересня 2014 р. звернувся до правоохоронних органів з поданням про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності через невиконання рішення суду (а.с.79,80). Згідно повідомлення заступника прокурора Ленінського району м. Миколаєва від 07 листопада 2014 р. у кримінальному провадженні щодо [PERSON] за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України 30 жовтня 2014 р. слідчим прийнято рішення про закриття провадження у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення, мотивуючи його тим, що [PERSON] не могла надати [PERSON] доступ до користування приміщення, оскільки в ньому проживає [PERSON] і ключі від приміщення знаходяться у останньої, в результаті чого [PERSON] не могла виконати вказане рішення суду. Отже сукупність доказів, зокрема прийняття органом досудового розслідування процесуального рішення про відсутність події злочину у діях [PERSON] щодо невиконання судового рішення, дає підстави для висновку, що саме [PERSON] користується літньою кухнею і має ключі від неї. Це також підтверджується визнанням цієї обставини сторонами та показами свідків. Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. [PERSON] стала членом сім'ї співвласників житлового будинку у 2007 р. у зв'язку з даруванням належної їй частини будинку доньці. Отже, законом презюмується, що [PERSON] як член сім'ї співвласників житлового будинку має право на користування житловим будинком та прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами за цільовим призначенням. Повторне визнання такого права власності судом не є належним способом захисту, до того ж доказів невизнання відповідачами такого права судом не встановлено. У 1993 р. будучи співвласником даного житлового будинку позивачка обрала своїм місцем проживання не житловий будинок а побутову споруду - літню кухню літ. Д, якою вона дотепер користується одноосібно, що сторонами не заперечується, допуску і ключів сину [PERSON] користуватися кухнею не дає з особистих мотивів За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, а для даного випадку похідним чином - член сім'ї власників, має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Судом встановлено, що позивачка одноосібно користується приміщенням літньої кухні літ. Д,. її твердження про те, що [PERSON] намагається виселити її не підтверджені існуванням відповідної судової справи або судового рішення. Усунення перешкод позивачці в фактичному одноосібному користуванні літньою кухнею шляхом заборони [PERSON] перешкоджати їй користуватися кухнею, а фактично про заборону йому виселити позивачку, як вбачається зі змісту позову та пояснень її в суді, не відповідає способу захисту передбаченому ст. 16 ЦК України або іншим законом. Тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed