Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

у травні 2017 року представник позивача - адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати припиненими правовідносини за договором поруки №380/41/08-Пор від 01.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк». В обгрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 01.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №380/41/08-Пор, відповідно до якого [PERSON] зобов'язалась перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №380/246/08-А від 01.02.2008 року. Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі відповідати за невиконання зобов'язань, що випливають з укладених договорів, зокрема обов'язку щодо повернення кредиту, виплати процентів, комісій, неустойки (штрафів та пені), в розмірі та в порядку, визначених Договором. Позивач зазначає, що останній платіж за кредитним договором було сплачено [PERSON] у 2009 році. 24.07.2014 року рішенням Третейського суду позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] було задоволено у повному обсязі, однак, в подальшому воно скасовано Дніпровським районним судом м. Києва. Оскільки, в договорі поруки не встановлено строк її дії, але при цьому строк основного зобов'язання встановлено в договорі кредиту, то до вказаних правовідносин слід застосувати положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки Кредитор не пред'явив вимог до Поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання. В судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, з викладених підстав. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір поруки №380/41/08-Пор, на забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору №380/246/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 01.02.2008 року. Відповідно до п.1.1. цього Договору Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником його обов'язків, що випливають з укладених між Позичальником та Кредитором Договору кредиту №№380/246/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 01.02.2008 року (Договір кредиту-1) та Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №380/247/08-АКрЛ від 01.02.2008 року (договір кредиту-2). Згідно п.1.2.1., 1.2.5. Договору поруки зміст та розмір забезпечених порукою зобов'язань: повернення Позичальником Кредиту-1, отриманого за Договором кредиту-1 з кінцевим терміном повернення останньої його частини не пізніше 31.01.2015 року; повернення Позичальником Кредиту-2, отриманого за Договором кредиту-2, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 31.10.2014 року. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. За правилами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні судом встановлено, що кінцевий строк виконання основного зобов'язання за Договором кредиту-1 - 31.01.2015 року, а за Договором кредиту-2 - 31.10.2014 року. Посилання представника відповідача на п.6.6. Договору поруки, відповідно до якого, всі права та обов'язки Сторін за цим Договором виникають з моменту укладення цього Договору та припиняються повним виконанням забезпечених порукою зобов'язань, а тому, оскільки зобов'язання забезпечені порукою не виконані належним чином, порука не може бути визнана припиненою, суд вважає необґрунтованим з наступних підстав. У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Outcome: approved