Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить: - встановити факт проживання її однією сім'єю з померлою [PERSON] в період з травня 2004 року по день її смерті - [INFO]; - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS]; - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,0455 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS]; - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 3/5 частини незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS], з надвірними будівлями: сарай - «літ.Б», колодязь - «літ.К». Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помер її син - [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0455 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] та належали йому на підставі дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 653535 від 13 березня 2007 року. Крім того, відповідно до договору дарування від 15 жовтня 2003 року, [PERSON] належало 3/5 частини незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS]. Ще за життя, а саме 27 серпня 2008 року, померлий [PERSON] склав заповіт, за умовами якого на випадок своєї смерті все належне йому майно заповів дружині [PERSON]. [INFO] померла [PERSON] Позивач [PERSON] від дня смерті сина і до дня смерті його дружини [PERSON] проживала разом з нею однією сім'єю та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], і тому є такою, що прийняла спадщину померлої і являється спадкоємцем четвертої черги на майно [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов підтримав й просив його задовольнити. У судове засідання відповідач Погребська сільська рада Броварського району Київської області представника не направила. До суду надійшла заява від сільського голови Бруєнко М.І. про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради, позовні вимоги визнають повністю. Третя особа Броварська державна районна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила. До суду надійшов лист від завідувача нотаріальної контори Юхти Л.М. про розгляд справи без участі їх представника на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] народився [INFO] в місті Києві. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (свідоцтво про народження, видане 29 грудня 1961 року Броварським районним бюро ЗАГС Київської області) (а.с.17). З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 25 грудня 1993 року, про що Залізничним відділом ЗАГСУ міста Києва зроблено запис за № 988. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.9). З копії свідоцтва про смерть від 11 листопада 2008 року видно, що [PERSON] помер [INFO], про що у громадянському реєстрі міста Малабо Провінція Біоко-Норте зроблено запис про смерть та внесено до реєстру за № 425 (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 16 лютого 2011 року виконавчим комітетом Погребської сільської ради Броварського району Київської області - [INFO] померла [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], підтвердили той факт, що позивач [PERSON] із 2004 року проживала однією сім'єю разом із [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], до дня її смерті. Крім того, [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою з 06 травня 2004 року, про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України [PERSON], виданого 24 березня 1999 року Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с.14-15). За змістом частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З цих підстав суд вважає встановленим факт того, що позивач [PERSON] проживала однією сім'єю із [PERSON], яка померла [INFO], в період із 2004 року і по день її смерті. Відповідно до заповіту, складеного 28 серпня 2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] (а.с.10). 14 липня 2009 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Крученюк П.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, де спадкоємцем на майно померлого [PERSON] є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво складається із: земельної ділянки площею 0,2955 га, розташованої по [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд - 0,2500 га, кадастровий номер 3221286401:01:046:0045, та для ведення особистого селянського господарства - 0,0455 га, кадастровий номер 3221286401:01:046:0044, що належали померлому [PERSON] на підставі дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку від 13 березня 2007 року, серії ЯД № 653535, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за № 010732500068 (а.с.8, 12). Відповідно до договору дарування будинку, укладеного 15 жовтня 2003 року та посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу й зареєстрованого в реєстрі за № 6614, [PERSON] подарував [PERSON] - 3/5 частини, [PERSON] - 1/5 частину незавершеного будівництвом житлового будинку (збудований на 93%) номер 18, що знаходиться по [ADDRESS] з надвірними будівлями (а.с.7). Із заяви від 06 червня 2014 року № вх. 968/02/14, поданої до Броварської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що 06 червня 2014 року до цієї нотаріальної контори ж звернулася [PERSON] з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]. Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області листом від 06 червня 2014 року за № 1549/02-14 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки не були надані правовстановлюючі документи щодо майна померлої, не встановлене місце відкриття спадщини та наявність підстав для закликання до спадкоємства, тобто не встановлений факт родинних стосунків з померлою, відсутній заповіт або ж факт проживання однією сім'єю (а.с.79). Частина третя статті 1268 ЦК України вказує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна має право пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (стаття 1225 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved