Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач являється донькою позивача. Відповідач хронічно зловживає алкоголем, рідко з`являється вдома та ніде не працює. При цьому, вона має четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Останні два роки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дітьми не проживає, життям та благополуччям дітей не цікавиться, матеріально їх не утримує, участі у їх вихованні не бере. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2019 р. позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Весь цей час діти проживають із позивачем та її старшим сином, [PERSON] , в квартирі за адресою [ADDRESS] . Зазначена квартира належить позивачу на праві власності та саме в цій квартирі зареєстровані діти та відповідач. Усі обов`язки по утриманню та вихованню дітей виконує позивач. Діти повністю перебувають на її утриманні, проте їй дуже важко самостійно утримувати чотирьох дітей, належним чином забезпечувати їм нормальний та необхідний розвиток. Так як відповідач не надає матеріальну допомогу на дітей, тому позивач бажає стягувати з відповідача аліменти в установленому законом порядку. У судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, її представник надала заяву з проханням проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначивши, що підтримує позов та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 30.05.2019 року було відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження видані відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві відповідно: серія [NUMBER] видане 27.09.2005р. актовий запис № 1521, серія [NUMBER] видане повторно 16.10.2014 р. актовий запис № 1058, серія [NUMBER] видане 26.08.2011р. актовий запис № 1507, серія [NUMBER] видане 22.01.2016 р. актовий запис № 136 (а.с. 5-8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2019 року позбавлено батьківських (материнських) прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та призначено над дітьми опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-21). Зазначеним рішенням встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з бабусею [PERSON] , яка забезпечує їх усім необхідним. За час перебування дітей з гр. [PERSON] мати жодного разу не відвідувала дітей, не цікавилися їх здоров`ям та життям. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, судом враховано вимоги ст. 182 СК України, а також приписи ст. 180 СК України. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме, необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі - 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 травня 2019 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше 10-ти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідно віку. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дітей і не призведе до порушення прав відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі - 768,40 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved