Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21 вересня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі реєстрації цивільного стану Нетішинського міського управлінн юстиції, про що було зроблено актовий запис №212. У шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, виховання спільних дітей, життєві цінності. Окрім того, позивач у позові зазначає, що вони припинили шлюбні відносини та з січня 2020 року проживають окремо. При цьому дочка [PERSON] проживає разом з ним, а двоє інших дітей з відповідачем. Збереження шлюбу з відповідачем позивач вважає недоцільним, так як шлюб носить формальний характер та втратив своє призначення. На підставі наведеного позивач, посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. 22 вересня 2020 року представник відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про надання сторонам строку на примирення. Будь-яких інших заяв та клопотань по суті від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 червня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 вересня 2020 року визнано явку позивача в судове засідання обов`язковою. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 вересня 2020 року надано сторонам строк на примирення, провадження у справі зупинено. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі. Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представники кожного з них окремо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності і відсутності сторін, в яких представник позивача позов підтримав, представник відповідача не заперечувала щодо розірвання шлюбу. В судовому засіданні 22 вересня 2020 року позивач позов підтримав у повному обсязі, просив такий задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково вказав, що вже були випадки, коли він з відповідачем «розходились» через різне ставлення до сімейного життя, на даний час він проживає з іншою жінкою та хоче влаштувати своє особисте життя. Вказав позивач також, що з дітьми бачиться постійно та вчасно сплачує на них аліменти. Представник відповідача в судовому засіданні 22 вересня 2020 року вказала на те, що позов не визнає, а підстави, які зазначені у позовній заяві не свідчать про те, що шлюб слід розірвати. Поряд з цим у заяві про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника поданій до суду 18 листопада 2020 року остання зазначила, що оскільки позивач під час наданого судом строку для примиренні поведінки не змінив та продовжує проживати з іншою жінкою, то збереження шлюбу є нераціональним і його слід розірвати. Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 03 червня 2020 року, судом установлено, що сторони 21 вересня 2002 року зареєстрували шлюб у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), про що було зроблено актовий запис №212 (арк. спр. 4). У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дана обставинами сторонами не заперечувалась. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я розпалась та подальше спільне проживання сторін лише суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони після надання їм судом строку на примирення так і не примирились. Як позивач, так і відповідач бажають розірвати шлюб. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 840 гривень 80 копійок судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції №ПН2142866 від 05 червня 2020 року (арк. спр. 1).

Outcome: approved