overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

у червні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 березня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). У судовому засіданні позивач зазначала, що їх подружжя близько шести місяців проживають окремо, з того ж часу не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Зазначила, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом позивач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 28 жовтня 2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Великомацевицькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №8). Від шлюбу у них 05 листопада 2000 року народився син [PERSON]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння й вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних проблем. Вказує, що примирення між ними є неможливим, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позов та просить даний шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28 жовтня 2000 року між [PERSON] та [PERSON](до шлюбу Стецюк) Л.С. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Великомацевицькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №8). Від шлюбу у сторін 05 листопада 2000 року народився син [PERSON]. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просить встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка [PERSON], який помер 07 грудня 2014 року. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що вона була одружена з [PERSON] з 16 червня 1973 року, однак він помер 07 грудня 2014 року. З ним вона мешкала та вела спільне господарство з 1973 року і по день його смерті. Її чоловік постійно працював та отримував заробітну плату, яке була значно вищою за її зарплату. Вона є пенсіонером та ніде не працює, отримує невелику пенсію. Дохід її чоловіка завжди був більшим, ніж у неї, та його заробіток був основним джерелом доходу їх сімї. На підставі викладеного, просила встановити факт перебування на утриманні у чоловіка, оскільки встановлення цього факту необхідне їй для оформлення пенсії у звязку із втратою годувальника. Заявниця в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 16 червня 1973 року Палацем одруження м.Жданова Донецької області, 16 червня 1973 року [PERSON], [INFO] уклав шлюб з [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Прилепо». Судом встановлено, що розмір пенсії [PERSON]згідно довідки УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя від 30 червня 2015 року станом на грудень 2014 року складає 6417,51 грн. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І НО № 809489, виданим 08 грудня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1628. Як вбачається зі довідки № 1652 від 07 липня 2015 року, заявниці [PERSON], призначено пенсію за віком за списком №1 та станом на червень 2015 року складає 2918,47 грн. Відповідно до наданої домової книги, заявниця прописана за адресою: м.Маріуполь, пров.Мисливський,52/79 з 1977 року по теперішній час. Також, чоловік заявниці [PERSON] був зареєстрований за зазначеною адресою з 1977 року та знятий з обліку 15 січня 2015 року після смерті. Таким чином, доходи чоловіка заявниці значно перевищували її доходи, що дає підстави зробити висновок відносно того, що у звязку зі смертю чоловіка, заявниця втратила постійне та основне джерело доходу. Суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що заявниця перебувала на утриманні у свого чоловіка [PERSON], який помер 07 грудня 2014 року. Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просить встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка [PERSON], який помер 11 березня 2015 року. В обгрунутування заявлених вимог зазначила, що вона була одружена з [PERSON] з 16 листопада 1962 року, однак він помер 11 березня 2015 року. З ним вона мешкала та вела спільне господарство з 1962 року і по день його смерті. Її чоловік постійно працював та отримував заробітну плату, яке була значно вищою за її зарплату. Вона є пенсіонером та ніде не працює, отримує невелику пенсію. Дохід її чоловіка завжди був більшим, ніж у неї, та його заробіток був основним джерелом доходу їх сімї. На підставі викладеного, просила встановити факт перебування на утриманні у чоловіка, оскільки встановлення цього факту необхідне їй для оформлення пенсії у звязку із втратою годувальника. Заявниця в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 16 листопада 1962 року Палацем одруження м.Жданова Донецької області, 16 листопада 1962 року [PERSON], [INFO] уклав шлюб з [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Пусова». Судом встановлено, що розмір пенсії [PERSON] згідно довідки УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя від 22 червня 2015 року з грудня 2014 року складає 3402,44 грн. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І НО № 899445, виданим 11 березня 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 385. Як вбачається зі пенсійного посвідчення № 108 та довідки № 186700 від 22 лютого 2001 року, заявниці [PERSON], [INFO], призначено пенсію за віком, а також вона є інвалідом 2 групи. Відповідно довідки, виданої 28 травня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України Іллічівському районі м. Маріуполя, [PERSON]., перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя, отримує пенсію за віком та розмір її пенсії за період з грудня 2014 року по травень 2015 року становить 1250,74 грн. Таким чином, доходи чоловіка заявниці значно перевищували її доходи, що дає підстави зробити висновок відносно того, що у звязку зі смертю чоловіка, заявниця втратила постійне та основне джерело доходу. Суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що заявниця перебувала на утриманні у свого чоловіка [PERSON], який помер 11 березня 2015 року. Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 03.08.2013 р. померла її мати [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді транспортних засобів та двокімнатної квартири загальною площею 57,40 м2, жилою площею 33,9 м2, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, масив «Радужний» жилмасиву «Ульянівка»[ADDRESS]. Вона єдиний спадкоємець за законом, своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортні засобі, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у виді квартири їй відмовлено з тих підстав, що спадкодавець не зареєструвала за життя своє право власності на це майно. З цих підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері на зазначену вище квартиру. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник Таїровської селищної ради просив розглянути справу без його участі в судовому засіданні. (а.с. 31-32) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 03.08.2013 р. (а.с.6) Позивачка була дочкою спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а. с. 5) Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у виді транспортних засобів, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру їй відмовлено з тих підстав, що спадкодавець не зареєструвала за життя право власності на це майно. (а.с. 7-9) Право власності спадкодавця на квартиру підтверджено договором купівлі-продажу майнових прав, додатковою угодою до цього договору, довідкою ТОВ «Руніком Стройінвест» про сплату [PERSON] 100% вартості квартири, актом приймання-передачі квартири, рішенням виконавчого комітету Таїровської селищної ради про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру. (а.с. 10-18) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 05.11.2013 р. помер її батько [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Дальник, вул. Леніна, буд. №178. Вона єдиний спадкоємець за законом, своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно їй відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця за його життя на це майно не було в установленому законом порядку оформлено і зареєстровано. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Дальницька сільська рада не заперечувала щодо задоволення позову та просила розглянути справу за відсутності її представника. (а.с. 49-50) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 05.11.2013 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 10 ) Позивач була донькою спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 9) Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено через ту обставину, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку оформлене та зареєстроване. (а.с. 28) Житловий будинок №178 по вул. Леніна в с. Дальник відповідно до свідоцтва про право на спадщину належав на праві власності батькам позивачки [PERSON], померлій 02.03.2011 р., та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом. (а.с. 12) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 20.10.2014 р. помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина щодо спадкового майна у виді ? частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Марянівка, вул. Леніна,17. Вона єдиний спадкоємець за законом після смерті спадкодавця, постійно проживала із спадкодавцем однією сімєю до його смерті, своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно позбавлена можливості у звязку з тим, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстровано. Інша ? частина зазначеного вище жилого будинку належала їй на праві власності, але зареєструвати це право та отримати свідоцтво про право власності вона позбавлена можливості у звязку зі смертю іншого співвласника, тобто її чоловіка. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в цілому на зазначений вище жилий будинок. Марянівська сільська рада не заперечувала щодо задоволення позову і просила розглянути справу за відсутності її представника.(а.с. 21-21) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 20.10.2014 р. (а.с. 7) Позивачка була дружиною спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, і відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 4-6) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка постійно проживала однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через ту обставину, що право власності спадкодавця на спадкове майно не було в установленому законом порядку зареєстроване. (а.с. 3,18) Право власності на житловий будинок позивачка та її померлий чоловік [PERSON] набули в порядку приватизації державного житлового фонду, що підтверджено розпорядженням органу приватизації та свідоцтвом про право власності на житло. (а.с. 8-9) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 21 січня 2011 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємних почуттів, через те, що вони різні люди, з різним світоглядом, від чого між ними постійно виникали сварки, що призвело до розпаду сім'ї. [PERSON] вказує, що фактично шлюбно-сімейні відносини були припинені з два роки тому. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на «[PERSON]». [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції, актовий запис № 01 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24 червня 2015 року). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, оскільки, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе змінити позивачці прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з останнім з 27 жовтня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалось, між нею та відповідачем постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року вона та [PERSON] шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем вважає не можливим. Позивачка до суду не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач на виклик до суду не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 27 жовтня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. З січня 2015 року позивачка і відповідач шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за доцільне позов задовольнити .

Outcome: approved