Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача на загальну суму 20 528 грн, що складає суму тіла кредиту, процентів за кредитом та пеню за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 жовтня 2017 року сторонами у справі укладено договір про надання кредиту № 442759898, на підставі якого відповідачем отримано суму 6 000 грн строком на 30 календарних днів із сплатою 0,4 % в день від суми кредиту за кожний день користування та 3 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення терміну повернення кредиту. Позивач своє зобов'язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача № [NUMBER], виконав, але нею кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом /а. с. 4-5/. Ухвалою судді від 15 серпня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а. с. 21-22/. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримується у повному обсязі, просить задовольнити, не має заперечень проти постановлення заочного рішення суду. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отримала копію ухвали про відкриття провадження від 15 серпня 2018 року, судове повідомлення та копію позовної заяви з додатками, 12 вересня 2018 року ознайомилася з матеріалами справи, проте відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 14 жовтня 2017 року сторонами укладено договір № 442759898 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування на його банківський рахунок № [NUMBER], відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у розмірі 6 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,4 % в день від суми кредиту за кожний день користування та 3 % за кожний день користування кредитом у разі порушення відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов'язань /а. с. 6-8, 9/. Виконання позивачем (кредитором) обов'язку щодо надання грошових коштів у розмірі 6 000 грн відповідачеві (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням № 2169 від 14 жовтня 2017 року /а. с. 9/. У відповідності до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 30 травня 2018 року складає загальну суму у розмірі 20 528 грн, а саме: сума кредиту - 6 000 грн, проценти за користування кредитом 720, 00 грн, пеня за порушення зобов'язань - 17 460, 00 грн, при цьому не враховано суму, яку позичальник повернула кредитору у розмірі 3 652, 00 грн /а. с. 5/. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 762 грн.

Outcome: approved