Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У червні 2015 року позивачка [PERSON]. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала 08 серпня 1997 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстровано в Косівській сільській раді Чортківського району, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження за №6. Від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які на даний момент проживають разом з позивачем. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2012 року наш шлюб між сторонами розірвано, дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], залишено проживати з позивачем. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] працює на посаді водія Чортківської станції екстренної (швидкої) медичної допомоги, однак ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей. Це. зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. Вказує,що неодноразово зверталася до відповідача з проханнями про надання дітям утримання, відкривала накопичувальні рахунки у банку, щоб відповідач вносив на них кошти, а діти могли ними скористатися із досягненням повноліття. Просить суд стягнути з [PERSON], на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину за період з 07 вересня 2012 року по 18 червня 2015 року. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в зазначеній нею частці від заробітку відповідача та про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період з 07 вересня 2012 року по дату звернення з позовом до суду, з підстави, що він ухилявся від їх сплати за цей період. Відповідач [PERSON] позов визнає частково. В частині стягнення аліментів у розмірі 1/3частини визнає, інші вимоги не визнає. Показав суду, що він з часу розірвання шлюбу, не змінював місця роботи та проживання. Періодично надавав матеріальну допомогу дітям, які проживають з батьками позивачки на час перебування її за кордоном.. На пропозицію позивачки вносити гроші на відкриті нею депозитні рахунки не погоджувався. Суд заслухавши сторін та їх представників, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія І-ИД № 021011 позивачка та відповідач є батьками [PERSON],[INFO]. Згідно свідоцтва про народження серія І-ИД №153533 позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Чортківського районного суду від 07 вересня 2012 року № 1916/567/2012 дітей сторін [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу залишити проживати з матірю. У відповідності до ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення повноліття. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. до участі в додаткових витратах на дитину можуть залучатися тільки батьки. Відповідачем не надано доказів про його важке, або таке що не дозволяє сплачувати аліменти матеріальне становище, він не є інвалідом, немає інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Враховуючи дані обставини, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на місяць. Відповідно до положень ст.201 Сімейного кодексу України до відносин щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а саме відповідно до вимог ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачкою не подано суду зазначених доказів. Подані депозитні рахунки відкриті на імя позивачки, в розумінні положень ст.58 ЦПК України щодо належності доказів, не містять інформацію щодо предмета доказування, а саме, що вони відкриті в інтересах дітей, є іменними та є грошовими рахунками саме дітей сторін, даних про те що він ухилявся від їх сплати не здобуто, відповідач не приховував місце проживання та роботи, як їх і не змінював їх, чим не створював перешкод для позивачки на предявлення до нього претензій по утриманню дітей, а тому суд присуджує аліменти від дня предявлення позову з 19 червня 2015 року.

Outcome: partial