Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року по даній справі було відкрито провадження. 11 червня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва справу було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року було призначенодану справу до розгляду. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.06.2013 року між відповідачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, якіразом із заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 04.06.2013 року та взяв на себе зобов`язання виконати умови договору. Відповідно до договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок. Отже, позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 13000,00 грн.. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № Б/Н від 04.06.2013 року в розмірі 22018,13 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 04.06.2013 року між відповідачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, якіразом із заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 04.06.2013 року та взяв на себе зобов`язання виконати умови договору. Відповідно до договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта, у розмірі 13000,00 грн.. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за договором № Б/Н від 04.06.2013 року, становить 22018,13 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 11650,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5540,11 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 3779,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1048,50 грн.. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором № Б/Н від 04.06.2013 року належним чином не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по договору в розмірі 22018,13 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved