Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У червні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн., починаючи від дня подачі позовної заяви до суду та до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві зазначивши, що оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, а утримання, виховання та розвиток доньки потрібує певних коштів, зокрема 3 700 гривень на місяць з яких: витрати на курси англійської мови - 1 800 гривень, танці 1 000 гривень, школа та фонди - 700 гривень, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі розміром 3 000 гривень. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що на даний час офіційно не працевлаштований, не має постійного достатнього матеріального доходу, тому просив суд стягувати з нього аліменти на утримання доньки у сумі розміром 1500 гривень на місяць. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як встановлено судом, [PERSON] є батьком[PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 436 зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач має працездатний вік, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , місце проживання - [ADDRESS] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.06.2019 року до досягнення повноліття дитини, оскільки саме такий спосіб утримання дитини обрано позивачкою, з якою проживає неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial