Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Раніше вказаний будинок належав відповідачу [PERSON], який було передано позивачу, як стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 40559744 по виконанню виконавчого листа № 363/1635/13 виданого 17.10.2013 року Вишгородським районним судом Київської області, в якому стягувачем зазначений [PERSON], а боржником [PERSON] про стягнення боргу в сумі 259 915, 77 грн., як майно боржника в рахунок погашення боргу, яке нереалізоване з неодноразових електронних торгів. Відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою, в будинку право власності на яке втратив відповідач [PERSON] Оскільки, відповідачі фактично більше двох років не проживають за вищевказаною адресою, а позивач вселився в будинок та фактично вступив в користування, має на це правовстановлюючі документи, ключі та доступ до всіх приміщень, речей відповідачів в будинку та приміщеннях немає. Наявність зареєстрованих відповідачів в будинку позивача, чинить останньому перешкоди в здійсненні права власності, володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. На підставі викладеного, просить суд усунути йому перешкоди у здійсненні ним право власності на належне йому майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], зобов'язавши відповідачів не чинити перешкод у здійсненні права власності, шляхом зняття останніх з реєстраційного обліку місця проживання у вказаному будинку та зобов'язати відповідачів не чинити перешкод в користуванні власністю вищевказаним будинком. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнену позовну заяву повністю підтримав та просив суд її задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені шляхом оголошення про їх виклик у пресі, заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів. 27 грудня 2017 року відповідно до ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва від 12.04.2017 року, засвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Загвоздіною А.М., яке зареєстровано в реєстрі за № 208 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Станом на день розгляду справи, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі в спірному житловому будинку не проживають понад два роки, в будинку відсутні їх особисті речі, що знайшло своє підтвердження в акті депутата Ровінської сільської ради Вишгородського району Київської області [PERSON] від 18.10.2017 року. обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги позивача та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved