Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У червні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.01.2009 року в розмірі 12\~642,67 грн., яка складається з наступного:447,10 грн.-заборгованість за кредитом, 7785,77 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 3569,67 грн.-заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн.-штраф(фіксована частина), 590,13 грн.-штраф(процентна складова). Звернення до суду обумовлено неналежним виконанням кредитних зобовязань. Відповідно до ч. 4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити. Пояснив, що нарахування пені здійснюється відповідно до п.1.1.523 Умов та правил надання банківських послуг, в розмірі 0,1% від суми заборгованості. Відповідач повідомлялась про час та дату судового засідання належним чином, проте не забезпечила своєї явки чи явки уповноваженого представника. При відсутності заперечень з боку представника позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Наслідки заочного розгляду розяснені та зрозумілі. Заслухавши представника, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасникамми процесу.(ст.81 ЦПК). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст..89 ЦПК). Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 546 ЦК України\~визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із\~статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Судом встановлено, що 10 січня 2009 року між [PERSON]та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк», укладено договір кредиту №б/н, за яким позичальником отримано 500 грн. зі сплатою 30% річних, зі строком повернення, що відповідає терміну дії картки. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобовязань, сформувалась заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.01.2009 року 447,10 грн.-заборгованість за кредитом, 7785,77 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивачем нараховано пеню відповідно до п.1.1.523 Умов та правил надання банківських послуг, в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочки в розмірі 3569,67 грн, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн.-штраф(фіксована частина), 590,13 грн.-штраф(процентна складова). Суд не бере до уваги посилання представника позивача на п.1.1.523 Умов та правил надання банківських послуг як підставу для нарахування пені, виходячи із принципу безпосередності дослідження доказів, оскільки наданий суду екземпляр Умов та правил надання банківських послуг не містить такого пункту. Тому нарахування позивачем пені у заявленому розмірі 3569,67 грн. є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, заявлені банком вимоги в частині стягнення 447,10 грн.-заборгованість за кредитом, 7785,77 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, та штрафи 250,00 грн.-штраф(фіксована частина), 590,13 грн.-штраф(процентна складова), всього 9073 грн., є підставними та такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог в порядку ст.141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved