Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У травні 2011 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернувся прокурор міста Олександрії Кіровоградської області в інтересах держави, в особі Міністерства вугільної промисловості України з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних злочином. 25 грудня 2012 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 05.06.2013 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року залишено без змін. 30 жовтня 2013 року Вищий Спеціалізований Суд України ухвалою скасував ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 05.06.2013 року та рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року, а справу направив на новий розгляд. Прокурор міста Олександрії Кіровоградської області в інтересах держави, в особі Міністерства вугільної промисловості України позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2007 році Міністерством енергетики та вугільної промисловості України було виділено державному підприємству «Бурвугілля» кошти для придбання побутового палива для населення. 19 жовтня 2007 року, [PERSON] працюючи у державному підприємству «Бурвугілля» на посаді виконуючого обов'язки директора та здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, будучи службовою особою, уклав договір купівлі-продажу з переможцем тендеру по закупівлі побутового палива товариством з обмеженою відповідальністю «Дюран-Лімітед» на поставку буровугільного брикету для державного підприємства «Бурвугілля» в кількості 1 700 тонн за ціною 494 грн. 50 коп. за тонну на загальну суму 840 650 грн. 00 коп. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дюран-Лімітед» надало державному підприємству «Бурвугілля» брикет торф'яний, ціна якого є значно нижчою за ціну буровугільного брикету і складає 323 000 грн. 00 коп., який товариство з обмеженою відповідальністю «Дюран-Лімітед» придбало у дочірнього підприємства «Черкаситорф» та сплатило за його перевезення 331 040 грн. 70 коп. Позивач просить стягнути завдані збитки державі у розмірі 186 609 грн. 00 коп. внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх службових обов'язків та проведення незаконного завищення витрат бюджетних коштів внаслідок заміни предмета поставки. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. [PERSON] надав до суду заяву, яка зареєстрована в канцелярії Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 20.01.2014 року, але автор даної заяви вказує 21 січня 2014 року. [PERSON] просить перенести розгляд справи, так як його адвокат не може бути присутнім у судовому засіданні. Дана неявка визнана судом неповажною, у зв'язку з тим, що відповідач у цивільному процесі не обмежений у кількості адвокатів або представників, які можуть надавати відповідну юридичну допомогу. Відповідно до ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Наказу Міністерства вугільної промисловості України від 01 червня 2007 року №64-к/к, призначено виконуючим обов'язки директора Державного Підприємства «Бурвугілля» - [PERSON]. Цього ж року Міністерство вугільної промисловості України виділило Державному Підприємству «Бурвугілля» кошти для придбання побутового палива населенню. Переможцем проведених відкритих торгів із зменшенням ціни є товариство з обмеженою відповідальністю «Дюран-Лімітед». 19 жовтня 2007 року, [PERSON] працюючи у державному підприємству «Бурвугілля» на посаді виконуючого обов'язки директора та здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, будучи службовою особою, уклав договір купівлі-продажу з переможцем тендеру по закупівлі побутового палива товариством з обмеженою відповідальністю «Дюран-Лімітед» на поставку буровугільного брикету для державного підприємства «Бурвугілля» в кількості 1 700 тонн за ціною 494 грн. 50 коп. за тонну на загальну суму 840 650 грн. 00 коп. 28 березня 2008 року Олександрійським об'єднаним контрольно-ревізійним відділом контрольно-ревізійного управління в Кіровоградській області Головного контрольно-ревізійного управління України складено акт про результати ревізії фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Бурвугілля» по видобутку бурого вугілля за період з 27 березня по 21 грудня 2007 року. За даними АКТу товариство з обмеженою відповідальністю «Дюран-Лімітед» фактично продало покупцю не буровугільні брикети, а брикети торф'яні паливні, придбані товариством за договором від 24 жовтня 2007 року дочірне підприємство «ЧЕРКАСИТОРФ», чим порушено умови договору щодо найменування продукції, кількості, якості та замінено предмет поставки, ціна якого з доставкою менша ніж зазначена у тендерній документації на 186 609 грн. 30 коп. Згідно Наказу Міністерства Вугільної промисловості України від 20.05.2008 року, [PERSON] звільнено з посади виконуючого обов'язки директора Державного Підприємства «Бурвугілля» за власним бажанням. 11 листопада 2008 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем при отриманні палива побутового за період листопад-грудень 2007 року, придбаного за державні кошти у товаристві з обмеженою відповідальністю «Дюран-Лімітед». 29 червня 2010 року постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] закрито на підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію». Вищезазначена постанова не оскаржена та набрала законної сили. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, а відповідач не надав належних доказів, які спростовують факт завдання шкоди у розмірі 186 609 грн. 30 коп. Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини. Які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 10 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, що позивач, зазначені обставини у позовній заяві довів, чим виконала вимоги ст. 10 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved