Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її мати за заповітом, посилаючись на ті підстави, що після смерті її матері вона потрапила до відділення інтенсивної терапії Київської міської клінічної лікарні № 12. Звернувшись до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сплинув строк прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіславши на адресу суду відзив в якому просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, слухати справу без участі представника . Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] /а.с. 4/. Позивачка є її донькою та спадкоємицею за заповітом /а.с. 5/. Як вбачається з матеріалів спадкової справи позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 26 липня 2017 року, тобто з пропущенням шестимісячного строку такого звернення. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи викладене та те, що позивач перебувала на лікування, що стало причиною порушення строків звернення до нотаріуса, суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved