Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 27.08.2005 року до 26.01.2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на те, що має таку можливість, оскільки розміщує своє резюме в інтернет-мережі щодо пошуку роботи та займається торгівлею в мережі. Звертає увагу, що відповідачу на праві власності належить нерухоме майно, яке, можливо, він здає в оренду та отримує від цього прибуток. Просила стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, направив суду відзив, в якому позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що з листопада 2015 року надавав матеріальну допомогу на утримання дитини особисто позивачці, пізніше перераховував кошти на карту Юніора Приватбанку, яка була відкрита на ім'я дитини, які потім позивач перевела на власний рахунок. Вказав, що не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, оскільки має проблеми зі здоров'ям, є інвалідом третьої групи, з 12.07.2018 року працює на посаді електрика в СТ «Слобода» та має посадовий оклад у 3723 грн., може сплачувати аліменти у розмірі 25 % від заробітної плати. Стосовно нерухомості, яка перебуває у його власності пояснив, що не займається здачею в оренду своїх квартир, оскільки в них відключені усі комунікації, в зв'язку з чим вони не придатні для життя в них. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов з задовольнити частково, виходячи з наступного. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2018 року заочне рішення від 11 жовтня 2017 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину скасовано. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження, де батьком записано [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 січня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідач не відмовляється сплачувати аліменти, що підтверджується розписками (а.с. 99-100) відповідно до яких позивач отримувала від [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], а саме: у листопаді 2015 року - 1000грн., у грудні 2015 року - 1000 грн., в січні 2016 року - 500 грн., у лютому 2016 року - 1000 грн., у квітні 2016 року - 1000 грн. Відповідно до розписки (а.с. 100) 06.07.2016 року [PERSON] отримала карту Приватбанку на дитину [PERSON] від [PERSON] № [NUMBER] для перерахування аліментів, на яку відповідач регулярно здійснював перекази грошових коштів. Згідно довідки огляду МСЕК, серія 12 ААА № 453992 [PERSON] встановлено з 17.02.2017 року третю групу інвалідності до 01.03.2018 року (а.с. 116), результатів чергового перегляду експертною комісією від 17.02.2018 року відповідач не надав. Згідно довідки від 14.09.2018 року [PERSON] працює з 12.07.2018 року на посаді електрика в СТ «Слобода». Посадовий оклад становить 3723 грн. До сплати заробітна плата становить 3053 грн. (а.с 143) Посилання позивача щодо отримання [PERSON] додаткового доходу від здачі в оренду житлових приміщень не знаходять свого підтвердження та спростовуються актами комунальних служб про відключення газових приладів та системи централізованого водовідведення, пломбування обладнання гарячої води за адресами, на які вказує позивач. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги частково, офіційно працевлаштований, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою - 22.06.2017 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. та на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 704.80 грн.

Outcome: partial