Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 24.04.2005 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина до якої увійшла, зокрема, земельна ділянка площею 2,15 га., що розташована на території [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні, проте йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на спадкове майно було зареєстровано після смерті спадкодавця. За таких обставин він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, [PERSON] надав суду заяву в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача, просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Комінтернівської РДА Одеської області від 04.11.2004 року №1042 належить земельна ділянка площею 2,15 га. в межах згідно плану, на території [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області, для ведення фермерського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №288469 від 18.05.2005 року, зареєстрованого за №010552400025, кадастровий номер 5122782200:01001:0216. 24.04.2005 року [PERSON] померла, про що 25.04.2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №007177 від 25.04.2005 року. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №420360, виданим [PERSON] сільською радою Комінтернівського району Одеської області 06.10.1978 року, актовий запис №24 від 06.07.1960 року, де в графі мати записано [PERSON], інші спадкоємці відсутні. [PERSON] набула прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, №00011146738 від 03.10.2012 року. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1225, 1233, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved