Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.08.2013 та 12.07.2013 на підставі договорів на відкриття поточних рахунків у ПАТ «Дельта Банк» відкриті поточні розрахункові рахунки з використанням та обслуговуванням платіжної карти. За умовами договорів його кошти, які знаходяться на поточних рахунках можуть використовуватись для розрахунків за товари та послуги та іншим чином. 24.11.2014 ним укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, згідно якого він мав перерахувати ТОВ «Івано-Франківський торговий дім» 120000,00 грн. до 28.11.2014. У звязку з цим він звернувся до Полтавського відділення № 2 ПАТ «Дельта Банк» з питанням оформлення розрахункової операції та списання коштів з його поточних рахунків. Згідно квитанції № ПН 1162861 від 27.11.2014 кошти в сумі 120000,00 грн. були списані з його рахунку для перерахування ТОВ «Івано-Франківський торговий дім». Натомість списані кошти до одержувача ТОВ «Івано-Франківський торговий дім» не надійшли до цього часу. Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру розірваний. З листопада 2014 року він намагається повернути свої кошти, які були списані відповідачем з його рахунку. Зазначає, що вказаними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5000,00 грн. У звязку з цим, просить суд стягнути на його користь належні йому грошові кошти в розмірі 120000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. \~У судове засідання зявився позивач [PERSON], який позовні вимоги підтримав, просить стягнути на його користь грошові кошти в розмірі 120000,00 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди. У судове засідання представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просить розгляд справи відкласти у звязку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні. Причини неявки представника відповідача визнані судом неповажними. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку: судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 12.07.2013, 31.08.2013, укладено договори № 008-16507-120713, № 007-16507-310813 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки за якими Банк відкрив Клієнту поточні рахунки у гривнях, доларах США та євро. Кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються Клієнтом у субєктів господарювання та зняття готівки, виконання Клієнтом своїх зобовязань перед Банком за договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Згідно копії квитанції № ПН 1162861 від 27.11.2014 позивачем [PERSON] перераховано кошти в сумі 120000,00 грн. на рахунок ТОВ «Івано-Франківський торговий дім» на виконання договору № 26 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25.11.2014 Із запиту ТОВ «Івано-Франківський торговий дім» вбачається, що станом на 23.01.2015 кошти в сумі 120000,00 від [PERSON] на банківські рахунки ТОВ «Івано-Франківський торговий дім» не поступали. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязаний приймати і зараховувати на рахунок відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 3 ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Таким чином, оскільки банк позбавив позивача права вільно володіти та розпоряджатися належними йому грошовими коштами, а отже наявні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення із ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача грошові кошти в розмірі 120000,00 грн. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. суд зазначає наступне: частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В пункті 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Одночасно, виходячи із положень п.5 ч.4 Закону України «Про споживчий кредит» право споживача на відшкодування моральної шкоди можливе у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Таким чином, оскільки у судовому засіданні позивач не довів факт спричинення йому моральної шкоди та з урахуванням пункту 4 ч. 4 Закону України «Про споживчий кредит» вимога щодо стягнення відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial