Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

У червні 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною особою. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] , [INFO] є її рідним сином. Останній, проживає разом із нею за місцем її реєстрації. У 2006 році після обстеження сину заявниці було встановлено діагноз вада головного мозку, та надали інвалідність. В 2018 році сину було встановлено основний діагноз важка розумова відсталість. Останній, потребує постійного нагляду та догляду, не може обходитись без сторонньої допомоги, та не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, в зв`язку з чим заявник з метою захисту його прав звернулась до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Одночасно вказала, що її син дійсно на даний час не розуміє значення своїх дій та постійно потребує стороннього догляду. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від представника органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників заінтересованих осіб. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак, фактично проживає за місцем реєстрації матері - заявниці у справі, - за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0964719, [PERSON] має першу групу інвалідності з 28.03.2018 року, безстроково. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психіатричний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психіатричного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно із ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 218 від 16.04.2019 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу «Важка розумова відсталість». За своїм психічним станом, останній, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує стороннього догляду та встановлення над нею опіки (а.с.38-39). Згідно із ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи наведені положення закону, а також висновок судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку про можливість визнання [PERSON] , - недієздатною. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Судом встановлено, що заявник [PERSON] може бути призначеною опікуном свого сина [PERSON] та будь-яких перешкод для цього судом не встановлено. Враховуючи викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною особою, є обґрунтованою та законною, в зв`язку чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі ст.ст. 39, 41, 60, 65 ЦК України, та

Outcome: approved