Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У січні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обсерваторне 13/15» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , згідно з яким позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обсерваторне 13/15» заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2016 року по 14.12.2017 року у розмірі 2 880 грн. 06 коп., 3 % річних у розмірі 42 грн. 02 коп., втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 173 грн. 29 коп., судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп. та відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн. 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ «Обсерваторне 13/15» утримує багатоквартирний будинок [ADDRESS] та його прибудинкову територію, укладає та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг на технічне обслуговування та ремонт ліфтів, на використання електричної енергії, на обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання тощо. При цьому, рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.11.2016 року затверджено розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,20 грн./м.кв. для квартир. Разом з тим, позивач вказував, що [PERSON] , який є власником [ADDRESS] , не здійснює оплату витрат на утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим за період з 01.11.2016 року по 14.12.2017 року має заборгованість у загальному розмірі 3 095 грн. 28 коп., з яких: 2 880 грн. 06 коп. - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 173 грн. 20 коп. - втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 42 грн. 02 коп. - 3 % річних. Ухвалою від 05.02.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Копію ухвали від 05.02.2020 року відповідач отримав 21.05.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Водночас, відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,10 кв.м. Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «Обсерваторне 13/15» утримує багатоквартирний будинок [ADDRESS] та його прибудинкову територію, укладає та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг на технічне обслуговування та ремонт ліфтів, на використання електричної енергії, на обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання тощо. При цьому, згідно з протоколом Загальних зборів ОСББ «Обсерваторне 13/15» від 09.11.2016 року затверджено розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,20 грн./м.кв. для квартир. Разом з тим, будь-яких доказів, які б підтверджують належне та своєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території, матеріали справи не містять. Натомість, як вбачається з наявної в матеріалах справи Довідки від 31.10.2019 року, за період з 01.11.2016 року по 14.12.2017 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 2 880 грн. 06 коп. Так, відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 322 ЦК України встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. У відповідності до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності. В свою чергу, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. У відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду, незалежно від наявності договору між об`єднанням та боржником. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільного майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, за період з 01.11.2016 року по 14.12.2017 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 3 095 грн. 28 коп., з яких: 2 880 грн. 06 коп. - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 173 грн. 20 коп. - втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 42 грн. 02 коп. - 3 % річних. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 3 095 грн. 28 коп., з яких: 2 880 грн. 06 коп. - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 173 грн. 20 коп. - втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 42 грн. 02 коп. - 3 % річних. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. Разом з тим, слід зазначити, що як встановлено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч. 3 вищенаведеної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Однак, всупереч вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства, позивачем не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували здійснення оплати за надану правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. За вказаних обставин, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу. Враховуючи наведене та

Outcome: partial