Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебували у цивільному шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO], та який проживає зі своєю матір»ю. Ніяких відносин він з нею не підтримує. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2014 року з нього на користь відповідачки стягнуто на утримання дитини аліменти в розмірі 1 / 4 частки всіх видів його заробітку (доходу). Посилаючись на те, що з моменту народження їх сина відповідач чинить йому перешкоди у вихованні їх спільної дитини та не надає можливості самостійно його відвідувати, позивач просив суд задовольнити позов, зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, в межах встановленого часу ; визначити способи його участі у вихованні малолітнього сина -[PERSON], [INFO] : систематичні побачення два рази на місяць з 10 години першої та третьої суботи місяця до 20 години наступної неділі без присутності матері та сторонніх осіб, за місцем його проживання; одна неділя в січні під час новорічних свят, дві неділі в літній період , кожного року , з виїздом на відпочинок та оздоровлення, за попередньої домовленості з матір»ю дитини, без її присутності та сторонніх осіб та на постійному телефонному зв»язку. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю, просили задовольнити, на їх обґрунтування послались на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково зазначили, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.06.2014 року йому, позивачу, було визначено спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина , відповідач добровільно рішення суду не виконувала , проте державна виконавча служба закінчила виконавче провадження , повідомивши, що мати не давала своєї згоди на його спілкування із сином , а вони без її згоди не могли виконати рішення суду. На даний час сину три роки , він, позивач, розуміє свій батьківський обов»язок та має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею віддаючи своє тепло та батьківську любов. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що у них із позивачем склались неприязні стосунки . Аліменти батько дитини не платить , у спілкуванні використовує ненормативну лексику , до сина відноситься байдуже. При цьому, вона не заперечує щодо зустрічей батька та дитини, однак з врахуванням графіку сина та тільки у її присутності . Третя особа , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, її представник в суді підтримала висновок комісії з питань захисту прав дитини від 16.12.2015 року , на якій розглядалося питання щодо визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні позивача із малолітнім сином , та відповідно до даного висновку, визначено було порядок участі у вихованні та спілкуванні : щосереди з 16.00 до 19.00 (забирає з дитячого садочка) та щосуботи з 10.00 до 17.00 за місцем свого проживання [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог, з наступного. Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, сторони нетривалий час проживали в цивільному шлюбі , від якого [INFO] народився син [PERSON] ( а.с. 11). Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частки всіх видів заробітку(доходів) . Після припинення шлюбних стосунків син залишився проживати з матір'ю [PERSON] При цьому, батько дитини [PERSON] бажає приймати участь у вихованні та утриманні сина [PERSON] , однак відповідач із самого народження дитини перешкоджає його у цьому . Для вирішення питання спілкування з сином , [PERSON] неодноразово звертався до Служби у справах дітей Кіровоградської міської ради для визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та до Кіровського районного суду м. Кіровограда ( а.с. 5, 10). Останній раз, рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 7129/49-05-24 від 16.12.2015 року було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , а саме: щосереди з 16.00 до 19.00 (забирає з дитячого садочка) та щосуботи з 10.00 до 17.00 за місцем свого проживання [ADDRESS]. Мати дитини на засідання комісії двічі не з»являлась, не надавала жодних пояснень (а.с. 50). Відповідач [PERSON] не виконує вказане рішення та продовжує перешкоджати батьку у спілкуванні з сином та прийнятті участі у його виховані, категорично заперечує проти перебування дитини у батька в нічний час . Відповідно до ст. 141 СК України позивач [PERSON] має рівні права та обов'язки щодо дитини, а тому мати дитини [PERSON] безпідставно перешкоджає йому приймати участь у вихованні їх сина. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Суд враховує, що позивач працює директором ПП»Сєвєр-Север» , постійно отримує заробітну плату ( а.с. 9) . Має у власності житловий будинок по [ADDRESS] ( а.с. 7-8), позитивно характеризується по місцю проживання ( а.с. 6) . Згідно акту обстеження умов його проживання за вказаною адресою від 08.02.2016 року ( а.с. 51), у будинку наявні всі комунальні зручності, є необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини планується обладнання окремої кімнати . Співмешканка позивача [PERSON] не заперечує проти перебування сина позивача за вказаною адресою . Згідно з ч.ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок, як і рекомендації психолога є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. В судовому засіданні зі слів відповідача з»ясовано, що дитина у середу з 8.00 до 17.30 год . перебуває у дошкільному навчальному закладі ( ясла-садок №47 «Горобинка» , а у суботу дитина вдома , але з 13.00 до 17.00 у неї тихий час , та о 21.00 дитина відходить до сну , при цьому, вона, мати, читає книжки. Тому, суд вважає, що наданий вказаний вище висновок комісії не є достатньо обґрунтованим, та не враховує розпорядку дитини. Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині. Враховуючи, що дитина на час розгляду справи має вік 3, 7 роки , та може перебувати з позивачем без обов'язкової присутності матері, і зустрічі на одинці не будуть стресовими для дитини, а навпаки буде слугувати покращенню їх стосунків. Судом не було встановлено, що між батьком та сином існують будь-які проблеми у спілкуванні і відвідуванні дитиною місця проживання батька без присутності матері , і що це зашкодить інтересам чи розвитку малолітнього . Відповідач обґрунтовано не заперечила даного факту та не довела належними та допустимими доказами наявність перешкод для таких побачень і спільного відпочинку батька з дитиною. Разом з тим, заслуговують на увагу і доводи сторони позивача щодо відсутності негативного впливу батька на розвиток дитини, оскільки наявність такого впливу не підтверджено відповідними доказами. Негативний вплив на розвиток дитини полягає, зокрема, і у тому, що вона стає свідком неприязних відносин самих батьків. Досягнення дитиною трирічного віку ( 3,7) свідчить також про досягнення нею певного ступеню розвитку, який дозволяє перебування дитини окремо від матері, але під наглядом дорослої людини, певний проміжок часу. Проте, проміжок часу не може бути значним, з 10 години суботи до 20 години наступної неділі , та одна неділя в січні під час новорічних свят, дві неділі в літній період як пропонує позивач для спільного відпочинку, оскільки, як вбачається з пояснень відповідача між дитиною і матір'ю на даний період існує тісний психологічний зв'язок і така тривала відсутність може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини. Разом з тим, відсутність матері потягом трьох годин у визначені судом дні не може завдати істотної шкоди здоровій дитині віком більше трьох років. Однак, суд вважає, необхідність присутності матері при зустрічах батька з дитиною для поступового налагодження контакту батька з сином. Тобто , визначення необхідності присутності матері під час зустрічей батька з дитиною має носити не постійний, а тимчасовий характер, протягом часу необхідного для налагодження контакту батька з дитиною. На думку суду , достатньо трьох перших зустрічей. Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу із сином . Тобто, з встановлених обставин справи , суд дійшов висновку , що хоча батько і бажає та має право на спілкування з сином , але на даний час спілкування батька з дитиною з можливістю залишати його на ночівлю є недоцільним та буде суперечити як інтересам, так і правам дитини. Таким чином, суд вважає необхідним зобов»язати відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні із сином та визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом надання систематичних побачень з дитиною кожну першу та третю середу місяця з 17.00 до 19.00 год.( забирає з дитячого садочка), кожну суботу з 17.00 до 20.00 години, по місцю проживання батька за адресою: [ADDRESS] , та з правом відвідування дитячих розважальних закладів міста Кіровограда. Перші три зустрічі батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO] проводити у присутності матері - [PERSON]. В решті вимог відмовити із-за безпідставності та необгрунтованості. При цьому, визначений судом спосіб спілкування позивача із сином не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial