Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , житловою площею 18,4 кв.м., загальною площею 36,5 кв.м. Також просить стягнути з відповідачок на її користь судові витрати. При цьому [PERSON] зазначає, що 20.01.1973 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . За час шлюбу за спільні кошти подружжям була придбана квартира [ADDRESS] . Вказана квартира належала її чоловікові на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 734. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка наголошує на тому, що Ѕ частка придбаної ними квартири не входить до кладу спадщини чоловіка та належить їй на праві власності, оскільки квартира була об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою суду від 23.06.2020 року провадження по справі відкрито та визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.07.2020 року розгляд справи було відкладено через неявку сторін. Ухвалою суду від 07.09.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 19 жовтня 2020 року сторони не з`явились. Представник позивачки - адвокат Каланжов В.І. надав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Завідувач Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданов О.В. у судове засідання не з`явився. До попередніх судових засіданнях надавав клопотання з проханням провести їх без його участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.1973 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 08.10.2013 року відділом ДРАЦС по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 12.04.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної контори Одеської області Кушнір І.В., [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , житловою площею 18,4 кв.м., загальною площею 36,5 кв.м. За положеннями ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає доведеним та беззаперечним той факт, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та позивачка є власницею Ѕ її частки. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 6. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1226 ЦК України: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивачки, що частка в спільній сумісні власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Тобто, до складу спадщини [PERSON] входить лише належна йому Ѕ частка квартири [ADDRESS] , інша Ѕ частка квартири Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивачки стягнути з відповідачів на її користь сплачений судовий збір у розмірі 840,80 гривень, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже сума сплаченого [PERSON] судового збору у розмірі 840,80 гривень підлягає солідарному стягненню з позивачок [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved