Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У травні 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1993 року. Подружжя припинили сімейні відносини через відсутність взаємопорозуміння та різними поглядами на життя. Позивач та відповідач мешкають за різними адресами, спільного бюджету та спільних дітей від шлюбу не мають. Спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 26 серпня 1993 року Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області (актовий запис № 688 від 26.08.1993 року). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 26 серпня 1993 року Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області (актовий запис № 688 від 26.08.1993 року) був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 20) Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, дітей від шлюбу сторони не мають, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved