Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Страхова Група «ТАС» про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 64547,00 грн.. В обгрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 20 вересня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого автомобіля «Daewo Nexia», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , позивачу були завдані тяжкі тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 334 від 08.11.2019, у позивача мали місце тілесні ушкодження: численні переломи кісток мозкового та лицевого черепа, забій головного мозку. Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2019 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. 01.06.2020 року за поданими позивачем документами стосовно проведення страхового відшкодування витрат на лікування травм, які було завдано позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого автомобіля «Daewo Nexia», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що мала місце 20 вересня 2019 року ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», було заведено реєстраційну справу №67055/20/2020/53. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС». Останньою було прийнято рішення про виплату позивачеві страхового відшкодування у розмірі 135453,51 грн., яка була йому виплачена. Як зазначає позивач, він не погоджується з проведеним відповідачем розрахунком суми виплати страхового відшкодування, оскільки витрати на лікування зазначені в чеках були значно більші ніж зазначені в розрахунку відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 03.02.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 04.03.2021 р. відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечує позовні вимоги, зазначаючи, що до суми страхового відшкодування включено виключно ті витрати, які були обгрунтовані та документально підтвердженні у розумінні п. 24.1. ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 10.03.2020 р. [PERSON] було подано повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (а.с. 42-43). Відповідно до страхового акту № 05119/20/720 від 07.07.2020 року, [PERSON] було нараховано 135453,51 грн. до виплати страхове відшкодування . Відповідно до додатку №1 до страхового акту № 05119/20/720 від 07.07.2020 р. вищезазначена сума включає : 6450,17 грн. моральної шкоди, 75114,00 грн. виплати у зв`язку з отриманням другої групи інвалідності, 53889,34 грн. витрат на відшкодування лікування. Сума витрат на відшкодування лікування (53889,34 грн.) здійснена за розрахунком суми відшкодування пов`язаним з лікуванням по справі №67055/20/2020/53 (а.с. 16-20). З вказаного розрахунку вбачається, що з виплати було утримано кошти з причин невідповідності здійсненних витрат дійсному лікуванню. Позивачем до позовної заяви додано акти по надання послуг (а.с.21-25), чеки (а.с. 26-30, 32-41). При дослідженні судом вказаних чеків встановлено, що витрачена позивачем сума на лікування значно перевищує встановлений ліміт відповідальності страховика у розмірі 200000,00 грн. Судом встановлено, що всі надані позивачем чеки стосуються оплати медичних послуг та медикаментів необхідних для лікування зазначеного у виписці із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] діагнозу (а.с. 31), тобто в переліку оплачених послуг та медикаментів судом не було виявлено витрат, які б не можна було віднести до витрат не пов`язаних з поставленим [PERSON] діагнозом та втратою здоров`я. Суд зважає також на те, що виплачена відповідачем сума у розмірі 53889,34 грн. витрат на лікування не є розумною в контексті завданих позивачу ушкоджень, а саме отримання ним 2 групи інвалідності. Така сума не є розумною з огляду на актуальні на момент лікування ціни на послуги та медикаменти необхідні позивачу для відновлення здоров`я. Відповідно до п. 24.1. ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Вищезазначене дає змогу стверджувати, що при здійсненні виплати у розмірі 53889,34 грн. відповідачем було порушено норми п. 24.1. ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилання відповідача на необхідність підтвердження того, що вказані виплати мають бути засвідчені відповідним закладом охорони здоров`я не знаходить свого підтвердження у вимогах п. 24.1. ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки положенням вказаної норми визначено, що однопідрядним елементом достатнім для здійснення виплати, разом з витратами підтвердженими у медичному закладі також є витрати здійснені при домашньому лікуванні та витрати на придбання лікарських засобів ( без прив`язки до місця). Вказаною нормою законодавець визначив, що ключовим елементом для здійснення виплати є саме обгрунтованість наданих доказів лікування. Як було встановлено судом вище, вказані витрати є цілком обгрунтовані з урахуванням стану здоров`я позивача внаслідок ДТП та наданих чеків на оплату товарів та послуг, що пов`язані з відновленням здоров`я позивача. Таким чином, враховуючи розмір шкоди заподіяної позивачу внаслідок ДТП, ліміт відповідальності страховика, а також його об`єктивний обов`язок у відшкодуванні такої шкоди суд доходить висновку про необхідність задоволення позову в повному обязі та стягнення з відповідача суми у розмірі 64547,00 грн.(в межах ліміту). На підставі вищевикладеного, ст.1191 ЦК України, ст. 22,24, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved