Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

У травні 2019 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі по тексту - ПрАТ «СГ «ТАС», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 95000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 10.03.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Тойота, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою суду відповідача визнано винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди та у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Цивільна відповідальність при використанні керованого відповідачем транспортного засобу була застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» згідно договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 10.03.2017 № АК/5543977. За заявою потерпілої [PERSON] на підставі страхового акту та відповідно до норм статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 95000 грн. З огляду на те, що відповідач керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у позивача відповідно до положень статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право на подання до неї регресного позову. Ухвалою від 26.06.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якої невідоме, викликалася в судове засідання шляхом направлення їй судової повістки за зазначеною у позовній заяві адресою та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. Зважаючи на викладене, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 10.03.2017 між ПрАТ «СГ «ТАС» (страховиком) та [PERSON] (страхувальником) укладено договір обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власників (водіїв) автомобіля Тойота, д.н.з. [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - в розмірі 200 000 грн. та нульовою франшизою, що підтверджується полісом № АК/5543977. 10.03.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Тойота, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.01.2018 встановлено, що [PERSON] порушила п.п. 2.9 а), 12.1, 13.1 ПДР України, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів та керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вказаною постановою суд закрив провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КпАП України) у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. 03.11.2017 потерпіла [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого автомобіля страховим випадком, на виконання умов договору страхування у встановленому порядку оцінив завдану шкоду та здійснив виплату потерпілій страхового відшкодування в розмірі 95000 грн., що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку з додатками, страховим актом від 17.11.2017 № 25131В/40/2017, розрахунком суми страхового відшкодування та платіжним дорученням від 20.11.2017 № 46318 на суму 95000 грн. Підставою заявлених позивачем вимог є положення ст. 38 України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон 1961-IV). Так, за приписом абзацу в)підпункту 38.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частина 6 статті 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою суду провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП України закрите на підставі пункту 7 статті 247 КпАП України, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КпАП України - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КпАП України, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та від 16.04.2019 у справі № 927/623/18. 16.02.2018 позивач направив відповідачу письмову вимогу щодо компенсації в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, проте вказана вимога залишилася без реагування. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги ПрАТ «СГ «ТАС» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 95000 грн. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved