Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить визнати її наймачем кімнати [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що з січня 2002 року вона разом зі своїм сином [PERSON] зареєстрована та проживає по теперішній час у кімнаті [ADDRESS] . З метою приватизації вказаної вище кімнати її адвокат звертався до Управління з питань державної приватизації Черкаської міської ради з відповідною заявою, але в приватизації кімнати було відмовлено через відсутність відомостей про правові підстави її реєстрації за вказаною адресою. Позивач зазначає, що у вказаній кімнаті із сином проживає майже 20 років, основні рахунки зі сплати комунальних платежів оформлено на її ім`я. Згідно поквартирної картки вона зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] як квартиронаймач. Однак, відсутність в Управлінні з питань державної приватизації Черкаської міської ради копії договору найму на кімнату та/або ордеру на кімнату створюють їй перешкоди в реалізації її права на приватизацію вказаної кімнати, що стало підставою для звернення з указаним позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 16 червня 2021 року залучено Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради в якості співвідповідача, оскільки до компетенції цього департаменту відноситься забезпечення реалізації державної політики з питань управління майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста (п. 1.6 розділу 1 Положення про Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради). 6 липня 2021 року до суду надійшла заява за підписом голови ОСББ «Руднєв 97». У заяві зазначається, що ОСББ «Руднєв 97» просить проводити розгляд вказаної справи за відсутності їх представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. 15 червня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій він просить справу розглядати за його відсутності; щодо позовних вимог не заперечує. 15 червня 2021 року до суду від Черкаської міської ради надійшли пояснення щодо позову. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 27 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У вступному слові у судовому засіданні 9 серпня 2021 року представник позивача - адвокат Стадник П.В. позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради - Волкович Ю.О. в судовому засіданні поклалась на розсуд суду. Просила врахувати відзив Черкаської міської ради. Представники Черкаської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Руднєва 97» та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово - експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством,установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Судом установлено, що згідно рішення Черкаської міської ради №4-587 від 27 березня 2014 року залишено цілісний майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. Відповідно до листа №26076-01-10 від 17.12.2020 року Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, [PERSON] відмовлено в приватизації кімнати [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю відомостей про правові підстави її реєстрації за вказаною адресою. Разом з тим, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №204 від 22 липня 2003 року та даними поквартирної картки, [PERSON] значиться наймачем кімнати [ADDRESS] . У вказаній кімнаті місце проживання [PERSON] та її сина [PERSON] зареєстровано з 16 січня 2002 року; також значиться місце реєстрації з 21 жовтня 1994 року [PERSON] та з 27 жовтня 1995 року [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2021 року (справа №712/13078) за позовом [PERSON] визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Таким чином, на даний час у вказаній кімнаті зареєстровано місце проживання позивачки [PERSON] та її сина [PERSON] . Відповідно до договорів на оплату житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] : №10753 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 19 листопада 2018 року; №105726 про надання населенню послуг з газопостачання від 15 серпня 2003 року; з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 19 листопада 2008 року; №73 про користування електричною енергією - [PERSON] є споживачем та платником наданих послуг. Згідно із статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Прокопович проти Росії» від 18 листопада 2004 року визначено, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання. Таким чином, у справі «Прокопович проти Росії» (заява № 58255/00) встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. З огляду на викладене, враховуючи всі обставини справи, суд робить висновок про те, що [PERSON] зареєстрована у кімнаті [ADDRESS] з 2002 року та проживає у ній разом із сином, що відповідно до вимог ЖК Української РСР свідчить про набуття нею права користування цим жилим приміщенням. За таких обставин позов [PERSON] про визнання її наймачем цієї квартири - є доведеним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved