Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.12.1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей. За час шлюьу позивачем та відповідачем за спільні кошти 07.07.2005 року було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] але вказана квартира була оформлена на відповідача. Кредит на придбання квартири було оформлено на відповідача, а позивач зароблені кошти витрачав на погашення кредиту і повністю погасив заборгованість 07.07.2012 року. Дана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Тому, позивач просив суд визнати право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON]; поділити квартиру [ADDRESS] між співвласниками - [PERSON] та [PERSON] з визначенням часток співвласників; визнати за кожним - [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 11.12.1999 року (а.с.5). Позивач та відповідач мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.02.2000 року (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 листопада 2008 року (а.с.6). Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 07 липня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васьківською В.С., [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічне положення закріплено в ч. 2 ст. 372 ЦК України, де зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи пояснення представника позивача, інтереси дружини (відповідач), чоловіка (позивач), їх дітей, та надані по справі докази, суд дійшов висновку про необхідність визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та поділити нерухоме майно подружжя відповідно до позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved