Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Ухвалою судді від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося і на даний час шлюб між ними розірвано. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, хоч має таку можливість, оскільки працюєводієм автонавантажувача на складі готової продукції структурного підрозділу ТОВ «Свісс Кроно». Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у ній матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 13 вересня 2018 (а. с. 4), копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5), та довідкою про склад сім'ї, виданою Брошнів - Осадською сільською радою 12 грудня 2018 року за № 1512 (а. с. 7). Відповідач працює водієм автонавантажувача на складі готової продукції структурного підрозділу ТОВ «СВІСС КРОНО», що підтверджується довідкою № 576 від 16 серпня 2016 року, виданою за місцем роботи відповідача (а. с. 6). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки - сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою. Отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути з 01 січня по 30 червня 2019 року для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 813 гривень на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років мінімальний розмір аліментів становить 1013 гривень 50 копійок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не довів, що за своїм матеріальним становищем не може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Тому з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі, який просить позивачка. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Крім того, позивачка понесла документально підтверджені судові витрати на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача в її користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Outcome: approved