Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся\~ до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Перша полтавська державна нотаріальна контора та, уточнивши позовні вимоги, просить виизначити частку [PERSON], яка померла 19 червня 2014 року, у квартирі [ADDRESS], яка є обєктом спільної сумісної власності, у розмірі 1/3 частини. Визначити частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS], яка є обєктом спільної сумісної власності, у розмірі по 1/3 частини квартири за кожним та визначити право власності на 1/3 частини цієї квартири за [PERSON] На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2014 року [PERSON] померла. [PERSON] є спадкоємцем за законом на частку в спірній квартирі померлої. 08 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття всієї спадщини за законом. Однак, згідно\~ з постановою\~\~ державного нотаріуса від 09 березня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, судом повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник Першої полтавської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. За таких обставин, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи видно та установлено судом, що згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим відділом приватизації житла м. Полтави 01.03.2001 року, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-УР № 578621 від 05.03.1963 року [PERSON] є матірю [PERSON] 19 червня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 грудня 2014 року серія IКЕ № 282152. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі і на частку у вищевказаній квартири. На момент відкриття спадщини спадкодавець проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради від 19 жовтня 2017 року № 4033. Згідно довідки Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 19.07.2016 року право власності на спірну квартиру зареєстроване за [PERSON], [PERSON] та померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01.03.2001 року у рівних частках, які складають 1/1. 08 грудня 2014 року [PERSON] подав до Першої полтавської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право власності на частку даної квартири після померлої матері. 09 березня 2017 року постановою державного нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у матеріалах спадкової справи відсутня заява співвласників на підставі їх домовленості, про визначення розміру частки [PERSON] у квартирі тому, немає можливості встановити хто в яких частках (в простих арифметичних дробах) є власником вищевказаної квартири, встановити розмір спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до\~ст. 1218, ст. 1226 ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилається на рівність часток. Визначаючись щодо даної позовної вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, протилежного судом не встановлено, а також те, що частки співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рівними, частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а невизначення часток не дає можливості позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визначення часток співвласників квартири по 1/3 частини за кожним. Разом із цим, у задоволенні позовних вимог про визначенням за позивачем та визнання за ним права власності на 1/3 частини спірної квартири в порядку спадкування потрібно відмовити, оскільки такі позовні вимоги є передчасними, частки у праві спільної сумісної власності визначені даним рішенням, частка померлої матері позивача складає 1/3 частини спірної квартири і\~ позивач не позбавлений можливості звернутися у встановленому порядку за отриманням свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: partial