Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявник вказав, що 30.01.2008 р. між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11291130000. Всупереч згаданому договору [PERSON] станом на 12.05.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена, посилаючись на ст. ст. 3, 11, 15-16, 22, 526, 530, 1046-1056 ЦК України, просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом на загальну суму 165.477,66 грн., а також судові витрати у справі. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник позивача жодного разу у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, власний позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у суді визнав позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представник позивача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 - при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що 30.01.2008 р. між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11291130000. Відповідно вказаній угоді позивач зобов'язався надати відповідачу кредит, кошти якого були використані на купівлю товару, а саме автомобіля. Відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та Овердрафтом і процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши з ПАТ «УКРСИББАНК» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів ПАТ «УКРСИББАНК» неодноразово здійснювало повідомлення [PERSON] про факт виникнення заборгованості та її розмір. Таким чином, станом на 12.05.2014 р. за відповідачем по укладеному з ПАТ «УКРСИББАНК» Кредитному договору № 11291130000 від 30.01.2008 р. рахується заборгованість на загальну суму 165.477,66 грн., яка складається з таких сум: кредитна заборгованість - 75.746,68 грн., заборгованість за відсотками - 73.267,86 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 8.233,48 грн., пеня за прострочення сплати відсотків 8.229,64 грн. В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена. Відповідно до вимог згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню. Вказані обставини також підтверджуються: кредитним договором між сторонами, розрахунком заборгованості, іншими матеріалами справи. Згідно до ст. ст. 40, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. До того ж боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Таким чином, позов ПАТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача його витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1.654,78 грн. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору від 25.12.2007 р. за № 003-10061-251207, ст. ст. 40, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 3, 11, 15-16, 22, 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України,

Outcome: approved