Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу таподіл спільного майна подружжя в якому зазначила, що з 15.10.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO]. Останнім часом шлюбні відносини припинені, оскільки втрачено взаємопорозуміння та почуття поваги один до одного. Подальше сумісне проживання є неможливим. Питання щодо виховання дитини вирішено у добровільному порядку відповідно до угоди про умови проживання і виховання дитини від 14.05.2015 року. Позивач вважає, що примирення між ними і подальше спільне життя є неможливим. Крім того, позивач зазначила, що за час шлюбу на спільні кошти ними було придбано майно, а саме: двокімнатна квартира, що розташована за адресою [ADDRESS]; двокімнатна квартира, що розташована за адресою [ADDRESS], а також автомобіль Ford\~Fiesta, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], VIN WF0DXXGAKDDK04737. Просить поділити вказане спільне майно наступним чином: до її власності переходить двокімнатна квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] та автомобіль Ford\~Fiesta, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], VIN WF0DXXGAKDDK04737, а до власності відповідача переходить двокімнатна квартира, що розташована за адресою [ADDRESS]. Також позивач просить визначити порядок виконання рішення суду. Позивач до судового засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами погодився повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю та відновити шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. З матеріалів справи вбачається, що спору та питань щодо утримання та виховання дитини [PERSON], 29.04.2007 року у сторін не має, оскільки вони уклали угоду про умови проживання і виховання дитини від 14.05.2015 року. В період зареєстрованого шлюбу сторонами набуто майно, а саме: двокімнатна квартира, що розташована за адресою [ADDRESS]; двокімнатна квартира, що розташована за адресою [ADDRESS], а також автомобіль Ford\~Fiesta, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], VIN WF0DXXGAKDDK04737. \~\~\~Статтею 372 ЦК України\~визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час\~шлюбу, належить дружині та чоловікові на\~праві спільної сумісної власності\~незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). \~ Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ\~майна, що належить їм на праві\~спільної сумісної власності, незалежно від\~розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частиною першою ст. 70 СК України передбачається, що у разі поділу\~майна, що є об'єктом права\~спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або\~шлюбним договором. Приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,\~\~враховуючи інтереси позивача та відповідача, суд погоджується із способом поділу майна подружжя, визначеного позивачем і вважає, що вартість майна, що нажите під час проживання однією сім'єю, не порушує прав чи законних інтересів останніх. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона\~\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог і заперечень. Позивачем ставиться питання про порядок виконання рішення суду, але позивач не надає доказів, які б свідчили про наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial