Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~у червні 2015 позивач звернулася до суду, мотивуючи свій позов тим, що 22.02.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, сімейні відносини з відповідачем не склалися, останній систематично ображав її та застосовував фізичне насильство, внаслідок чого вона разом з дітьми в січні 2015 року змушена була переїхати проживати із с.Лисівка Гадяцького району Полтавської області до своєї матері за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, розірвати шлюб з ним не має бажання через релігійні переконання. У звязку із цим, позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з дня звернення до суду та досягнення повноліття дитиною; стягнути із відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з дня звернення до суду та досягнення повноліття дитиною; стягнути із відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з дня звернення до суду та досягнення повноліття дитиною; стягнути із відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з дня звернення до суду та досягнення повноліття дитиною; стягнути із відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. до досягнення наймолодшою дитиною 3 років; визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 09.03.2015 року з нею; встановити режим окремого проживання для подружжя, тобто для неї та відповідача. Зустрічний позов подав [PERSON], який просить місце проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] визначити з ним. В ході розгляду справи позивач за зустрічним позовом зменшив позовні вимоги в частині того, що місце проживання наймолодшої дитини [PERSON], 09.03.2015 з ним просить не визначати з огляду на вік дитини, яка знаходиться на грудному вигодовуванні. Зустрічний позов обґрунтований тим, що за час сімейних відносин його дружина систематично вчиняла сварки у сімї, псувала побутову техніку, займалася написанням безпідставних скарг на нього, що мало наслідком звільнення його з посади священнослужителя, неналежно здійснювала нагляд за дітьми. В подальшому, безпричинно переїхавши у м.Полтаву до своєї матері, дружина чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, про народження наймолодшої дитини відразу не повідомила. В її поведінці мають місце психічні розлади зумовлені спадковістю, що негативно впливає на дітей. При чому, останні в даний час живуть в незадовільних умовах, оскільки житлова площа квартири та побутові умови не дозволяють проживати в ній різностатевим дітям. Він же в с.Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області орендує будинок, влаштувався на роботу в м.Комсомольську Полтавської області, що дасть йому змогу належним чином забезпечити утримання та виховання своїх дітей. В судове засідання прибула позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON], які просять заявлені позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення первісного позову за безпідставністю, оскільки позивач безпричинно покинула проживати з тим, на поступки не погоджується, а тому її поведінка суперечить інтересам дітей, яких вона неналежно виховує. На встановлення окремого режиму проживання не погоджується, оскільки дружина повинна жити з ним, так як по роду своєї діяльності (працював священнослужителем) йому заборонено розлучатися. Внаслідок непорозумінь у своїй сімї його було відсторонено від даної роботи та надано час для врегулювання сімейних відносин. Він здатний забезпечити належне виховання та утримання своїх дітей, у звязку з чим просить суд задовольнити зустрічний позов. Третя особа: представник служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради [PERSON] просить судзадовольнити первісний позов в частині визначення місця проживання дітей з матірю, виходячи з інтересів дітей, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 22.02.2005 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, про що складено актовий запис № 1. (а.с.3). У шлюбі народилися діти: -[PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 218249, виданий 27.01.2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ; (а.с. 4) -[PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 212194, виданий 23.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького РУЮ;(а.с.5). -[PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 212195, виданий 23.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького РУЮ;(а.с.6). -[PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 218455, виданий 17.03.2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ.(а.с.7). Згідно наданої характеристики Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області [PERSON] за місцем проживання в [INFO] зарекомендувала себе з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує дружні відносини. (а.с.42). Згідно договору оренди будинку від 20.05.2015 року, укладеного між [PERSON] [PERSON] та [PERSON], останній орендує житловий будинок, який розташований за адресою: с.Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області по вул. Енгельса, 6. Відповідачем за первісним позовом надано акт обстеження житлового господарства від 20.07.2015 року, яке розташоване за адресою: с.Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області по вул. Енгельса, 6, складений комісією у складі депутатів Світлогірської сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно якого дане житло обладнане необхідними меблями, побутовою технікою. Для дітей виділена кімната, яка умебльована. Мається земельна ділянка, на якій [PERSON] вирощує необхідні продукти для харчування. Має корову, двох свиней, бичка та домашню птицю. Згідно довідки із Полтавської загальноосвітньої школи № 27 батько учениці [INFO], не відвідує батьківські збори,не спілкується з учителями, у вихованні доньки не бере участі. Відповідно до довідки із Полтавського вищого професійного училища імені [PERSON] від 14.09.2015 року [PERSON] дійсно навчається із 01.09.2015 року у даному навчальному закладі за професією майстер ресторанного обслуговування. Згідно акту від 12.03.2015 року обстеження житлово побутових умов, проведеним працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної ради в м.Полтаві встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат, площею 22 кв.м. (частина приватного будинку). Умови проживання задовольні.(а.с.8). В ході повторного проведення обстеження житлово побутових умов, проведеним працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної ради в м.Полтаві квартири [ADDRESS] встановлено, що у даній квартирі мати [PERSON]В.з дітьми займають обидві кімнати, діти [PERSON] та [PERSON] займають одну з кімнат, сплять удвох на одному дивані; дитина [PERSON] спить на одному ліжку з матірю. [PERSON] має окреме спальне місце. У дітей є місце для ігор, навчання і відпочинку, необхідні речі, іграшки, одяг по сезону. Із наданого висновку, затвердженого 22.09.2015 року рішенням виконкому Октябрської районної у м.Полтаві ради виконкомом як органом опіки та піклування, прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з матірю. Наданою довідкою від 20.11.2015 року встановлено, що [PERSON] проходить службу в Комсомольському виправному центрі управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 136) на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки. Заробітна плата за 2015 рік становила 1690 грн. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1987 року та ратифікованої державою Україна 27.02.1991 року батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками і дітьми, між матірю і батьком дитини з метою затвердження почуття обовязку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сімї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного, соціального розвитку дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, частина 1 ст.182 СК України встановлює правила щодо розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів суд зобовязаний врахувати: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що діти в даний час проживають з матірю, а тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на їх утримання. При прийнятті рішення щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на утримання його малолітніх дітей слід врахувати його матеріальний стан, працевлаштованість, з урахуванням розміру його заробітку в даний час, виходячи з потреб дітей, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 400 грн., щомісячно, на кожну дитину. Згідно ст.84\~ч. 2,4 СК України дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до\~досягнення дитиною трьох років. Право\~на утримання\~має дружина, з якою проживає дитина , незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становище, за умови , що чоловік може\~надавати\~такуматеріальну допомогу. Таким чином, передбачене вказаною статтею право\~дружини\~не є безумовним,\~тобто його виникнення можливе лише\~у разі\~достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Відповідно до\~ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи. В даному випадку\~предметом доказування зі сторони позивача є\~обставини, які доводять, що відповідач\~повинен мати\~достатнє матеріальне забезпечення , як підставу\~для реалізації\~свого права\~на\~утримання . Однак, всупереч\~ст. 10,60 ЦПК України позивачем не було надано\~жодного доказу, який\~би свідчив про\~матеріальний стан відповідача. Так, в матеріалах справи наявна довідка про розмір заробітної плати відповідача, яка врахована судом при визначенні розміру аліментів на дітей, інших даних про джерела отримання ним інших прибутків (доходів) суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення аліментів із відповідача за первісним позовом на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку слід відмовити. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце\~\~проживання\~\~дитини,\~\~яка\~\~не\~\~досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце\~\~проживання\~\~дитини,\~\~яка\~\~досягла\~\~ десяти\~\~ років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо\~\~батьки\~\~проживають окремо,\~\~місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України\~передбачено, що якщо\~\~мати\~\~та\~\~батько,\~\~які проживають окремо, не дійшли згоди\~\~щодо\~\~того,\~\~з\~\~ким із них буде проживати малолітня дитина, спір\~\~між\~\~ними\~\~може вирішуватися судом. Під час\~\~вирішення\~\~спору\~\~щодо\~\~місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги\~\~ставлення\~\~батьків\~\~до\~\~виконання\~\~своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них,\~\~вік дитини,\~\~стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Так, при вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд приймає до уваги обставини вказані вище. Так, суд критично відноситься до даних, викладених у акті обстеження житлово побутових умов відповідача [PERSON] від 20.07.2015 року, яке розташоване за адресою: с.Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області по вул. Енгельса, 6, складений комісією у складі депутатів Світлогірської сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому засвідчено, що той має земельну ділянку, на якій вирощує необхідні продукти для харчування. Має корову, двох свиней, бичка та домашню. Як зазначив суду відповідач [PERSON] вирощенням необхідних продукти для харчування, утриманням корови, двох свиней, бичка та домашньої птиці займається не він, а його мати [PERSON], яка проживає у належному їй домоволодінні по сусідству, на її утриманні знаходиться 6 дітей та вона була членом комісії, яка складала даний акт обстеження. Окрім цього, судом встановлено, що в даний час основне місце роботи відповідача [PERSON] знаходиться в м. Комсомольську Полтавської області, а його запевнення щодо того, що дітьми в разі його відсутності буде займатися його мати [PERSON], а не він є для суду непереконливими. В судовому засіданні допитувалася як свідок [PERSON], яка являється матірю відповідача [PERSON], яка пояснила, що внаслідок відсутності порозуміння позивач і відповідач припинили проживати як подружжя. Вважає, що її невістка [PERSON] неналежним чином виховує дітей, кричить на них, є психічно неврівноваженою, вчиняла неодноразово сварки з проявами істерики в присутності дітей, била її сина, спричиняючи тому тілесні ушкодження. Така поведінка призвела до настання психічних розладів у хлопчиків. При цьому, на порозуміння з її сином та не йде, не дає спілкуватися з дітьми, що призводить до нових сварок у сімї. Свідок [PERSON], яка являється сестрою позивача [PERSON] показала, що із січня 2015 року остання з трьома дітьми, будучи вагітною за четвертою дитиною, переїхала жити в м.Полтаву до їхньої матері. [PERSON] скаржилася на погане відношення її чоловіка до неї, яке проявлялося у застосуванні насильства, вона його боялася, уникала зустрічей з ним, переживала, щоб той не забрав у неї дітей. Окрім цього, суд в присутності психолога опитав малолітню дитину [PERSON], який вказав, що бажає проживати як з татом, так і з мамою. Таким чином, із показань свідків встановлено, що між сторонами склалися неприязнені відносини внаслідок сварок та непорозумінь. Однак, обєктивних даних про те, що відповідач [PERSON] систематично застосовував насильство по відношенню до своєї дружини та дітей суду не надано, як не надано доказів щодо психічних розладів, якими ніби - то страждає [PERSON], що може нести небезпеку для дітей, про що заявляв у судовому засіданні відповідач, а отже до цих показань суд відноситься критично і їх до уваги не приймає. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини, схваленої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю\~своїх батьків\~і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. \~Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. \~\~\~\~ З урахуванням викладеного, виходячи із основоположних принципів Декларації прав дитини, приймаючи до уваги висновок виконкому Октябрської районної у м.Полтаві ради, яким за доцільне визначити місце проживання дітей з матірю, умови проживання дітей в даний час, які є задовольними, відвідування старшими дітьми школи № 27 в м.Полтаві, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача за первісним позовом, а саме необхідно визначити місце проживання дітей з матірю [PERSON]. Одночасно суд, з цих же підстав, вважає за необхідне зустрічний позов [PERSON] про визначення місце проживання дітей з ним залишити без задоволення. При цьому, слід взяти до уваги, що відповідач [PERSON] має незначну заробітну плату, проживає в орендованому житлі, працює в м.Комсомольську Полтавської області. Відповідно до ч.1\~ст.119 СК україни\~за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Відповідно до\~ст.120 СК україни\~встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні положень статей\~119, 120 СК України судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Таким чином, приймаючи до уваги волевиявлення позивача, яка не бажає в даний час через складні відносини з чоловіком проживати з ним спільно, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки це відповідає інтересам не лише позивача, а і дітей. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом та відмову у задоволенні зустрічного позову. Питання щодо вирішення судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial