Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ » про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №5409 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 11289 грн, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням №6489481, що складається з витрати на проведення виконавчих дій розмірі 509,00 грн, суму боргу за виконавчим документом у розмірі 9800,00 грн, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 980,00 гривень. Постановою приватного виконавця Богатиренко А.І. відкрите виконавче провадження №64894812 від 16.04.2021 року за спірним виконавчим написом. Посилалась на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки, вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а також не вказано на підставі чого виникла заборгованість, не додано жодного документу. При цьому нотаріус не вказав, що він перевірив законність права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ». Зазначив, що Відповідачем при зверненні до нотаріуса не надано повної інформації та документів, а тому мало місце порушення при вчиненні спірного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 порядку №296/5, згідно якого на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи для вчинення нотаріальної дії. Крім того, стягнення з позивача боргу, який не є безспірним з порушенням процедури повідомлення її про його наявність, відбулося у позасудовому порядку, а тому вона була позбавлена можливості заперечувати щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису. Будь які боргові зобов`язання у позивача перед відповідачем відсутні. Письмові вимоги відповідача про погашення заборгованості позивач не отримувала, що є порушенням закону та істотно впливає на її права та обов`язки. Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. зареєстрований в реєстрі за №5409, вчинений 20.01.2021 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 11289,00 грн.. Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» на її користь понесені судові витрати. Ухвалою від 26.05.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича виконавчий напис 5409 від 20.01.2021 року та матеріали на підставі, який був вчинений виконавчий напис № 5409 , за адресою: 10014, м.Житомир, вул.В.Бердичівська,35. Копію належним чином завіреного виконавчого напису з матеріалами надати суду в строк до 26 червня2021 року.. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та зазначив, що виконавчий напис було вчинено у відповідності з вимогами діючого законодавства та цей напис підтверджує право відповідача як стягувача на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, яке підтверджується договором факторингу. Також у відзиві зазначено, що позивач не довів порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання виконавчого напису, а головне позивачем не спростовано факт існування заборгованості зв кредитним договором. Представник позивача заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, не підтверджена реальність таких витрат та співмірність виконаної адвокатом роботи. Третя особа приватний виконавець Богатиренко А.І. пояснень не подав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. надав до суду відповідь, в якій зазначив про неможливість надання матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, оскільки 28.07.2021 в нотаріальній конторі був проведений обшук та вилучені всі документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №5409 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 11289 грн, яка підлягає стягненню із [PERSON] за виконавчим провадженням №6489481, що складається з: - витрати на проведення виконавчих дій розмірі 509,00 грн, -суму боргу за виконавчим документом у розмірі 9800,00 грн, -основної винагороди приватного виконавця у розмірі 980,00 гривень. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно дост. 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Виходячи із вищевикладеного,суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - другастатті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. Позивачем надано акт № 1 до договору про надання правової допомоги № 13/05/21-ц від 13.05.202, платіжні доручення про сплату позивачем вартості виконаних робіт в загальному розмірі 2500,00грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 2500,00 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі . Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1362,00 грн. сплаченого судового збору та 2500,00 грн. на правничу допомогу.

Outcome: approved