Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що після померлої [INFO] його баби по лінії матері [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований в [ADDRESS] . Він як спадкоємець за заповітом останньої, має право на зазначене майно, але не може оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, так як з 07 квітня 2003 року по 26 квітня 2003 року перебував на амбулаторному лікуванні в Ічнянській центральній районній лікарні, тому просив продовжити йому строк для прийняття спадщини на три місяці. За клопотанням позивача ухвалою судді від 10 червня 2019 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 13-14). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивач у судове засідання не з`явився, але письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання також не з`явився, який надав заяву про розгляд справи за відсутності за наявними матеріалами. Відзиву на позов відповідач не недав. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований в [ADDRESS] . (а.с. 9). 15 лютого 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, що належатиме їй на день смерті, [PERSON] (а.с. 5 на звороті). Відповідно до довідки Ічнянської міської ради Чернігівської області № 1413 від 10.04.2019 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , одна (а.с. 8). Як убачається з наданої Ічнянською районною державною нотаріальною конторою інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 57547967 від 13 вересня 2019 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Оскільки, спадкодавець померла [INFO] , то застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме норми ЦК УРСР. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст. 549 ЦК УРСР визначені дії, що свідчать про прийняття спадщини. Згідно приписів вказаної статті визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців та місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту і інші. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (чинної на час відкриття спадщини) роз`яснено, що передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що позивач як спадкоємець за заповітом, має право на зазначену вище спадщину, однак не може оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, так як з 07 квітня 2003 року по 26 квітня 2003 року перебував на амбулаторному лікуванні в Ічнянській центральній районній лікарні (а.с. 8 - на звороті). Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, при цьому враховує відсутність інших спадкоємців після померлої [INFO] [PERSON] , які б бажали прийняти спадщину, яка доводилася [PERSON] рідною бабою по лінії матері, тому останньому слід продовжити строк для для прийняття спадщини, визначивши його в три місяці.

Outcome: approved