Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7555,04 грн. та моральної шкоди 5000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником автомобіля ВАЗ 21150, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. 16 січня 2014 року приблизно в 17.00 год. його син [PERSON], якому він надав свій автомобіль у користування, приїхав на ньому до родичів, які мешкають у [ADDRESS], та побачив, що біля зазначеного двору знаходиться невідомий йому автомобіль, власник якого приїхав до мешканців домоволодіння [ADDRESS] З приводу того, щоб прибрали зазначений автомобіль з-під двору його дідуся, [PERSON] звернувся до сусідів, з домоволодіння яких вийшов відповідач, який став грубо ображати його сина, скоїв сварку з ним, а потім взяв дерев»яну палку та наніс декілька ударів по автомобілю ВАЗ 21150 д/н [NUMBER] чим спричинив автомобілю значні пошкодження. З приводу незаконних дій відповідача його син зразу ж після події, 16.01.2014 року звернувся з відповідною заявою до Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області. Але висновком дільничного інспектора Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 21 січня 2014 року, з врахуванням того, що діями відповідача йому було спричинено незначний матеріальний збиток, у відкритті кримінального провадження було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. У результаті пошкодження автомобіля позивачу спричинено матеріальну шкоду в розмірі 7155,04 грн, що підтверджується калькуляцією відновлюваного ремонту від 17 січня 2014 року, складеною ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» АФ «Павлоград-Авто». Окрім цього позивачем понесені витрати з приводу виготовлення зазначеної калькуляції у розмірі 400,00 грн, а загалом розмір матеріальної шкоди складає 7555,04 грн. Також в результаті неправомірних дій відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 5000,00 грн. У судовому засіданні позивач, його представник просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на доводах та підставах зазначених у позові, з врахуванням висновків судових експертиз, які були проведені в ході розгляду справи. Відповідач, його представник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі на тих підставах, що у позивача відсутні будь-які докази визначені ст. 57 ЦПК України, які б могли підтверджувати неправомірність дій відповідача. Крім того відповідач доводив суду, що він не наносив ніяких ударів по автомобілю під час сварки з сином позивача 16.01.2014 року, а пошкодження, які існують на автомобілі ВАЗ 21150 д/н [NUMBER] могли утворитися за інших обставин. У судовому засіданні свідки зі сторони позивача, а саме, [PERSON] - син позивача, [PERSON] - знайомий [PERSON] підтвердили обставини справи, які зазначені у позовній заяві. Свідки зі сторони відповідача, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є його знайомими, навпаки, в судовому засіданні пояснювали, що ніяких пошкоджень відповідач автомобілю ВАЗ 21150 д/н [NUMBER] не наносив під час сварки, яка виникла між сином позивача та відповідачем 16.01.2014 року. У судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтвердив зроблені ним дослідження та висновки у експертному висновку № 35/02-15 від 21.01.2015 року. Вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до наступного. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21150 реєстраційний номер [NUMBER]. З висновку ДІМ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.01.2014 року вбачається, що 16.01.2014 року до чергової частини Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою звернувся громадянин [PERSON], в якій він просить прийняти міри до невідомого йому чоловіка, який 16.01.2014 року близько 17.00 год., знаходячись в [ADDRESS] вчинив з ним сварку, в процесі якої виражався на його адресу грубою нецензурною лайкою, при цьому пошкодив його автомобіль марки ВАЗ 2115 державний знак [NUMBER] дерев»яною палицею, чим спричинив йому попередньо матеріальний збиток на суму 3 000 грн. За результатами розгляду вищезазначеної заяви капітаном міліції Капрян Р.Р. ДІМ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було запропоновано [PERSON] звернутися до суду з метою відшкодування матеріального збитку, так як його розмір є незначним. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як було встановлено в судовому засіданні 16.01.2014 року близько 17.00 год. син позивача - [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ 21150 реєстраційний номер [NUMBER] приїхав у [ADDRESS] з метою провідати свого дідуся, де побачив, що біля двору дідуся стоїть невідомий йому автомобіль, власник якого приїхав до сусіда, який проживає в будинку [ADDRESS]. З метою прибирання зазначеного автомобіля в інше місце, [PERSON] звернувся до господаря зазначеного домоволодіння, але сварка з приводу прибирання автомобіля склалась між сином позивача та [PERSON], який вийшов з будинку [ADDRESS] для врегулювання конфлікту, як знайомий господаря домоволодіння. Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У рамках зазначеної цивільної справи Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, з метою вирішення питань, пов»язаних з можливістю нанесення пошкоджень на автомобіль дерев»яним предметом під впливом фізичної сили людини, була проведена судова трасологічна експертиза, за наслідками якої був складений експертом висновок № 35/02-15 від 21.01.2015 року про те, що не виключається можливість нанесення пошкоджень на автомобілі «ВАЗ 21150» д/з [NUMBER] дерев»яним предметом або предметами, та під впливом фізичної сили людини. З урахуванням зазначеного висновку судового експерта, а також обставин справи, які свідчать про те, що [PERSON] невідкладно та наполегливо здійснював заходи щодо захисту своїх порушених прав та інтересів у зв»язку з неправомірними діями відповідача, а саме, 16.01.2014 року звернувся до правоохоронних органів з заявою про те, що невідомою особою був пошкоджений його автомобіль дерев»яною палицею, а також 17.01.2014 року з заявою про вчинення відповідачем сварки, яка виникла коли він мав намір врегулювати спір з приводу пошкоджень на автомобілі, як зазначено у висновку ДІМ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.01.2014 року, з підтвердженням зазначених обставин у судовому засіданні, приходжу до висновку, що мав місце факт нанесення відповідачем пошкоджень на автомобіль «ВАЗ 21150» д/з [NUMBER] дерев»яним предметом. Доводи відповідача про те, що пошкодження на автомобілі могли утворитися від дії інших предметів та за іншими обставинами не доведені суду, так як ґрунтуються на його власних припущеннях, тоді як відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд критично відноситься і до показань свідків зі сторони відповідача, так як вони спростовуються зазначеними обставинами справи та можуть носити упереджений характер, так як зазначені свідки є знайомими відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно висновку судового експерта-автотоварознавця [PERSON] № 183/14 від 25.08.2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ-21150, державний номер [NUMBER], внаслідок обставин, які відбулися 16.01.2014року, становить 3518,94 грн. З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги позивача до відповідача щодо стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача слід стягнути 3518,94 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи глибину душевних страждань позивача внаслідок неправомірних дій відповідача,вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок спричиненої моральної шкоди 500,00 грн. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial