Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] , з посиланням на положення Закону України «Про захист прав споживачів», звернувся до суду із позовом до АТ «Імексбанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання припиненими зобов`язань за Договором №4306911/N-8 про надання кредиту від 06 травня 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк», у зв`язку з його виконанням. Позов обгрунтований тим, що між позивачем та ПАТ «Імексбанк» 06 травня 2014 року укладений кредитний договір, згідно умов якого позивачу надано кредит з лімітом заборгованості в 20000 грн. строком до 05 травня 2016 року зі сплатою 16% річних. З червня 2015 року до травня 2015 року позивач здійснював повернення кредиту на користь ПАТ «Імексбанк» і за вказаний період повністю виконав свої зобов`язання. У січні 2015 року позивач отримав від ПАТ «Імексбанк» повідомлення про відступлення права вимоги по даному договору на користь ТОВ «Компанія Дасті» із зазначенням інформації про сплату платежів на користь нового кредитора, у зв`язку з чим позивач у період з лютого 2015 року по травень 2015 року здійснював повернення кредиту в повному обсязі на користь ТОВ «Компанія Дасті», яким надано 07 травня 2015 року довідку про виконання позивачем зобов`язань по кредитному договору в повному обсязі. Станом на 07 травня 2015 року позивач достроково здійснив повернення кредиту. У лютому 2020 року позивач отримав від ПАТ «Імексбанк» повідомлення про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та сплату з 17 січня 2020 року усіх платежів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Аналогічне повідомлення отримане позивачем і від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У даних повідомленнях зазначено, що остаточним рішенням Верховного суду від 13 червня 2019 року визнано недійсним договір відступлення прав вимоги, укладений між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Компанія Дасті». Відповідачі вважають, що здійсненні позивачем оплати з 21 листопада 2014 року на рахунки ТОВ «Компанія Дасті» не зараховані в рахунок погашення боргу, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вимагає від позивача сплати 13992 грн. 46 коп, що є незаконним. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В поясненнях від 07 грудня 2020 року представник позивача адвокат Аніщенко О.Г. зазначає про розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 09 червня 2020 року щодо анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з наданням фінансових послуг ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У заяві від 07 грудня 2020 року представник позивача адвокат Аніщенко О.Г. зазначає про підтримку позову, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, повідомляє про подачу доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу в порядку ст.ст.137, 141 ЦПК України. Представники відповідачів АТ «Імексбанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явилися, відповідачі про дату, час і місце судового засідання сповіщені, про що свідчать рекомендовані листи про вручення судових повісток від 26 жовтня 2020 року та 09 жовтня 2020 року відповідно. Представники відповідачів не з`явились в судове засідання без повідомлення причин і не подали відзиву чи заперечення. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. За таких обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі судом встановлено слідуюче. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , яким 06 травня 2014 року укладений із ПАТ «Імексбанк» Договір №4306911/N-8 про надання кредиту, предметом якого є кредит із встановленням ліміту овердрафту, зі сплатою 16% річних за користування кредитом, максимальна заборгованість позичальника за кредитом (ліміт овердрафту) встановлений у сумі 20000 грн., дата остаточного повернення овердрафту по 05 травня 2016 року. У повідомленні ПАТ «Імексбанк» на адресу [PERSON] від 16 січня 2015 року зазначено про відступлення прав вимоги по договору №4306911/N-8 на користь ТОВ «Компанія Дасті» та необхідності сплати відповідних платежів на користь нового кредитора ТОВ «Компанія Дасті» (банк-ПАТ «ОТП Банк», н/р [NUMBER] , МФО 300528). Згідно копії квитанції від 10 червня 2014 року позивачем [PERSON] сплачено на користь ПАТ «Імексбанк» 1659 грн. заборгованості по вказаному договору кредиту. Відповідно до копій дублікатів квитанцій від 11 лютого 2015 року, 13 березня 2015 року, 04 квітня 2015 року позивачем [PERSON] на користь ТОВ «Компанія Дасті» сплачено 1659 грн., 1659 грн., 21765 грн. заборгованості по договору кредиту від 06 травня 2014 року. У копії довідки ТОВ «Компанія Дасті» від 07 травня 2015 року зазначено, що станом на 07 травня 2015 року зобов`язання позичальника [PERSON] по погашенню кредиту №4306911/N-8 від 06 травняя 2014 року виконані в повному обсязі. Відповідно до копії повідомлення АТ «Імексбанк» від 21 січня 2020 року на адресу позивача [PERSON] зазначено про укладення 17 січня 2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» договору №115 про відступлення прав вимоги за вищезазначеним договором кредиту від 06 травняя 2014 року та необхідності сплати всіх платежів з 17 січня 2020 року на користь нового кредитора, що зазначено також у повідомленні ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на адресу позивача [PERSON] від 21 січня 2020 року із зазначенням заборгованості по кредиту у розмірі 13992 грн. 46 коп. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.1 ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно висновку щодо застосування норм права, висловленого у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №203/6007/16-ц особа, яка сплатила кредит у повному обсязі, має право вимагати визнання зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки припиненим. Загальна сума внесених коштів позивачем в погашення заборгованості за договором кредиту становить 1659 грн., 1659 грн., 1659 грн., 21765 грн., що відповідає умовам договору №4306911/N-8 про надання кредиту від 06 травня 2014 року. Під час розгляду справи відсутні заперечення сторін щодо визнання недійсним договору відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Компанія Дасті», при цьому позивач на виконання вказаного договору відступлення прав вимоги зобов`язання за договором кредиту від 06 травня 2014 року виконав в повному обсязі, що підтверджується копією повідомлення ТОВ «Компанія Дасті» від 07 травня 2015 року, що у встановленому поряядку відповідачами не спростовано. Статтею 216 ЦК України встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Наслідки недійсності правочину, із врахуванням спірних правовідносин сторін, відповідно до ст.216 ЦК України підлягають застосуванню до сторін правочину, в даному випадку до АТ «Імексбанк» та ТОВ «Компанія Дасті». Під час судового розгляду відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження розміру невиконаного зобов`язання позивача перед відповідачами. Порядок заміни кредитора в зобов`язанні регламентується ст.ст.512-519 ЦК України, приписи яких були дотримані з точки зору позивача, як добросовісного боржника, який мав всі правові підстави для виконання свого зобов`язання саме шляхом сплати заборгованості на користь ПАТ «Імексбанк», а в подальшому на користь ТОВ «Компанія Дасті». Згода боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, в силу приписів ст.516 ЦК України, не потрібна. У відповідності до ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає з суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором №4306911/N-8 про надання кредиту від 06 травня 2014 року, що є підставою для задоволення позову повністю. Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Спірні правовідносини сторін виникли у сфері надання фінансових послуг. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. Правова позиція про звільнення позивачів від сплати судового збору висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 у справі №761/24881/16-ц та за приписами ч.4 ст.263 ЦПК України повинна враховуватися судом. Позивач, права якого у сфері фінансових послуг порушенні, звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим із відповідачів в дохід держави підлягають стягненню по 420 грн. 40 коп (840,80/2=420,40) судового збору з кожного. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved