Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, згідно якої просив: -встановити факт нещасного випадку на промисловій палубі ППР «Ван-Гог» Чорноморського рибопромислового виробничого обєднання «Антарктика» 19 квітня 1973 року та трудового каліцтва [PERSON], [INFO], внаслідок нещасного випадку на виробництві. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що встановлення даного факту необхідне заявнику для звернення до Фонду соціального страхування та призначення йому виплат, оскільки в позасудовому порядку вирішення даного питання є не можливим, у звязку з відсутністю оригіналу Акту про нещасний випадок на виробництві. Заявник у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. Відповідно до письмових пояснень представника заінтересованої особи, останній вважає, що встановлення факту нещасного випадку на виробництві заявника лише на підставі копії Акту про нещасний випадок на виробництві від 20.04.1973 року є недостатнім. Також зазначив, що відповідно до абз. 3 п. 23 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництв» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232 (далі по тексту - Порядок № 1232), якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи. Якщо факт нещасного випадку на виробництві заявника буде встановлено рішенням суду, то за приписами вищенаведеного Порядку № 1232, [PERSON] повинен звернутися до територіального органу Держпраці із заявою про проведення розслідування даного нещасного випадку та складення акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за встановленою формою. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. № 1105-ХІУ (далі по тексту - Закон № 1105-XIV) підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Відповідно до ч.1 ст. 43 Закону № 1105-ХІУ для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого. Механізм встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків регулюється «Порядком та Критеріями встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків» затвердженого Наказом Міністерства охорони здоровя України 05.06.2012р. № 420. Пунктом 1.4. передбачено, що медико-соціальна експертиза потерпілого здійснюється МСЕК у складі комісії відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, за наявності: акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н - 1, наведеною в додатку 4 до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок); направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд), суду чи прокуратури. Враховуючи зміст вищезазначених нормативно-правових актів, представник заінтересованої особи зазначив, що для розгляду питання про призначення [PERSON] страхових виплат, до Фонду необхідно подати акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON], працюючи матросом на промисловій палубі ППР (рос.- промышленно-производственный рефрижератор) «Ван-Гог» Чорноморського рибопромислового виробничого обєднання «Антартика», 19 квітня 1973 року внаслідок нещасного випадку на виробництві отримав травму - закритий перелом берцової кістки правої ноги, спричинений ударом обірваним кінцем тросу. Причиною нещасного випадку стала неправильна оцінка вилову майстром при поганій видимості, унаслідок чого було застосовано трос меншого діаметру. Вказана фактична обставина підтверджується копією Акту форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві № 01 від 20 квітня 1973 року. Оригінал вказаного документу в заявника не зберігся. У Архівній довідці, виданій Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 05 червня 2018 № 1631 -К-11.1-21 вказано, що акти про нещасні випадки на виробництві передані на зберігання лише із 1975 року. Відповідно до передмови до опису архівного фонду Р-7004 Чорноморського рибопромислового виробничого обєднання «Антарктика», копія якого наявна в матеріалах справи вказується, що частина документів за 1972-1973 роки відсутня у звязку із аварією на водопровідній мережі у приміщенні архіву. Згідно з архівною довідкою Державного архіву Одеської області, підприємство, на якому працював заявник, ліквідоване рішенням Арбітражного суду Одеської області у справі № 17-2/1488 від 26 квітня 2000 року, тому отримати оригінал акту про нещасний випадок на виробництві через архів підприємства є неможливим. Відповідно до п. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Встановлення даного факту необхідне заявнику для звернення до Фонду соціального страхування з метою призначення йому соціальних виплат. [PERSON] звертаючись до суду з вказаною заявою посилався на те, що він є пенсіонером, інвалідом третьої групи. З віком, внаслідок отриманої травми його здоровя суттєво погіршилося і це проявляється у правосторонньому посттравматичному гонартрозі, розгинальній контрактурі, укороченні правої нижньої кінцівки, порушенні функцій опори та ходи, у звязку з чим, заявник потребує стабілізуючої терапії, використання стабілізуючих еластичних наколінників, інєкційної терапії з використанням препаратів, що містять гіалуронову кислоту, що підтверджується Витягом із рішення ЖК № 11 від 06 квітня 2009 року. Придбання усього необхідного обладнання, медикаментів є дуже дороговартісним, коштів для їх придбання заявнику бракує, тому він вимушений звернутися до Фонду соціального страхування. Втім, відсутність оригіналу документу про нещасний випадок на виробництві унеможливлює звернення із відповідною заявою. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутися із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме нещасного випадку на промисловій палубі ППР «Ван-Гог ЧРПВО «Антартика», 19 квітня 1973 року, та трудового каліцтва, спричиненого ним, в порядку цивільного судочинства. Таким чином, факт настання з [PERSON] нещасного випадку на виробництві підтверджений вище зазначеними доказами, дослідженими судом і має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на отримання страхових виплат і іншого порядку його встановлення немає. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»\~нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Згідно з ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293, п. 3 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту необхідно заявнику для забезпечення соціального захисту, як особи, що зазнала ушкодження здоров'я під час виконання трудових обов'язків. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені доказами, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved