Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. 14.02.2018 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог. Позивач звернулась з позовом до відповідача в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/6 частки на кожного із дітей з усіх видів його заробітку (доходу) (всього 1/3) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] З вересня 2016 року позивач разом з дітьми проживає окремо від відповідача. Відповідач ухиляється від виховання та утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, діти перебувають на повному утриманні позивача. Зазначила, що вона знаходиться у відпустці по догляду за донькою та сином до досягнення ними трирічного віку. Оскільки позивач має Сина від першого шлюбу, то на її утриманні фактично перебуває троє дітей. На даний час позивач знаходить в скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює. Відповідач в свою чергу, працює та отримує постійну заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання кожного з дітей по 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття. Також, вважає, що відповідач, у відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, зобов'язаний сплачувати аліменти на її утримання до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 23.12.2014 року та свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 15.09.2016 року. Встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, з вересня 2016 року сторони проживають окремо, малолітні син та донька сторін перебувають на повному матеріальному утриманні позивача. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1, 2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], та на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, судом встановлено, що позивач знаходиться на даний час у декретній відпустці по догляду за дитиною - донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку та не має офіційного заробітку. Також, на утриманні позивача перебуває дитина від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідач на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору 704,80 грн.

Outcome: approved