Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його матір [PERSON], яка на момент смерті проживала у [ADDRESS]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що включає в себе земельну ділянку площею 7.55 га, розташовану на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], але при зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт на право приватної власності на землю втрачений. Посилаючись на викладене, позивач прохав визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті матері на земельну ділянку площею 7.55 га, розташовану на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, прохав суд їх задовольнити. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося майно, яке включає в себе земельну ділянку площею 7.55 га, яка розташована на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії 1- МК №034184, виданого Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області. Позивач [PERSON] після смерті матері є спадкоємцем першої черги за законом як її рідний син, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 22 березня 1976 року Усениновською сільською радою Туринського району, де матір»ю позивача зазначено [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та на підставі його заяви заведено спадкову справу № 60/2014 у державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи. Згідно довідки Воєводської сільської ради від 24 березня 2014 року № 253 [PERSON] на день своєї смерті проживала разом з сином [PERSON] у с.Воєводське Арбузинського району. Відповідно до роз'яснення нотаріуса від 9 квітня 2014 року № 312/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю відсутній. Як вбачається з публікації у місцевій газеті «Нове життя» від 24 травня 2014 року, у цьому номері газети опубліковано оголошення про втрату оригінала Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-МК № 034184 на ім'я [PERSON] Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що на момент смерті [PERSON] їй належало право власності на земельну ділянку площею 7.55 га, яка розташована на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку - Державний акт на право приватної власності був втрачений. Згідно ч.1 ст. 125, ч.1 т. 126 Земельного Кодексу України, в редакції, яка діяла на момент отримання смерті [PERSON], право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку. На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved