Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У червні 2015 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначав, що 24 вересня 2014 року між [PERSON] та відділенням № 46 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Начальника відділення, був укладений договір-заява № 300131/111195/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 міс. в іноземній валюті. Відповідно до п. 1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок № 2630.8.119835.001 грошові кошти у сумі 800 доларів на умовах Договору, тому ним 24.09.2014 року був переданий Відповідачу, а останнім отриманий на Депозитний рахунок вклад в повному обсязі. Договір був укладений на строк з «24» вересня 2014 р. по «24» березня 2015 р. 24 квітня 2015 року він звернувся до Банку із заявою про видачу вкладу за договором у звязку із закінченням строку дії вкладу через касу банку в продовж одного банківського дня, але йому було відмовлено у видачі грошових коштів. Відповідно до п. 5.1. та п.6 Основних умов договору-заяви відповідач був зобовязаний на вимогу вкладника повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним вкладнику, в кінці терміну дії вкладу. Відповідно до п. 1 Договору строк дії Вкладу закінчився «24» березня 2015 р., внесок і не був повернутий йому в зазначений строк. Після спливу строку договору він звернулася зі заявою на протиправні дії працівників відділення № 46 м. Кременчук до Головною Правління Банку у м. Києві, однак ні коштів ні відповіді так і не отримав. Отже, Відповідачем не було здійснено повернення Вкладу. Таким чином, Відповідач продовжував, і на день подачі мною цієї Позовної заяви продовжує користуватися грошовими коштами в розмірі 800 доларів, що були внесені ним як депозит. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633\~цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72\~ цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 24 вересня 2014 року між [PERSON] та відділенням № 46 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Начальника відділення, був укладений договір-заява № 300131/111195/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 міс. в іноземній валюті. Відповідно до п. 1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок № 2630.8.119835.001 грошові кошти у сумі 800 доларів на умовах Договору, тому ним 24.09.2014 року був переданий Відповідачу, а останнім отриманий на Депозитний рахунок вклад в повному обсязі. Договір був укладений на строк з «24» вересня 2014 р. по «24» березня 2015 р. 24 квітня 2015 року він звернувся до Банку із заявою про видачу вкладу за договором у звязку із закінченням строку дії вкладу через касу банку в продовж одного банківського дня, але йому було відмовлено у видачі грошових коштів. Відповідно до п. 5.1. та п.6 Основних умов договору-заяви відповідач був зобовязаний на вимогу вкладника повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним вкладнику, в кінці терміну дії вкладу. Відповідно до п. 1 Договору строк дії Вкладу закінчився «24» квітня 2015 р., внесок і не був повернутий їй в зазначений строк. Після спливу строку договору вона звернулася зі скаргою на протиправні дії працівників відділення № 46 м. Кременчук до Головною Правління Банку у м. Києві, однак ні коштів ні відповіді так і не отримала. Після закінчення строку депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві, незважаючи на його неодноразові вимоги. Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку. Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем [PERSON] не сплачені. Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній. Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та кредит не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. Щодо вимог до відділення №46 Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит, то відповідно до\~ст. 80 ЦК України\~ юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які\~ вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (пункт 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування\~ норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року №2). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] визначив одним із відповідачів відділення № 46 ПАТ Банк Фінанси та Кредит. Згідно пошукової системи державного підприємства Інформаційно-ресурсний центр у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості про відділення № 46 Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит . Оскільки відділення № 46 Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит не є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не наділений відповідною цивільною та цивільно-процесуальною правоздатністю, він не може бути і належним відповідачем по справі. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь позивача грошові кошти в сумі: 800 доларів, згідно договору банківського вкладу №300131/111195/7-14 «Стандарт». Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial