Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

У травні 2020р. ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 41\~565,43 грн. Та понесені судові витрати в розмірі 2\~102 грн.. Свої вимоги мотивувало тим, що 20.06.2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АМ/0891687, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 26.10.2017 року об 16-30 год. в м. Запоріжжя, по вул.. Українській 52, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , що належить УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. Дана ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року. 02.11.2017р. [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування транспортного засобу. У зв`язку з названою подією, згідно Висновку №07/11 від 14.11.2017р. наданого ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту склала 42\~563, 43 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору старування, враховуючи франшизи (1\~000,00 грн.) ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області витрати на ремонт автомобіля в сумі 41\~565,43 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 41 565,43 грн., та судовий збір у розмірі 2102 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву або заяв іншого змісту до суду не подав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.06.2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АМ/0891687, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 26.10.2017 року об 16-30 год. в м. Запоріжжя, по вул.. Українській 52, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , що належить УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. Дана ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2017 року. 02.11.2017р. [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування транспортного засобу. У зв`язку з названою подією, згідно Висновку №07/11 від 14.11.2017р. наданого ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту склала 42 563, 43 грн. Відповідно до умов договору старування, враховуючи франшизи (1 000,00 грн.) ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області витрати на ремонт автомобіля в сумі 41 565,43 грн. 05.02.2018 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» для досудового врегулювання спору було направлено відповідачу претензію вимогою сплатити страхову відшкодування, але відповідач не задовольнив її в добровільному порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином до ПАТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , що належить УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.10.2017 року в м. Запоріжжя по вул.. Українській 52. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу № АМ/0891687 (а.с.6). Полісом № АМ/0891687 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.7), страхового акту № 109.01183517-1 від 12.01.2018 року (а.с.32), розмір страхового відшкодування склав 41\~565,43 грн., яке ПрАТ «СК «АРКС» сплатили на користь УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.8). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи правої щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користі третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Зазначеної вище позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15. Відповідно до п. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна особа (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено ряд випадків, у яких страхова компанія, яка виплатила страхове відшкодування, набуває право регресної вимоги страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Так, згідно п.38.1 ст. 38 Закону:Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотичні засоби чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі...» Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув права регресної вимоги. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: approved