Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого 20 грудня 2001 року народився син [PERSON]. 16 лютого 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З часу розірвання шлюбу неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на потреби дитини не надає, чим ухиляється від виконання обовязку, передбаченого ст. 180 СК України, а коштів на утримання та забезпечення фізичного, духовного розвитку неповнолітньої сина не вистачає. У звязку з наведеним, [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання [PERSON] не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу без його участі, про що подав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-БК № 040199, виданого 24 січня 2002 року Богданівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2005 року шлюб між сторонами розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області вчинено актовий запис за № 18 та видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ОК № 002678 (а.с. 6). З відмітки в паспорті позивача вбачається, що у серпні 2007 року остання уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Чичиркоза» (а.с. 3-4). Судом також зясовано, з часу розірвання шлюбу неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Богданівка, вул. Леніна, 104, та знаходиться на повному її утриманні. Вказані обставини підтверджуються копією довідки № 479, виданою 15 травня 2015 року виконкомом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 7). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved