Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся в суд із заявою і просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в КСП «Прогрес» с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах. Вказує, що він прийняв спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки розпорядився речами, які належали батькові, здійснив його поховання. Однак, нотаріус відмовив йому у реєстрації спадкової справи через неможливість документально підтвердити факту прийняття спадщини після смерті батька. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. підтримала заяву, просить її задовольнити. Заінтересована особа - Великочернятинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області в судове засідання свого представника не направила, подала письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника, заяву визнає. Заслухавши представника заявника, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатись судом. Разом з тим, згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно роз`ясень, даних у п.2 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до роз`ясень, даних в п.1 вищезазначеної постанови, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень п.113 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 18.06.1994 року, яка була чинною на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, наявність у спадкоємця правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком заявника [PERSON] . За повідомленням приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавути Ю.А. №258/01-16 від 17 липня 2019 року та Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2023/01-21 від 04 липня 2019 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. На день своєї смерті [PERSON] проживав в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області. Після його смерті з 20 грудня 2000 року його син [PERSON] фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном, провів поховання батька та почав користуватись усім належним йому майном. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, а також зазначені обставини підтвердила допитана судом свідок [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] , який є рідним сином [PERSON] , на підставі ч.2 ст.529 ЦК УРСР 1963 року є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті та прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Outcome: approved