Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ № 336-к від 19.05.14 року про оголошення їй догани. Обгрунтовуючи свої вимоги, зазначала, що відповідачем було оголошено догану за те, що за період роботи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю з 01.08.13 року, не зважаючи на усні розпорядження керівництва НТКУ, не подала на узгодження та затвердження положення про свій структурний підрозділ та посадові інструкції працівників відділу. Вважає наказ про оголошення догани незаконним та необґрунтованим, оскільки вказані документи неодноразово подавались нею та її заступником. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що наказ про оголошення догани винесено обґрунтовано, просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. У судовому засіданні встановлено, що наказом т.в.о. генерального директора НТКУ від 31.07.13 року № 545-к [PERSON] прийнято з 01.08.13 року на посаду начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю. Наказом генерального директора НТКУ від 19.05.14 року № 336-к «Про оголошення догани [PERSON]» до начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю застосовано дисциплінарне стягнення шляхом оголошення догани на підставі ст.ст. 147-149 КЗпП України. З тексту наказу вбачається, що [PERSON] за період роботи на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю з 01.08.13 року, не зважаючи на усні розпорядження керівництва НТКУ, не подала на узгодження та затвердження положення про свій структурний підрозділ та посадові інструкції працівників відділу, чим порушила вимоги ст. 139КЗпП України, ст. 64 ГКУ, Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Мінпраці України від 29.12.04 року № 336. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В обґрунтування правомірності спірного наказу, представник відповідача у своїх запереченнях посилається, зокрема, на службову записку директора з діловодства та контролю НТКУ від 13.05.14 року № 1083. Проте вказаний документ у матеріалах справи відсутній та представником відповідача не наданий. Свідок [PERSON], у підпорядкуванні якого перебував відділ внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю НТКУ з січня 2014 року по квітень 2014, у судовому засіданні зазначив, що [PERSON], перебуваючи на посаді начальнику відділу сумлінно виконувала покладені на неї обов'язки. Судом встановлено, що Розпорядженням № 12 від 30.04.14 року Першого заступника генерального директора НТКУ зобов'язано начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю [PERSON], в термін до 12-00 год. 06.05.14 року, надати положення про відділ внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю, посадові інструкції кожного працівника відділу, звіти про всі проведені роботи відділом протягом поточного року. Згідно листа від 06.05.14 року № 1039, [PERSON] на виконання вищевказаного розпорядження надано Генеральному директору НТКУ та Першому заступнику генерального директора НТКУ запитувану документацію: проекти положення про відділ внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю та посадових інструкцій працівників відділу, звіти про проведені роботи відділом у поточному 2014 році з реєстром. Розпорядженням № 17-р від 12.05.14 року Першого заступника генерального директора НТКУ зобов'язано начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю [PERSON], в термін до 17-00 год. 12.05.14 року, надати письмове пояснення щодо відсутності оформлених належним чином посадових інструкцій окремих працівників відділу. На виконання вказаного розпорядження, [PERSON] 12.05.14 року о 14-30 год. підготовлено листа № 1076, яким повідомлено Генерального директора НТКУ та Першого заступника генерального директора НТКУ про відсутність у неї, як начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю, відповідних повноважень для затвердження посадових інструкцій працівників. 15.05.14 року, під час перебування [PERSON] на лікарняному, заступником начальника відділу внутрішнього аудиту та фінансово-адміністративного контролю подано Генеральному директору НТКУ Службову записку, до якої повторно долучено проекти запитуваних документів для опрацювання, погодження та затвердження, які в подальшому були опрацьовані Першим заступником генерального директора НТКУ, що підтверджується відповідною Службовою запискою №1170 від 20.05.14 року. Посадових інструкцій позивача відповідачем суду не надано. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем було незаконно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а тому наказ про оголошення догани має бути визнано незаконним. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, що при накладені дисциплінарного стягнення відповідачем не були враховані обставини дисциплінарного проступку, не зазначено чи раніше позивач допускала порушення трудової дисципліни та ін. Позовні вимоги про скасування наказу про оголошення догани не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства. Чинним законодавством України, яким регулюються трудові правовідносини, дійсно визначено, що видача та скасування наказів відноситься виключно до компетенції власника або уповноваженого ним органу, а до повноважень суду належить перевірка законності наказу. Тобто законодавством наділено працівника правом звернення до суду з позовом про визнання недійсним (незаконним) стягнення, оголошеного працівникові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial