Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У січні 2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначено, що 15.06.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 11168090000 від 15.06.2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 35\~600 швейцарських франків. 15.06.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір іпотеки № 11168090000/З, відповідно до якого передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер 2322181600:05:001:074, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 05.03.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11168090000 від 15.06.2007 в сумі 26\~519,15 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.07.2013 становить 223\~596,86 грн. 19.10.2017 Апеляційним судом Запорізької області постановлено ухвалу у справі № 334/6752/13 якою замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «ФК «Позика» у виконавчому провадженні ВП № 52179050 від 12.09.2016 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі 25\~519,15 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.07.2013 становить 223\~596,86 грн. Таким чином до позивача перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки № 11168090000/З від 15.06.2007. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер 2322181600:05:001:074, що розташована за адресою: [ADDRESS] , власником якої [PERSON] в рахунок погашення загальної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Позика» за Кредитним договором № 11168090000 від 15.06.2007 в розмірі 912\~915,62 грн. шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. Ухвалою судді від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному порядку, у справі призначено підготовче засідання та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. 05.04.2021 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог відповідно до якої позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер 2322181600:05:001:074, що розташована за адресою: [ADDRESS] , власником якої [PERSON] в рахунок погашення загальної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Позика» за Кредитним договором № 11168090000 від 15.06.2007 в розмірі 223\~596,86 грн. шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. 17.05.2021 до суду від відповідача - [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності в якій зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2013 по справі №334/6752/13-ц було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11168090000 від 15.06.2007 в сумі 26 519,15 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.07.2013 становить 223\~596,86 грн. Таким чином, пред`явивши у 2013 році вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним, банк, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, змінив кінцевий строк виконання основного зобов`язання, що узгоджується з висновком ВП ВС від 04.07.2018 викладеним у постанові по справі № 310/11534/13-ц. З урахуванням зазначеного та виходячи з того, що позивачем, на момент звернення з позовом до суду, пропущено трирічний строк позовної давності, відповідач просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 17.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 01.06.2021 позивач надав до суду заяву в якій заперечував проти того, що ним пропущено строк позовної давності, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 відбулось стягнення суми боргу який існував лише станом на 04.07.2013, при цьому загальна сума боргу за кредитним договором складає 912\~915,62 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Позика» - адвокат Крамаренко А.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимоги заперечував та просив відмовити у їх задоволені у повному обсязі, застосувавши строки позовної давності. Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність кожного доказу як окремо, так і їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.06.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 11168090000 від 15.06.2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 35\~600 швейцарських франків. Дата остаточного повернення кредиту - 14.06.2022 15.06.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір іпотеки № 11168090000/З, відповідно до якого передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер 2322181600:05:001:074, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В порушення вимог кредитного договору, [PERSON] взятих на себе за договором зобов`язань щодо повернення кредитних коштів не виконав. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2014 року по справі № 334/6752/13-ц, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11168090000 від 15.06.2007 в розмірі 26\~519,15 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.07.2013 становить 223\~596,86 грн. Як вбачається зі змісту вказаного рішення, банк просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за простроченим кредитом - 24\~072,67 швейцарських франків., заборгованість за простроченими процентами - 2\~136,66 швейцарських франків, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 207,98 швейцарських франків, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 101,84 швейцарських франків, а всього 26\~519,15 швейцарських франків. 19.10.2017 Апеляційним судом Запорізької області постановлено ухвалу у справі № 334/6752/13 якою замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «ФК «Позика» у виконавчому провадженні ВП № 52179050 від 12.09.2016 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі 25\~519,15 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.07.2013 становить 223\~596,86 грн. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором іпотеки, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Як передбачено ч. ч. 1, 2 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. У пункті 1.3 договору іпотеки сторони погодили, що даний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, які випливають із кредитного договору від 15 червня 2007 № 11168090000 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] . Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому, як визначено у статті 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) існуючого між сторонами договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що пред`явивши у 2013 році вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2014 року по справі № 334/6752/13-ц, ПАТ «УкрСиббанк», відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, змінив кінцевий строк виконання основного зобов`язання. Виходячи зі змісту договору іпотеки і положень Закону України «Про іпотеку», право кредитора задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло у нього у зв`язку з невиконанням боржником пред`явлених до нього вимог про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. За таких обставин у позивача виникло право пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дня, наступного після закінчення строку, наданого боржнику для дострокового виконання кредитних зобов`язань. Стаття 3 Закону України «Про іпотеку» закріплює, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі порушення боржником основного зобов`язання. Відповідно до ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином, визначальним для встановлення моменту, з якого розпочинає перебіг трирічний строк на звернення з вимогами до іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості, є саме виникнення у кредитора права вимоги в кредитному зобов`язанні, яке є основним. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності має на меті гарантувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися у разі, якщо суди вирішуватимуть справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд доходить до висновку, що ТОВ «ФК «Позика» звернувшись до суду у січні 2021 року з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, пропустило трирічний строк позовної давності з моменту ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2014 року по справі № 334/5752/13-ц, яким було достроково у повному обсязі стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11168090000 від 15.06.2007 в розмірі 25\~519,15 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04.07.2013 становить 223\~596,86 грн. За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем та її представником. Враховуючи те, що у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено у повному обсязі, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed