Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 24.04.2001 у виконкомі Черповодської сільської ради Уманського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 24.04.2001 зроблено запис № 2; після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що 24.04.2001 сторони уклали між собою шлюб. Під час спільного проживання та перебування у фактичних шлюбних відносинах [INFO] у них народився син [PERSON] . Спільне життя не склалося. Причиною є різність характерів та психологічна несумісність. Вони по різному дивляться на життя, на взаємні обов`язки подружжя, на шляхи вирішення сімейних проблем. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам. Просила суд не надавати строк для примирення. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 12.02.2021 подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, однак заперечував проти залишення позивачці шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. 24 квітня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Черповодської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з листопада 2020 року, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, просить не надавати строку для примирення, оскільки примирення подружжя неможливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір, який сплатила позивач при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved