Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У червні 2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа- орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачка є матірю [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] помер 02.03.2015 року. Відповідачка [PERSON], [INFO], яка є матірю [PERSON], вихованням сина не займається. 05.03.2015 року передала їй дитину на виховання, про що видала нотаріально посвідчену заяву. З того часу зовсім дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Відповідачка веде антисоціальний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. Після смерті батька дитини оформила пенсію по втраті годувальника, яку витрачає на свої потреби. Майже з часу народження онук проживає з ними, займаються його вихованням і утриманням. Мати взагалі життям дитини не цікавиться, не відвідує, не телефонує, не потурбувалася про влаштування дитини до дитячого садка, ніякої матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав і стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що онук проживає з нею та її чоловіком з січня 2014 року. Відповідачка дитиною взагалі не опікується. Веде антисоціальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає алкоголем і наркотичними засобами. Зараз стало відомо, що вона продала свій будинок в м. Бердянську і залишилася без постійного місця проживання. 02.03.2015 року помер батько дитини. Щоб мати можливість на законних підставах опікуватися дитиною, займатися її лікуванням, влаштувати онука до дитячого садка тощо, вона попросила відповідачку надати їй заяву про передачу онука їй на виховання. Відповідачка написала таку заяву 05.03.2015р. Мати бачила сина останній раз весною 2015 року. З того часу сином не цікавиться, не відвідує його, не телефонує, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Пенсію по втраті годувальника, яку вона оформила на дитину, витрачає на себе. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином ( а.с.52,55). Причину неявки суду не повідомила, не подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Представник органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області [PERSON] позовну заяву [PERSON] підтримала. Посилаючись на висновок органу опіки та піклування пояснила, що під час проведення бесіди з [PERSON], остання заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, обіцяла відвідувати сина, цікавитися його життям, допомагати матеріально. За інформацією КУ «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 17.08.2015р. №856 дитина [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з бабусею. Догляд за дитиною здійснює бабуся [PERSON], приводить дитину на профілактичні огляди та щеплення. З малолітнім [PERSON] також проводилася бесіда, в ході якої він про матір не згадував. Дитина дуже привязана до дідуся. Питання щодо позбавлення матері батьківських прав дитині не ставилося через його малолітній вік. Орган опіки та піклування дійшов висновку про те, що відповідачка свідомо усунулася від виконання своїх батьківських обовязків, вихованням сина не займається, не піклується про його фізичний розвиток, стан здоровя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, матеріально не утримує. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина з 2014 року постійно проживає з бабою [PERSON] та дідом [PERSON] Батько дитини [PERSON] помер 02.03.2015 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відповідачка видала [PERSON] нотаріальну засвідчену заяву про передачу дитини їй на виховання (а.с.11). З того часу мати дитиною не цікавиться, не відвідує сина, не телефонує, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що онук проживає з ними з 2014 року. Мати привела онука напередодні Нового року і залишила його у них. Відповідачка зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Оформила на дитину пенсію по втраті годувальника, але жодної копійки на утримання сина не надає. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], сусіди позивачки, суду показали, що [PERSON] живе постійно з бабусею і дідусем з 2014 року. Вихованням дитини мати не займається, дитину не відвідує. Останній раз бачили її у дворі їх будинку навесні 2015 року, вона була напідпитку, з пляшкою пива у руці, [PERSON] матір не впізнав, спитав у неї «хто ти?». Неодноразово бачили її в місті в нетверезому стані. За інформацією КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер Запорізької обласної ради» №1112 від 11.09.2015р. (а.с.43) [PERSON] з 2009 по 2014 рік перебувала на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом « Употребление алкоголя с вредними последствиями». Була знята з обліку у 2014р. через відсутність відомостей. За інформацією КУ «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 17.08.2015р. №856 дитина [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з бабусею. Догляд за дитиною здійснює бабуся [PERSON], приводить дитину на профілактичні огляди та щеплення. Орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради надав суду висновок №01-4931/46 від 02.09.2015р. (а.с.39-41) про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки вона свідомо усунувся від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до дитини, не піклується про їх виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоровя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав ґрунтуються на законі, а тому є всі правові підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, аліменти можуть бути присуджені судом у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] участі в утриманні сина не бере, постійної роботи не має. А тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. ( з позовних вимог немайнового характеру), а також судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 грн. ( з позовних вимог майнового характеру - про стягнення аліментів).

Outcome: approved