Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом, посвідченим 15 березня 1989 року секретарем виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради Бабін Н.І. за реєстром № 23, яким мати заповідала [PERSON] все своє майно, він прийняв спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та шляхом постійного проживання зі спадкодавицею на час її смерті. 28 травня 2014 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку і разом з тим постановою нотаріуса відмолено у видачі свідоцтва про право успадкування житлового будинку та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], що належав померлій [INFO] [PERSON], та складається з кухні 1-1 площею 13,2 кв.м., холу 1-2 площею 7,5 кв.м., коридору 1-3 площею 5,3 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 15,0 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 6,7 кв.м., кухні 2-1 площею 15,8 кв.м., санвузла 2-1 площею 3,9 кв.м., житлової кімнати 2-3 площею 11,2 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 15,1 кв.м., загальною площею 93,7 кв.м., житловою площею 48,0 кв.м., погребу Б, літнього душу В, огорожі 1-3, свердловини І, загальною вартістю 216 151 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надано заяву представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 81 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Померла доводилась матір'ю позивачу по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища. 15 березня 1989 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає своєму синові [PERSON]. Вказаний заповіт був 15 березня 1989 року нотаріально посвідчений секретарем виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області Бабін Надією Іванівною за реєстром № 23. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Правила ст. 1251 ЦК України встановлюють можливість посвідчення заповіту, за винятком секретного, уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування, якщо у населеному пункті немає нотаріуса. Так, з матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] склала заповіт на користь свого сина [PERSON], посвідчений секретарем виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради, що відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області № 2 від 14 січня 1997 року «Про оформлення свідоцтва на право власності на жилі будинки громадян села Софіївська Борщагівка» за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок в [ADDRESS], та покладено на Києво-Святошинське бюро технічної інвентаризації оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS], на ім'я [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області від 29 червня 2013 року № 998 встановлено, що відповідно до погосподарської книги домоволодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11 липня 2013 року № 1171 вбачається, що будинок [ADDRESS], побудований 1987 року, належить [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 21 листопада 2013 року № 2439 вбачається, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] та поховав її за власні кошти. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 листопада 2013 року земельна ділянка [ADDRESS], кадастровий номер 3222486201:01:034:5004, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1186, на праві приватної власності належить [PERSON]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 грудня 2013 року № 2767 зрозуміло, що [PERSON] проживала та була зареєстрована з 04 липня 1973 року по день смерті в буд. [ADDRESS] та разом з нею був зареєстрований та проживав син [PERSON]. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 05 лютого 2014 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини. 28 травня 2014 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері [PERSON]. На день її смерті спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,1186 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3222486201:01:034:5004. 28 травня 2014 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого до складу спадщини належить земельна ділянка площею 0,1186 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3222486201:01:034:5004, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належна [PERSON]. Тоді ж, 28 травня 2014 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлої [PERSON] у зв'язку з не встановленням належності їй вказаного нерухомого майна. Відповідно до наявного в матеріалах справи технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], власником його є [PERSON]. Відповідно до інвентаризаційної справи № 305 на будинок [ADDRESS], вказаний будинок належить [PERSON]. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка по [ADDRESS], кадастровий номер 3222486201:01:034:5004, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлюють, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] прийняв спадщину у встановленому законодавством порядку та звернувся за видачею свідоцтва про право на спадщину, але йому у видачі вказаного свідоцтва на житловий будинок було відмовлено у зв'язку з тим, що не вдалося встановити належність вказаного домоволодіння спадкодавиці [PERSON] Відповідно до роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі на підставі записів у погосподарських книгах. Так, погосподарскі книги є особливою формою статистичного обліку. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. У вказаному Листі також зазначено, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Спірний будинок [PERSON] був побудований у 1987 році, і у вказаний період діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відповідно до якої державна реєстрація нерухомого майна не проводилася в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Як вбачається із наданого Вищим спеціалізованим судом України роз'яснення, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. При зверненні до суду із вказаним позовом на підтвердження права власності спадкодавиці [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], позивач [PERSON] надав технічний паспорт на будинок, витяг з рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання за [PERSON] права власності на вказаний будинок, копію інвентаризаційної справи на спірний будинок, довідкою виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про те, що за даними погосподарської книги домоволодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача [PERSON] щодо визнання за ним права власності на домоволодіння [ADDRESS], Києво-Святошинського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері [PERSON].

Outcome: approved