Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У травні 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1426468 23.04.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія « Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 23042020, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна і за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, па порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до реєстру боржників від 23.04.2020 до Договору факторингу №23042020 від 23.04. 2020, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23214,62 грн. з який : 6210,32 сума заборгованості за основною сумою боргу; 3353,57 сума заборгованості за відсотками;13650,73 сума заборгованості за пенею. На вимогу п.6 ч.3. ст..175 ЦПК України, та з метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору , позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку з чим позивач звертається до суду та просить стягнути в судовому порядку з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1426468 від 26.10.2019 року в розмірі 234214,62 грн., а також понесені судові витрати у зв`язку зі зверненням із позовом до суду, по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Також, просив провести розгляд справи без участі представника позивача, у разі відсутності відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю « Авентус Україна» та [PERSON] 26.10.2019 року укладено Договір № 1426468, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 7850 грн. строком на 30 днів (п.1.2.Кредитного договору) Відповідно до п.1.3.1 умов договору, знижена процентна ставка становить1,53% від суми позики за кожен день користування позикою (558,45% річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2цього договору. Пунктом 1.3.2., умов договору, стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожний день користування позикою(657% річних).(а.с.5) 23.04.2020\~ року між ТОВ «Авентус Україна та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 23042020, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. (а.с.9-10) Відповідно до реєстру боржників від 23.04.2020 до Договору факторингу №23042020 від 23.04. 2020, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі. з який 23214,62 грн: 6210,32 сума заборгованості за основною сумою боргу; 3353,57 -сума заборгованості за відсотками;13650,73- сума заборгованості за пенею (а.с.14). Положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України встановлені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме те, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». На виконання вимог ст. ст. 512 - 514 516 ЦК України, на адресу [PERSON] зазначену в Кредитному договорі, ТОВ «ФК «ЄАПБ» 26.04.2019 року за вих..№ 3960826 направлено повідомлення про відступлення ТОВ «Авентус Україна» права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «АЄПБ» та про розмір заборгованості за кредитом станом на 26.10.2019 року.(а.с.15) Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте [PERSON] взяті на себе обов`язки щодо виконання умов договору, належним чином не виконаються. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем в обґрунтування своїх вимог, вбачається, що [PERSON] за кредитним договором № 1426468 від 26.10.2019 року має заборгованість в розмірі 23214,62 грн .(а.с.16-18) Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Позивач у\~повному обсязі\~виконав прийняті\~на себе\~зобов`язання за\~договором і\~надав відповідачу\~суму кредиту.\~А відповідач\~не виконав\~свої зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~у зв`язку\~з чим\~має заборгованість\~ \~ 23214,62 грн., яка складається з 6210,32 сума заборгованості за основною сумою боргу; 3353,57 сума заборгованості за відсотками;13650,73 сума заборгованості за пенею (а.с.16). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що сума загальної неустойки (пеня та штраф), яка нарахована позивачем у розмірі 13650,73 грн., значно перевищує суму заборгованості за кредитом, яка складає 6210,32 грн., тому суд вважає за можливе зменшити суму неустойки до 6000 грн. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи [PERSON] порушив умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 15563,89 грн., в тому числі: заборгованість за простроченим кредитом 6210,32 гривень; заборгованість за відсотками 3353,57 грн. та неустойка (пеня, штраф) 6000 гривень. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1521,81 гривень (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Outcome: partial