Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Одеської філії ПАТ «Кредитпромбанк», за участю третьої особи Комінтернівського районного управління юстиції в особі реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, ТОВ «Південна будівельна компанія», про визнання іпотечного договору таким, що припинив свою дію, зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення запису з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] послалась на наступне. 05 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія» був укладений кредитний договір №07/04/08-КЛТ, відповідно якого банк надав ТОВ «Південна будівельна компанія» для поповнення обігових коштів кредит у вигляді траншів загальною сумою 1 500 000 гривень на умовах, визначених кредитним договором та додатковими угодами. В забезпечення зобов'язань ТОВ «Південна будівельна компанія» за вказаним кредитним договором, був укладений іпотечний договір Р№517 від 05.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], згідно якого в іпотеку була надана земельна ділянка площею 0,250 га, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер - 5122783200:01:002:0840, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності [PERSON], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №112419, виданого Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 24.04.2007 року. Приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської обл. [PERSON] було посвідчено укладений договір іпотеки та внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості (запис № 6731826) щодо обтяження іпотекою, переданого позивачем відповідачу, нерухомого майна та заборони його відчуження. Представник позивача посилалась на виконання умов кредитного договору по сплаті на користь відповідача грошових коштів у повному обсязі, а також на безпідставність утримання відповідачем під обтяженням та обмеженням, переданого позивачем в іпотеку нерухомого майна. У зв'язку з цим, просить суд визнати іпотечний договір таким, що припинив свою дію, зняти заборону відчуження нерухомого майна та вилучити запис з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Представник відповідача Дембицький Є.Ю. в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, пояснивши суду про те, що вимога за кредитним договором № 07/04/08-КЛТ у повному обсязі не виконана, іпотека, у цьому разі, діє до повного виконання умов кредитного договору, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Окрім цього, представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія». Ухвалою суду від 03.07.2014 року, було задоволено заявлене клопотання та залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія». Представник третьої особи Комінтернівського районного управління юстиції в особі реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду повідомлені не були. У судовому засіданні представник «Південної будівельної компанії» підтримав позовні вимоги позивача у повному обсязі, просив суд задовольнити їх, посилаючись на виконання ТОВ «Південна будівельна компанія» умов кредитного договору у повному обсязі та безпідставність нарахування з боку відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 721 157,66 грн. В обґрунтування наведеного надав до суду постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11 березня 2014 року по справі №23/90-09-2505, якою у позовних вимогах ПАТ «Кредитпромбанк» до ТОВ «Південна будівельна компанія» по стягненню пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків за кредитним договором № 07/04/08-КЛТ у розмірі 721 157,66 грн. відмовлено, а отже, посилалась на те, що в силу положень частини 3 статті 61 ЦПК України, зазначені обставини не потребують доказуванню при розгляді даної справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки, встановлені ст. 17 цього Закону та статтею 593 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або й повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна будівельна компанія» був укладений кредитний договір №07/04/08-КЛТ, відповідно якого банк надав ТОВ «Південна будівельна компанія» для поповнення обігових коштів кредит у вигляді траншів загальною сумою 1 500 000 гривень на умовах, визначених кредитним договором та додатковими угодами. В забезпечення зобов'язань ТОВ «Південна будівельна компанія» за вказаним кредитним договором, був укладений іпотечний договір Р№517 від 05.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], згідно якого в іпотеку була надана земельна ділянка площею 0,250 га, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер - 5122783200:01:002:0840, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності [PERSON], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №112419, виданого Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 24.04.2007 року. Приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської обл. [PERSON] було посвідчено укладений договір іпотеки та внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості (запис № 6731826) щодо обтяження іпотекою, переданого позивачем відповідачу, нерухомого майна та заборони його відчуження. У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Південна будівельна компанія» зобов'язань за кредитним договором № 07/04/08-КЛТ від 05.03.2008 року, відповідачем було вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, та у зв'язку з цим, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 09.07.2009 року було вчинено виконавчий напис нотаріуса, що зареєстрований в реєстрі за № 8323. Згідно зазначеного виконавчого напису № 8223, нотаріус запропонував задовольнити вимоги відповідача у розмірі 1 709 108,00 грн., що включає: кредит у розмірі 1 500 000,00 грн.; відсотки за користування кредитом у розмірі 79 150,00 грн.; пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 119 957,68 грн., та витрати за здійснення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 10 000,00 грн. Судом встановлено, що вказана сума заборгованості погашена у повному обсязі позивачем, що підтверджується платіжними документами: квитанція № 151_15 від 25 березня 2011 року на суму 179 150,68 грн.; квитанція № 151_3 від 04 жовтня 2011 року на суму 200 000,00 грн.; квитанція № 131_3 від 13 жовтня 2011 року на суму 200 000,00 грн.; квитанція № 72_11 від 12 квітня 2012 року на суму 120 000,00 грн.; квитанція № 151_1 від 02 березня 2012 року на суму 200 000, грн.; квитанція № 131_1 від 07 березня 2012 року на суму 200 000, грн.; платіжне доручення № 1 від 17 липня 2012 року на суму 160 000,00 грн.; платіжне доручення № 335 від 21 вересня 2012 року на суму 100 000,00 грн.; платіжне доручення № 358 від 103 жовтня 2012 року на суму 220 000,00 грн.; квитанція № 131_3 від 13 жовтня 2012 року на суму 200 000,00 грн.; квитанція № 10 від 03 грудня 2012 року на суму 10 000,00 грн.; квитанція № 11 від 03 грудня 2012 року на суму 119 957,00 грн.; квитанція № 20 від 07 лютого 2013 року на суму 0,68 грн. Посилання представника відповідача про те, що у позичальника за кредитним договором № 07/04/08-КЛТ існує непогашена заборгованість у вигляді пені у розмірі 721 157,66 грн. не приймаються судом до уваги, у зв'язку з наступним. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно положень ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статут суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Отже, обставини, встановлені постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11 березня 2014 року по справі №23/90-09-2505, в частині стягнення з позичальника пені за кредитним договором № 07/04/08-КЛТ у розмірі 721 157,66 грн., носять преюдиційний характер при вирішенні даної цивільної справи. Суд критично оцінює посилання представника відповідача до існуючого, на цей час, розрахунку заборгованості на вказану суму пені за кредитним договором № 07/04/08-КЛТ. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», однією із підстав припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно вимог ч. 3 ст. 17 цього Закону, відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація обтяжень, а отже й їх припинення здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», ст. 526, ч. 1 ст. 598, 593, 599 ЦК України,

Outcome: approved