Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами у листопаді 1993 року укладено шлюб, від шлюбу з відповідачем у позивача народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб сторін виявився невдалим, у подружжя різні погляди на життя, виховання дитини, у зв'язку з чим між сторонами відбувалися сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби сторін примиритися не дали позитивного результату. На час подачі позову син проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб, укладений 13 листопада 1993 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Московського району в м. Києві, актовий запис № 1471, та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 13 листопада 1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Московського району в м. Києві, актовий запис № 1471, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13 листопада 1993 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 червня 1998 року. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, за станом свого здоров'я може працювати, інших осіб на утриманні немає, проти сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина не заперечує. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову, вирішує розірвати шлюб, укладений між сторонами, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн. та на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved