Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, у якому зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2018 року з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно. Протягом 2019-2020 років [PERSON] понесла додаткові витрати на дитину, а саме: 5360 грн. на його лікування та 4760 грн. на додаткові заняття з англійської мови та математики. Оскільки відповідач відмовляється брати участь у додаткових витратах на сина, що викликані розвитком його здібностей та хворобами, то згідно зі ст. 185 СК України на нього слід покласти половину цих витрат. За таких обставин, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 5060 грн. додаткових витрат на дитину. Ухвалою судді від 25 травня 2020 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] під час розгляду справи по суті позовні вимоги визнав частково, вказав, що [PERSON] згідний компенсувати позивачу половину витрат на лікування сина в сумі 2680 грн. Зазначив, що заявлені [PERSON] додаткові витрати на дитину, пов`язані з його додатковими заняттями з англійської мови та математикою, будь-якими доказами не підтверджуються, тому їх не варто враховувати. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 08 січня 2011 року. 27 серпня 2015 року шлюб розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 03 червня 2011 року, свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 13 січня 2016 року, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2015 року. Згідно з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Протягом 2019 - 2020 років позивач [PERSON] понесла витрати на лікування сина. Так, малолітньому [PERSON] , [INFO] , упродовж 2019-2020 років було діагностовано: гострий лакунарний тонзиліт, далекозорість, бронхіт, ГРВЗ, гіпертензійний лікворний синдром, мігренеподібні головні болі, мігрень без аури (G 43.0), що підтверджується консультативним висновком лікаря-інфекціоніста Ізяславської міської поліклініки від 21 лютого 2020 року, довідкою дільничного лікаря-педіатра Ізяславської дитячої поліклініки від 26 лютого 2020 року, консультативними висновками лікаря-окуліста від 20 червня 2019 року та від 20 грудня 2019 року, довідкою дільничного лікаря-педіатра від 28 листопада 2019 року, довідками ЛОРа від 03, 06 та 16 грудня 2019 року, консультативним заключенням лікаря-невролога ПП «Дитяча клініка Савчука» від 07 червня 2019 року, консультативним висновком лікаря-невролога НДСЛ «ОХМАТДИТ» від 11 січня 2020 року та не заперечується сторонами. У зв`язку із цим, загальні витрати на лікування малолітнього сина сторін за 2019-2020 роки склали 5360 грн., що підтверджується накладною від 26 листопада 2020 року, фіскальними чеками ТОВ «Центральна фармацевтична компанія», Аптека № 32 від 03 грудня 2019 року, від 06 грудня 2019 року, від 20 грудня 2019 року, від 20 лютого 2020 року, від 21 лютого 2020 року та від 25 лютого 2020 року, фіскальними чеками ТОВ «Джерела довголіття», Аптека № 6 від 28 листопада 2019 року, від 16 грудня 2019 року, від 21 грудня 2019 року та від 18 лютого 2020 року, фіскальним чеком ТОВ «Біомед-2000», Аптека № 4 від 18 червня 2019 року, квитанцією КП «Фармація», Аптека № 80 від 11 січня 2020 року, квитанцією Обласної фірми «Фармація» Аптека № 329 від 20 лютого 2020 року; довідкою ПП «Стоматологія і Ви» про надання стоматологічних послуг від 04 травня 2020 року та не заперечується сторонами. Частиною 1 статті 12 Закону України 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм права вказує на те, що за особливих обставин батьки повинні нести додаткові витрати на дитину. Розмір цих витрат визначається залежно від передбачуваних або фактично понесених батьками витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним із батьків як аліменти на дитину. До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з лікуванням, розвитком її здібностей. Визначення таких обставин відноситься до компетенції суду, вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. З огляду на викладене, врахувавши стан здоров`я та матеріальне становище батьків, суд приходить до висновку, що половину понесених позивачкою витрат, пов`язаних з витратами на лікування малолітнього [PERSON] слід покласти на відповідача. Крім того, [PERSON] просить суд стягнути із відповідача половину витрат, понесених нею у 2019-2020 роках у зв`язку із додатковими заняттями сина з англійської мови та математики, у загальному розмірі 4760 грн. Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано суду будь-яких доказів про понесення нею таких витрат, не визнав їх наявності також і представник відповідача під час розгляду справи в суді. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, з огляду на вищевикладене, враховуючи недоведеність належними доказами понесення позивачем впродовж 2019-2020 років витрат у зв`язку із додатковими заняттями сина з англійської мови та математики, проходжу до висновку, що у цій частині позовних вимог слід відмовити. Також на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial