Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив розірвати укладений 01 липня 2009 року шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 52, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], а сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки, що негативно впливає на його та сина психічний стан. Відповідач легковажно ставиться до поняття сім»ї та до нього, як до чоловіка, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявився, який про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, при цьому письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач також у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2009 року (а.с. 7). Від спільного проживання в шлюбі у них 22 січня 2010 року народився син [PERSON] (а.с. 8). Ураховуючи, що між сторонами сімейне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки, які примирятися не\~бажають суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.\~3\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як\~відповідач визнала\~позов у\~підготовчому судовому\~засіданні,\~а позивач\~не просить\~стягнути з\~неї судовий\~збір,\~тому суд\~вважає необхідним\~повернути [PERSON]\~з державного\~бюджету Ічнянського\~району 50\~відсотків судового\~збору,\~а саме\~352,40\~грн від\~704,80\~грн,\~який був\~сплачений останнім21 червня 2018 року в філії Чернігівського управління АТ «Ощадбанк» по квитанції № 46. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved