Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У червні 2014 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС», треті особи: [PERSON], [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просила: визнати за нею право на 6 % в статутному капіталі ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС»; зменшити частку [PERSON] в статутному капіталі ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС» до 19 %; зобов'язати ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС» внести змінити до його статуту щодо кількості учасників товариства та ввести її до учасників товариства із розміром частки 6 % в статутному капіталі ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС»; зобов'язати ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС» внести зміни до його статуту щодо частки [PERSON] у розмірі 19 % в статутному капіталі товариства. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав викладених в ньому та просив задовольнити, з урахуванням уточнень. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні. Представник відповідача ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС» - Лінкевич О.М. у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та у своїх поясненнях позов підтримав, просив задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників відповідачів, представника третьої особи, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що спірні правовідносини виникають з правочину, оформленого у формі розписки, за якою 27.09.2007 [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в розмірі 200 000,00 грн. для подальшого їх внесення в статутний фонд ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС». За змістом статті 3 статуту ТОВ «Діагностичний центр «Медекс» для забезпечення діяльності товариства, учасниками створюється статутний капітал в розмірі 3 000 000,00 грн. Вклади учасників до статутного капіталу товариства: - [PERSON] належить 50 (п'ятдесят) відсотків від загального статутного капіталу товариства, що становить 1 500 000, 00 грн.; - [PERSON] належить 25 (двадцять п'ять) відсотків від загального статутного капіталу товариства, що становить 750 000, 00 грн.; - [PERSON] належить 25 (двадцять п'ять) відсотків від загального статутного капіталу товариства, що становить 750 000, 00 грн. Вкладом до статутного капіталу товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладів учасників товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Кількість голосів кожного з учасників визначається пропорційно розміру частки учасника у статутному капіталі з квоти 1 (один) голос - 30 000,00 грн. За змістом ст. 113 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав. Згідно зі ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником: 1)майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2)продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3)одержаних доходів; 4)іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» товариство є власником: 1)майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2)продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3)одержаних доходів; 4)іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст. 147 ЦК України та ч. 1 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Відповідно до п. 8.1.1 статуту, учасник може за власним рішенням продати або іншим чином відступити свою частку чи її частину одному чи кільком учасникам цього ж товариства або третім особам. Право переважного придбання частки (її долі) мають учасники товариства, пропорційно їх часткам у статутному капіталі товариства або в іншому, погодженому між ними, розмірі. Отже, об'єктом відчуження учасником товариства своєї частки (її частини) у статутному капіталі товариства є сукупність корпоративних прав та обов'язків, пов'язаних з участю особи в товаристві, серед яких право на управління товариством, право на отримання частини прибутку від діяльності товариства, а також право на отримання частини майна товариства у разі виходу з нього учасника або у випадку поділу залишків майна товариства у процесі його ліквідації (припинення). Крім того, розмір відчужуваної частки визначає обсяг окремих корпоративних прав, які переходять до нового власника частки. Зокрема, кількість голосів, яку має новий власник частки при голосуванні на загальних зборах учасників товариства, частина прибутку товариства, яку він має право отримати у разі виплати дивідендів, частина майна товариства, яку він може вимагати у разі виходу з товариства, що пропорційні до розміру придбаної ним частки. При цьому за приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 28.11.2013 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики встановлено, що 27.09.2007 [PERSON] взяв у [PERSON] 200 000, 00 грн. для внесення в статутний фонд ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС», що вбачається з копії розписки, наявної в матеріалах справи. Із вказаного вбачається, що цільовим призначенням отриманих [PERSON] коштів було їх внесення в статутний фонд ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС», разом з тим, такого обов'язку ним виконано не було. Крім того, у наданих до суду письмових поясненнях, третя особа [PERSON] підтвердив, що позивач [PERSON] у 2007 році внесла 200 000,00 грн. до статутного капіталу ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, [PERSON] належить 25% статного фонду ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС», що складає 750 000,00 грн. статутного капіталу товариства. З розписки, написаної 27.09.2007, виникли договірні правовідносини, за якими [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. та зобов'язався їх внести в статутний фонд ТОВ «Діагностичний центр «МЕДЕКС» для включення її до учасників товариства. За правилами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано копію розписки, коли в свою чергу з боку відповідача [PERSON] належних та допустимих доказів на підтвердження його заперечень до суду надано не було. З огляду на те, що [PERSON] взяті на себе за правочином зобов'язання не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved