overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.08.2012 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис №189. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалось у звязку з втратою взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і вирішення проблем, що призвело до втрати поваги і любові один до одного. Шлюбні відносини припинили з осені 2015 року, сімя існує лише формально. Примирення не бажає, спору про поділ майна немає. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але надали письмові заяви з проханням розглядати справу в їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав, позивач підтримала їх у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про серії 1-ОЛ №063186, виданого 03.08.2012 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.08.2012 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис №189. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], який народився 20 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №141062, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинено, рішення про розірвання шлюбу прийнято спільно, що підтверджується заявами сторін. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено та збереження родини суперечило б їх інтересам. Крім того, спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2013 року між нею та відповідачем Ульянівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №2. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Підставою припинення відносин між ними є те, що вони втратили взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого Ульянівською сільською радою Олександрійського району, [PERSON] та [PERSON] 05 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, про що Ульянівською сільською радою Олександрійського району складено відповідний актовий запис №2. Прізвища після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Ульянівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим та збереження родини суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.05.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №150. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], яка народилась 27.11.2009 року. Спільне життя не склалось через постійні непорозуміння і сварки, різні погляди на сімейне життя. З травня 2010 року відповідач проживає окремо, шлюбні відносини припинені, сімя розпалась і існує лише формально. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №142285, виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.05.2009 року. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], яка народилась 27.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ №082162, виданим Пантаївською селищною радою м. Олександрії Кіровоградської області. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені з травня 2010 року, спільне господарство не ведеться, спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини, яка проживає з нею. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У позовній заяві вона посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебували з 25 лютого 2006 року до 07 травня 2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки з січня 2016 року відповідач не надає кошти на утримання дитини, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що свідчить про наявність підстав для розгляду даної справи у його відсутність у заочному порядку. Вивчивши зміст позовної заяви, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи із такого. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року до 07 травня 2006 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] і зобов'язаний його утримувати, то суд, з урахуванням статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову - 20.05.2016 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до повноліття дітей. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 25 січня 2007 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 245. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Відповідач працює у КЗ ДОР «Аульський водовід», має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів свого заробітку /доходу/. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей добровільно не надає, працює у КЗ ДОР «Аульський водовід», суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 03 жовтня 2015 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 560. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач працює ПАТ «ДніпроАзот», має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, працює у ПАТ «ДніпроАзот», суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 2006 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних стосунках, без реєстрації браку. Від даних стосунків вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. З 2010 року вони будь-які стосунки припинили. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач працює у Дніпродзержинському відділі поліції. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини свого заробітку. Пояснив, що з 2014 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. На його утриманні перебувають дві неповнолітні дитини: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], 14 листопада 2007 року, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, працює у Дніпродзержинському відділі поліції, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 21 червня 2013 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 208. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач працює слюсарем-інструментальником у ПАТ «Спецтехоснастка», має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, працює слюсарем-інструментальником у ПАТ «Спецтехоснастка», суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 11 березня 2000 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, сімейні обовязки, втрачені фізичні та духовні звязки. [PERSON] зазначає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам подружжя. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved