Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У травні 2015 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява представника позивачів [PERSON] до [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Відділу Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивачів вказав, що 10.05.2011 року помер дід позивачів [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 166793. На момент смерті спадкодавця йому на праві приватної власності належала земельна ділянка № 356, площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 012877 від 28.12.2001 року. За життя спадкодавець - [PERSON] написав заповіт від 26.10.2004 року за реєстром № 237, посвідчений [PERSON] сільською радою, яким вищезазначену земельну ділянку заповів онукам, тобто позивачу 1 та позивачу 2. Після смерті спадкодавця - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки. З метою вступу у спадщину позивачі звернулися до [PERSON] сільської ради, де їм 04.04.2013 року видано довідку, про те, що за спадкодавцем - [PERSON] дійсно рахується земельна ділянка № 356, площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 012877 від 28.12.2001 року. Також позивачам видано довідку про те, що вони дійсно проживали на час смерті разом із спадкодавцем. 13.02.2015 року позивачі звернулися до відділу Держземагентсва у Новомиргородському районі де отримали довідку про те, що спадкодавець дійсно отримував Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356. 20.02.2015 року позивачі звернулися до Новомиргородської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 012878 від 28.12.2001 року. Ця обставина змусила позивачів звернутися до суду за визнанням права власності на спадкове майно. Посилаючись на ст. ст. 392, 1216, 1222, 1225, 1233, 1267 ЦК України, ст. ст. 3, 88, 118, 119 ЦПК України представник позивача просить суд: визнати за позивачем 1 - [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки № 356, загальною площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, і належала спадкодавцю на підставі державного акту на землю серія ІІІ-КР № 012877 від 28.12.2001 року; визнати за позивачем 2 - [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки № 356, загальною площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, і належала спадкодавцю на підставі державного акту на землю серія ІІІ-КР № 012877 від 28.12.2001 року. В подальшому представником позивачів було змінено позовні вимоги, а саме: визнати за спадкоємцем - [PERSON] право власності на ? частку у праві власності на земельну ділянку № 356, загальною площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, і належала спадкодавцю на підставі державного акту на землю серія ІІІ-КР № 012877 від 28.12.2001 року; визнати за спадкоємцем - [PERSON] право власності на ? частку у праві власності на земельну ділянку № 356, загальною площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, і належала спадкодавцю на підставі державного акту на землю серія ІІІ-КР № 012877 від 28.12.2001 року. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи позивачі, представник позивачів та представники відповідачів [PERSON] сільради, Новомиргородської РДА, Відділу Держземагенства, ГУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень проти позову не надіслали. До суду надійшла заяви: голови [PERSON] сільради від 8 червня 20105 року № 377 з проханням провести розгляд справи без участі представника [PERSON] сільської ради, заперечень та відмов щодо права власності на спадкове майно не має; голови Новомиргородської РДА від 11.06.2015 № 01-26/185/1, в якій він повідомив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить судове засідання провести без участі представника Новомиргородської РДА; представника відділу Держземагенства за довіреністю [PERSON] від 23.06.2015 р., в якій вона повідомила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить суд розглянути справу без участі представника відділу Держземагенства; представника позивачів від 07.07.2015 з проханням провести розгляд справи без його участі, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. За правилами ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання позову відповідачами [PERSON] сільрадою, Новомиргородською РДА, представником відділу Держземагенства не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно наданим доказам, 10 травня 2011 року у селі Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області помер дід позивачів [PERSON], про що 11 числа травня місяця 2011 року [PERSON] сільською радою Новомиргородського району складено відповідний актовий запис № 7 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області 20 березня 2013 року повторно видано свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 166793. На момент смерті [PERSON] йому на праві приватної власності належала земельна ділянка № 356, площею 5,69 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 012877 від 28 грудня 2001 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3963. За життя [PERSON], [INFO], склав заповіт, посвідчений 26.10.2004 року секретарем Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області [PERSON], зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №237, згідно з яким вищезазначену земельну ділянку заповів у рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт 23.05.2006 Новомиргородською державною нотаріальною конторою зареєстровано в Спадковому реєстрі за номером 39789293. Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок, зокрема, смерті особи. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно з частиною першою статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як вбачається з довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 610 від 08.11.2011, [PERSON] був прописаний та проживав у [INFO] території [PERSON] сільської ради з народження 22 вересня 1925 року і по день смерті 10 травня 2011 року. Таким чином, після смерті спадкодавця - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки. За правилами статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (стаття 1223 ЦК України). Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК України). Відповідно до частин третьої та пятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою вступу у спадщину позивачі звернулися до [PERSON] сільради, де їм 08.11.2011 року видано довідку № 610, про те, що за спадкодавцем - [PERSON] дійсно рахується земельна ділянка № 356, площею 5,69 га, кадастровий номер 3523883200:03:000:0356, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 012877 від 28.12.2001 року. Згідно вказаної довідки разом з померлим [PERSON] проживали позивач 1 та позивач 2. Таким чином спадкоємцями за заповітом [PERSON] є позивач 1 [PERSON] та позивач 2 - [PERSON], які відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини вони постійно проживали разом із спадкодавцем та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї. При цьому частинами першою та другою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Поряд з цим згідно зі статтею 1297 ЦК України Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. 10.02.2015 року позивачі звернулися до відділу Держземагентсва у Новомиргородському районі, де 13.02.2015 року отримали лист №269/01-10 про те, що [PERSON] віктор Петрович дійсно отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 5,69 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3523883200:03:000:0356 від 28.12.2001 року за № 291. Позивачі звернулися до Новомиргородської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину, але 20.02.2015 року отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 152/02-31 у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 012878 від 28.12.2001 року. Водночас відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Ці обставини підтверджуються: особистими документами позивачів, копією заповіту, копією Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 5082465, виданого 23.05.2006 Новомиргородською державною нотаріальною конторою, копією довідки [PERSON] сільської ради, листом відділу Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Державним актом на право приватної власності на землю, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, іншими матеріалами справи. Ураховуючи наведене, позов підлягає безспірному задоволенню. На підставі викладеного та ст.41 Конституції України, ст. ст. 15-16, 316-317, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233, 1235, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved