Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи свої вимоги тим, що 5 червня 2006 року між [PERSON] і ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № ROMWSE00002439, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 20 квітня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 117870 грн. 95 к., яка складається з: заборгованості по основній сумі -5262 грн. 01 к., заборгованості за процентами - 36159 грн. 25 к., пені за несвоєчасно виконані зобов'язання -74730 грн. 24 к., заборгованості по комісії у розмірі 1719 грн. 45 к. З метою забезпечення виконання зобов'язань по договору 15 серпня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. На підставі викладеного позивач прохав стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1000 грн.; стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 116870 грн. 95 к. Ухвалою суду від 11 червня 2015 року провадження щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] було закрито. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації та не подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 5 червня 2006 року між [PERSON] і ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № ROMWSE00002439, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до відомостей адресно - довідкого бюро підрозділу ГУДМС УДМС України у Рівненській області [PERSON] померла [INFO]. У відповідності до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника. У зв'язку зі смертю боржника [PERSON] зобов'язання по кредитному договору припинилися між позивачем та померлою [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що вже після смерті [PERSON] 15 серпня 2014 року відповідач [PERSON] уклала договір поруки з позивачем № 02/ДЗ, за умовами якого поручилася за виконання [PERSON] своїх зобов'язань по договору розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (ст. ст. 553-554 ЦК України), а також за будь - якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване, в тому числі, у договорі поруки (п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Позивач не надав суду доказів про прийняття спадщини після смерті [PERSON] іншими особами. Умовами договору поруки, укладеного між позивачем та [PERSON], не передбачено умови про згоду відповідача як поручителя відповідати за нового боржника. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що на поручителя не може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язання за кредитним договором у зв'язку зі смертю позичальника, оскільки у позичальника відсутній правонаступник, який прийняв спадщину та поручитель не давав згоди відповідати за нового боржника. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed