Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] 251 600 грн. Свої вимоги мотивують тим, що між ними та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого вони передали [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США. Вказану суму боргу відповідач повинен був повернути позивачам у строк до 01.12.2015 року, проте до теперішнього часу борг не повернуто, від сплати боргу відповідач [PERSON] ухиляється, на підставі чого просять позовні вимоги задовольнити. Уточнивши розмір позовних вимог 17.02.2017 р., позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь грошові кошти в національній валюті, що еквівалентні 10 000 дол. США по курсу НБУ на день ухвалення рішення по справі (а.с.58). 13.02.2018 р. позивач [PERSON], позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.28, 73, 153). Представник відповідача - [PERSON] про час та місце розгляду справи була повідомлена, просила розглядати справу у її відсутність (а.с.17-18, 100-101,152). Раніше у судових засіданнях позивач та представник позивача позовні вимоги підтримували, просили їх задовольнити Представник відповідача раніше у судових засіданнях суду поясняв, що відповідач дійсно отримував у позику грошові кошти у позивачів, проте борг повернув, оскільки видавав на ім'я позивача [PERSON] довіреність на отримання нею його заробітку за роботу на судах закордонного руху. Суду надано письмові пояснення по справі (а.с.137-138). У свою чергу позивач [PERSON] та її представник суду пояснили, що відповідач видавав на її ім'я довіреності на отримання його заробітної плати і до укладення договору позики, крім того, грошові кошти з його зарплати було передано в погашення боргу відповідача і перед іншими позикодавцями - [PERSON] т[PERSON] і на утримання його сім'ї - жінки та дитини. Надано суду додаткові письмові пояснення (а.с.139-141). Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З матеріалів справи вбачається, що 14.01.2014 р. [PERSON] отримав від [PERSON], який приходився на час укладання розписки відповідачу тестем, у позику грошові кошти в сумі 6 000 дол. США та зобов'язується їх повернути до 01.12.2015 р. (а.с.49). Згідно іншій розписці [PERSON] отримав від [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 4 000 дол.США із зобов'язанням повернути в строк до 01.12.2015 р. (а.с.50). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Виходячи з викладеного, суд робить висновок щодо укладання відповідачем двох договорів позики на суми 6 000 дол.США та 4 000 дол.США. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Припиняється зобов'язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст 598 ЦК України). Так, з витягу по рахунку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», відкритому на ім'я [PERSON], вбачається зняття грошових коштів позивачем [PERSON] в доларах США за період з 14.02.2012 р. по 29.12.2015 р. (а.с.80-93). В той час, як договори позики укладались у січні 2014 р. Згідно довідці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № Д2-В-25/61 від 10.10.2017 р. та копії довіреності [PERSON] на ім'я [PERSON] була видана довіреність на отримання грошових коштів 16.11.2011 р., строком дії до 16.112014 р. та 18.06.2014 р., строком дії до 18.06.2017 р. (а.с.127, 149-150). Тобто, позивач [PERSON] отримувала заробітну плату [PERSON] ще до укладення вказаних договорів позики. Допитана 28.11.2017 р. у судовому засіданні свідок [PERSON] - дочка позивачів та колишня дружина відповідача, суду підтвердила отримання мамою [PERSON] заробітної плати [PERSON] у період з 2012 по 2016 р. на потреби її сім'ї, покриття заборгованості останнього за договорами позики із іншими людьми, зокрема, [PERSON] - рідної сестри її матері (позивача). Зазначила необхідність отримання грошових коштів саме її мамою, а не нею, через своє захворювання (а.с.129). Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов'язку є наявність боргового документа у боржника. Отже, виходячи з викладеного, та, з урахуванням наявності розписок про отримання позик у позивачів, відсутності розписок про отримання позивачами грошових коштів у погашення зобов'язань за договорами позики, суд приходить до висновку щодо невиконання зобов'язань за вказаними договорами позики та задоволення позовних вимог на користь [PERSON] та [PERSON] в розмірах сум позик. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Згідно офіційному курсу НБУ станом на 13.02.2018 р. 100 доларів США становлять 2684,0367 грн. Оскільки відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконав, з останнього на користь позивачів підлягає стягненню 161 042 грн. та 107 361, 47 грн. відповідно. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial