Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У травні 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі: Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, який уточнювався. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що 21.06. 2008 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на : житловий будинок та господарські споруди , що розташовані за адресою : с. Біленьке вул. Комунарівська, 32 Запорізького району Запорізької області, який вона прийняла в якості спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 09.07.2005 року , але не оформила своїх спадкових прав. При житті [PERSON], склала заповіт, в якому все належне їй на час смерті майно вона заповідала позивачу. Вищевказаний заповіт не змінений та не відмінений Позивач [PERSON] та його бабуся [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавців, а саме [PERSON] в порядку ст. 11268 ЦК України, а саме, були зареєстровані та мешкали зі спадкодавцями за однією адресою, що підтверджується довідками, виданими Біленьківською сільською радою. Даний будинок належав [PERSON] Васильоичу на підставі договору купівлі продажу, посвідченим 03.10.1968 року секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Однак, при оформленні своїх спадкових прав на житловий будинок, зясувалось, що право власності на спадковий будинок не було зареєстроване на [PERSON] в державному електронному реєстрі, тому нотаріусом Запорізької райдержнотконтори було відмовлено в оформленні спадщини в нотаріальному порядку. У звязку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду та просить суд визнати за ним, [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: с. Біленьке вул.Комунарівська,32 Запорізького району Запорізької області, а саме: житловий будинок літ. «А», нежитлова прибудова літ. «а», гараж літ. «Б», літню кухню літ. «В», коптильню літ. «Г», сарай літ. «Д», навіси літ. «Е,Ж,З», теплиця літ. «К», вхід в погріб літ. «пг», погріб літ. «пг1», вбиральню літ. «У», паркан №1, ворота з хвірткою №2, свердловина №3 після смерті [PERSON], померлої 2106.2008 року, яка прийняла, але не оформила спадкових прав після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого 09.07.2005 року. Представник позивача [PERSON], [PERSON], яка діяла на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1638 та договору про надання юридичних послуг від 24.04.2014 р., в судове засідання зявилась, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду заяву в якій вказав, що проти позову [PERSON], відповідач - Територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, не заперечує та просить суд розглядати справу без їх участі. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представником позивача [PERSON], під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, 21.06. 2008 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на : житловий будинок та господарські споруди , що розташовані за адресою : с. Біленьке вул. Комунарівська, 32 Запорізького району Запорізької області (відповідно до технічного паспорту від 03.04.2014 р., копія якого міститься в матеріалах справи), який вона прийняла в якості спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 09.07.2005 року , але не оформила своїх спадкових прав. Факт знаходження [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі підтверджується свідоцтвом про їх одруження, копія якого міститься в матеріалах справи. При житті [PERSON], склала заповіт, в якому все належне їй на час смерті майно вона заповідала позивачу. Вищевказаний заповіт не змінений та не відмінений, копія міститься в матеріалах справи Позивач [PERSON] та його бабуся [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавців в порядку ст. 11268 ЦК України, а саме, були зареєстровані та мешкали зі спадкодавцями за однією адресою, що підтверджується довідками, виданими Біленьківською сільською радою. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець по заповіту або по закону має право спадщину прийняти або не прийняти. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок його смерті. Однак, при оформленні своїх спадкових прав на житловий будинок, зясувалось, що право власності на спадковий будинок не було зареєстроване на [PERSON] в державному електронному реєстрі, тому нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було відмовлено в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, про що свідчить постанова, копія якої міститься в матеріалах справи. Право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок в с. Біленьке вул. Комунарівська, 32 Запорізького району Запорізької області підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим 03.10.1968 року секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Відповідно до ст. 128 ЦК 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документу на речі. При цьому ч. 2 ст. 227 УРСР передбачала реєстрацію жилого будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору в виконавчому комітеті сільської ради. Право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами набуто було [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області договору купівлі-продажу, який зареєстрований в книзі записів нотаріальних дій за №49 від 03.10.1968 року, що відповідало вимогам ст. 227 ЦК УРСР (1963 р.). Даний договір складено згідно п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УССР» від 31.10.1975 року і п. 45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих» від 09.01.1976 року, ст.4 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу УССР» від 31.01.1966 року. Відповідно п. 1 ст. 1 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу УССР» від 31.01.1966 року, щ діяла до 13.01.1995 року тільки в містах та селищах міського типу реєстрацію житлових будинків проводило бюро технічної інвентаризації. Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до п. 5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно ст.392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивача не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved