Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агростеп» (далі ТОВ «Агростеп») про розірвання договору оренди землі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що його матері [PERSON] належала земельна ділянка площею 8,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Іванівського району Херсонської області.\~ 13 січня 2015 року [PERSON] уклала з ТОВ «Агростеп» договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, а [INFO] матір померла. Спадщину за законом у вигляді земельної ділянки площею 8,66 га, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Іванівського району Херсонської області прийняв він, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом 28.12.2016 року. Відповідно до п.41 договору оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. На даний час позивач\~ має намір свою земельну ділянку обробляти самостійно. 05 липня 2017 року [PERSON] \~ направив лист до ТОВ «Агростеп» з проханням розірвати договір оренди землі на підставі п.41 договору оренди, з наданням до листа проекту угоди про дострокове розірвання договору оренди землі. ТОВ «Агростеп» повідомило позивачу, що відмовляється від розірвання договору оренди землі, оскільки строк дії договору не закінчився та позивачем не надано документів, які підтверджують смерть [PERSON] та прийняття ним спадщини. При отриманні орендної плати за 2017 рік позивачем були надані керівництву ТОВ «Агростеп» копії всіх документів, що посвідчували його право власності на земельну ділянку. Протягом 2018-2019 рр позивач користувався вказаною земельною ділянкою самостійно та здійснював посів сільськогосподарських культур. Оскільки відповідач за вказаний період не перешкоджав позивачу користуватися земельною ділянкою, він вважав, що відповідач погодився на його пропозицію про дострокове розірвання договору оренди землі. Проте, навесні 2020 року відповідачем було засіяно належну позивачу земельну ділянку, мотивуючи свої дії тим, що строк дії договору оренди землі від 13.01.2015 року не закінчився.\~\~\~ Із урахуванням зазначеного, позивач просив розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] і ТОВ «Агростеп» щодо оренди земельної ділянки, площею 8,66 га, кадастровий номер 6522982800:08:009:0004, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області, державна реєстрація якого проведена 14.01.2015 року реєстраційною службою Іванівського районного управління юстиції Херсонської області за № 8374347, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 09.06.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 28.07.2020 року представник відповідача ТОВ «Агростеп» Величко І.С. надіслав до суду відзив на позовну заяву (а.с.33-35), згідно якого позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що 13.01.2015 року укладено договір оренди землі між [PERSON] і ТОВ «Агростеп» на підставі якого земельна ділянка, площею 8,66 га передається в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва на строк 10 років. Договір має підписи сторін, завірений печаткою ТОВ «Агростеп» та зареєстрований у реєстраційній службі Іванівського РУЮ Херсонської області. Відповідно до п.п.38, 40, 41 Договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; розірвання договору в односторонньому порядку не допускається; перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для змін умов або розірвання договору оренди. Відповідно до ст.1268 ЦК, ст.148-1 ЗК особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника ділянки за чинними договорами оренди. Вважають, що ТОВ «Агростеп» не було порушено умов договору оренди землі, які б давали підстави розірвати даний договір. Крім того, зазначають, що орендна плата [PERSON] 04.02.2016 року була отримана наперед шляхом отримання грошового кредиту у розмірі 50 000 грн, про що була надана розписка останньою. Щодо обробітку земельної ділянки, то зазначили, що відповідно до аграрної методики ТОВ «Агростеп» провело культивацію земельних ділянок у 2017 році на території Новомиколаївської сільської ради, зокрема і земельної ділянки, що належала орендодавцеві, та протягом двох років дала змогу землі відпочити, для покращення її властивостей і отримання в подальшому кращого урожаю, але порушуючи умови договору і не повідомивши орендарів спадкоємець [PERSON] без попередження самовільно розпочав обробляти орендовану відповідачем земельну ділянку, про що їм стало відомо на\~ весні 2020 року після того, як було проведено інвентаризацію всіх орендованих відповідачем земельних ділянок. Просили відмовити у задоволенні позову.\~\~\~\~\~\~\~ 04.08.2020 року [PERSON] подано відповідь на відзив (а.с.46-48), згідно якого позивач зазначає, що екземпляр договору оренди, який долучено відповідачем до відзиву відрізняється від оригіналу договору оренди, який є у позивача. Так, на копії договору оренди зазначено, що він укладений 13.01.2015 року, а на оригіналі зазначено 25.08.2015 року; слова «не є» в п.41 договору оренди не закреслено, тоді як на оригіналі Договору оренди закреслено. Крім того, позивач заперечує отримання його матір`ю коштів від відповідача, оскільки в розписці, касовому ордері так і в договорі оренди підпис [PERSON] підроблений, видатковий касовий ордер від 04.02.2016 року не містить дати одержання грошей, підписів керівника, бухгалтера, касира, паспортні дані [PERSON] не відповідають дійсному паспорту останньої. Щодо невикористання відповідачем впродовж 2018-2019 рр землі, зазначає, що землі, які не зайняті посівами протягом всього вегетаційного періоду або його частини, мають утримуватися в пухкому і чистому від бур`янів стані. Разом з тим, ТОВ «Агростеп» упродовж 2018-2019 рр взагалі не проводило будь-які агротехнічні роботи на земельній ділянці. Позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача ТОВ «Агростеп» в судове засідання двічі не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися завчасно у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.55,59,88). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що у 2018-2019 рр допомагав [PERSON] обробляти земельну ділянку в Іванівському районі Херсонської області. Частина ділянки була закультивована під пару, інша засіяна ячменем. В березні 2020 року земельну ділянку один раз закультивували та планували ще раз це зробити в квітні, проте, після весняних свят виявили, що земельна ділянка вже була засіяна соняшником іншою особою.\~\~ Свідок [PERSON] в суді підтвердив, що у 2018-2019 рр він на тракторі допомагав [PERSON] сіяти та обробляти земельну ділянку останнього, що розташована на території Іванівського району Херсонської області. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії I-ХС № 017691 від 15 листопада 2002 року на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 8,66 га, кадастровий номер 6522983800:08:009:0004, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Іванівського району Херсонської області. Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року, встановлено факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку від 15 листопада 2002 року, виданого на ім`я [PERSON] таким, що виданий та належить [PERSON] . Рішення набрало законної сили 23.12.2016 року (а.с.6,14). 13 січня 2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агростеп» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого останньому була передана у строкове платне користування вказана земельна ділянка, строком на 10 років. Даний договір зареєстрований 14.01.2015 року реєстраційною службою Іванівського районного управління юстиції Херсонської області, номер запису про інше речове право: 8374347, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.71-75,87). Дана обставина, а саме те, що договір оренди землі від 13.01.2015 року, укладений між « [PERSON] » та товариством таким, що укладений між [PERSON] , відповідачем у відзиві на позов визнана та не заперечується. Відповідно до акта складеного між сторонами договору було визначено межі вищезазначеної земельної ділянки в натурі (а.с.78).\~\~ На підставі акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду орендодавцем було передано земельну ділянку у користування ТОВ «Агростеп» (а.с.79). [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкував належну їй земельну ділянку, площею 8,6600 га, кадастровий номер 6522983800:08:009:0004, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новомиколаївської сільської радли Іванівського району Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 2016 року, та зареєстрував своє право на нерухоме майно відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15-16). 05 липня 2017 року [PERSON] \~ направив повідомлення ТОВ «Агростеп» з проханням розірвати договір оренди землі на підставі п.41 договору оренди, оскільки він самостійно бажає обробляти земельну ділянку, з наданням до повідомлення проекту угоди про дострокове розірвання договору оренди землі (а.с.17-18). На вказану заяву ТОВ «Агростеп» повідомило позивачу, що відмовляється від розірвання договору оренди землі від 13.01.2015 року, оскільки строк дії договору не закінчився та позивачем не надано документів, які підтверджують смерть [PERSON] та прийняття ним спадщини (а.с.19). Згідно з частиною першою статті 317, частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власнику належить, зокрема, право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. Цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та договором оренди землі. Згідно з частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. У відповідності до ч. 1 ст. 792 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату предати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди укладається у письмовій формі та набирає чинності після його державної реєстрації (частина перша статті 14, стаття 18 Закону України «Про оренду землі». Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 651 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час укладання спірного договору), перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 40 договору оренди землі від 13 січня 2015 року, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. У пункті 41 спірного договору оренди землі сторони визначили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є (не є) підставою для зміни умов або розірвання договору. У судовому засіданні судом було досліджено усі три примірники договору оренди землі від 13 січня 2015 року, які відповідно до п.44 даного договору мають однакову юридичну силу. Так судом встановлено, що у примірнику договору оренди, який надав позивач\~ частка «не» закреслена, крім того, дата укладання даного договору вказана « 25.08.2015 рік» (а.с.7-9), у примірнику договору, який надав відповідач до відзиву (а.с.38-40) та примірнику договору, який міститься у реєстраційній службі Іванівського районного управління юстиції Херсонської області (а.с.71-75), частка «не» не закреслена. Зміст договору оренди землі від 13 січня 2015 року сторони визначили на основі Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220. Суд зазначає, що зміст договору повинен бути чітким і не викликати двозначного або протилежного тлумачення його умов сторонами договору. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року\~ № 220 передбачено, що погодження цього пункту відбуваються сторонами шляхом закреслення непотрібного. Оцінюючи зміст пункту 41 договору оренди у примірниках наданих сторонами та реєстраційною службою, суд прийшов до висновку, що вказаний пункт не містить однозначного погодження сторонами такої підстави розірвання договору оренди землі, як перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи, а тому, враховуючи, положення пункту 40 договору оренди, статті 32 Закону України «Про оренду землі», суд вважає, що\~ у задоволенні позовних вимог з підстав, заявлених позивачем, слід відмовити. Доводи\~ позивача, що пунктом 41 договору оренди землі визначено підставу для зміни умов або розірвання договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, є помилковими. Таким чином, виходячи з положень ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», суд не вбачає правових підстав для розірвання, укладеного 13 січня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Агростеп» договору оренди землі, та зареєстрованого 14.01.2015 року реєстраційною службою Іванівського районного управління юстиції Херсонської області, номер запису про інше речове право: 8374347, у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до позивача [PERSON] . Вирішуючи спір, суд взяв до уваги практику Верховного Суду, викладену у постановах від 27 березня 2019 року, справа № 190/949/17; від 27 травня 2020 року, справа № 582/1131/17. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому вимоги про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed