Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою розташованою за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира під номером [ADDRESS] . Відповідач є рідним братом позивача та зареєстрований у зазначеній квартирі, але фактично не проживає з 1999 року, не бере ніякої участі в утриманні квартири та сплаті комунальних платежів, а його реєстрація в належній позивачу квартирі порушує її право та створює перешкоди у володінні та користуванні майном. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення.. Відповідач в судове засідання не з`явився , про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-порталі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши позивача,\~свідка,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до наступного. На підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородським В.В. 07.08.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1334 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира під номером [ADDRESS] (а.с. 11-20). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб № 1023 від 13.05.2019 [PERSON] зареєстрований за вищезазначеною квартирою (а.с.22). Відповідач не проживає у вказаній квартирі з 1999 року, що підтверджується актом обстеження житлово- побутових умов від 18 лютого 2019 року складеного уповноваженою особою Краснопільської селищної ради [PERSON] П.( а.с.21). Факт тривалого непроживання відповідача в зазначеній квартирі підтверджується також і показами свідка [PERSON] . Згідно ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки [PERSON] не проживає в будинку, власницею якого є позивачка та не користується квартирою понад 1 рік без поважних причин, витрати на утримання зазначеної квартири не здійснює, до цього часу [PERSON] залишається зареєстрованими у вказаному житловому приміщенні, чим створює перешкоди в користуванні вказаним житлом позивачці, тому у суду є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою [ADDRESS] . Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved