Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з уточненим в процесі розгляду позовом до відповідача та просив суд стягнути з відповідача заставну суму в розмірі 1600 грн., матеріальну шкоду в сумі 7006,00 грн., моральну шкоду в сумі 100000 грн. та понесені ним судові витрати. Свої позовні вимоги він обґрунтував тим, що 23.11.2015 року між ним та відповідачем було укладено Договір №8520 про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей. Строк тимчасового платного користування (оренди) індивідуальним сейфом складав 180 календарних днів з 23.11.2015 по 20.05.2016 р. За умовами договору він вніс на рахунок банку заставну вартість за ключ від сейфу в розмірі 1600 грн., яка за була визначена як власність клієнта та повинна була бути повернутою по закінченню строку користування сейфу, визначеного договору та після повернення ключа Банку. Зазначив, що по закінченню терміну тимчасового користування сейфом, а саме 20.05.2016 року, він звернувся до Банку з вимогою прийняти у нього ключ, сейф та повернути йому заставну суму 1600 грн., проте його вимоги не були виконані, будь-яких обґрунтувань щодо невиконання Банком умов договору він не отримав. На підставі цього вважав, що відповідачем було порушено умови договору та просив суд в примусовому порядку стягнути з Банку заставну суму коштів у розмірі 1600 грн. Свої вимоги матеріального характеру обґрунтував тим, що він був вимушений у передбачені договором строки прибути до м. Київ з метою виконання своїх зобовязань, проте вказані дії були безрезультатними, а тому вважає, що він поніс матеріальну шкоду в розмірі 506 грн., що дорівнює вартістю двох квитків на поїзд. При цьому зазначав, що 1500 грн. він витратив на консультації із спеціалістами в галузі права, підготовку та направлення засобами звязку відповідних листів, а також копіювання документів під час підготовки позовної заяви та додатків до неї. Іншу суму, яка була заявлена ним у позові, тобто 5000 грн., вважав їх витратами на майбутнє та просив суд також їх стягнути. Розмір моральної шкоди обґрунтував тим, що невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань призвело до того, що він отримав душевну біль, втратив спокій, гідність доводячи та очікуючи те, що в нього приймуть сейф та ключ від нього та повернуть заставну суму. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилався на обставини та докази, які містяться у позовній заяві. \~\~\~\~\~ \~\~\~Представник\~відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 15.06.2016 року, в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду була належним чином повідомлена, надала письмовий відзив на позов, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 року №8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.05.2016 року №783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПуАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Вказала, що на даний час впроваджена процедура ліквідації. Тому,

Outcome: partial