Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 р. до Любашівського районного суду Одеської області в порядку статті 116 ЦПК України надійшла справа за зазначеним позовом. Позивач з урахуванням уточнених вимог зазначив , що з 27.04.2011 р. він перебував з відповідачем у трудових відносинах , працюючи на посаді старшого інженера - проектувальника відділу проектування АСУТП , зв»язку та АСКОЕ. 09.12.2013р. він припинив трудові відносини з відповідачем за угодою сторін. При звільненні йому не була виплачена заробітна плата за період з 01.10.2013 р. по 09.12.2013 р. у розмірі 5362 ,9 грн. та грошова компенсація за використану відпустку у період з 16.10.2013 р. по 01.11.2013 р. в сумі 2814,38 грн. Вказана сума невиплаченої на день звільнення заробітної плати та грошової компенсації за використану відпустку підтверджується розрахунковими довідками ТОВ «ЛБР Електро» за жовтень та листопад 2013 р., а також витягом з зарплатного карткового рахунку з 29.12.2012 р. по 26.03.2014 р. Відповідно до розрахунку середній заробіток за час затримки виплат належних йому на момент звільнення становить 40360,04 грн. Сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати відповідно до проведеного розрахунку з врахуванням статистичної інформації про індекси споживчих цін Головного управління статистики в Одеській області № 11-33/227 від 21.11.2014 р. становить 1608,67 грн. Внаслідок невиплати зазначених платежів йому було завдано моральну шкоду , яка виразилась в моральних переживаннях та порушенні нормальних умов життя. У зв»язку з невиплатою заробітної плати він був виселений з орендованої квартири , оскільки не мав змоги сплатити вартість оренди найманого житла. Грошові кошти для проживання він вимушений був брати у борг , що спричинило йому певні незручності. Порушення нормальних умов життя призвело до погіршення його стану здоров»я , що підтверджується викликами швидкої допомоги та проведеною магнітно - резонансною томографією . Причинену йому моральну шкоду він оцінює у 30000 грн. Посилаючись на викладене , просив суд стягнути з відповідача нараховану , але не виплачену заробітну плату в сумі 5362 грн.90 коп. , кошти за використану , але не оплачену відпустку в сумі 2814 грн. 38 коп. , середній заробіток за час затримки належних йому виплат у розмірі 40360 грн.04 коп. , компенсацію за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексів інфляції в сумі 1608 грн. 67 коп. , а також моральну шкоду , заподіяну невиплатою заробітної плати , у розмірі 30000 грн. Позивач у судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з»явився . Про день і час розгляду справи неодноразово був повідомлений рекомендованими повідомленнями за місцезнаходженням згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - 79024 Львівська область, м. Львів, Личаківський район , вул.. Богдана Хмельницького , будинок 176 , про що в матеріалах справи є відповідні докази. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач надав згоду на заочний розгляд справи, про що зазначив у письмовій заяві , яка знаходиться в матеріалах справи, суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено , що позивач з 27.04.2011 р. перебував з відповідачем у трудових відносинах , працюючи на посаді старшого інженера - проектувальника відділу проектування АСУТП , зв»язку та АСКОЕ. 09.12.2014 р. він припинив трудові відносини з відповідачем за угодою сторін. Дані факти підтверджуються наказом ТОВ «ЛБР Електро» № 03-Л від 27.04.2011 р. про прийняття позивача на вказану посаду та наказом відповідача № 29-К від 09.12.2013 р. про звільнення позивача з зазначеної посади за угодою сторін. ( а.с.- 8 , 12 ) При звільненні позивачу не була виплачена заробітна плата за період з 01.10.2013 р. по 09.12.2013 р. у розмірі 5362 ,9 грн. та грошова компенсація за використану відпустку у період з 16.10.2013 р. по 01.11.2013 р. в сумі 2814,38 грн. Вказана сума невиплаченої на день звільнення заробітної плати та грошової компенсації за використану відпустку підтверджується розрахунковими довідками ТОВ «ЛБР Електро» за жовтень та листопад 2013 р., а також витягом з зарплатного карткового рахунку з 29.12.2012 р. по 26.03.2014 р. ( а.с.- 13 , ) Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства , установи , організації, провадиться в день звільнення. У ст.. 117 цього Кодексу вказано, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строк, зазначений у ст..116 КЗпП , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа , організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь невиплачених йому заробітної плати та компенсації за використану відпустку підлягає задоволенню в повному обсязі. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки належних відповідачу зазначених грошових сум . суд виходить зі слідуючого. З довідки ТОВ «ЛБР Електро» про середню заробітну плату позивача вбачається , що заробітна плата , що враховується для розрахунку середньої заробітної плати становить 6000 гривень ( а.с.- 19 ) Як зазначено у наказі ТОВ «ЛБР Електро» від 30.08.2013 р. № 77/1 Про зміну суттєвих умов праці , установити в ТОВ «ЛБР Електро» у зв»язку з погіршенням фінансового стану підприємства неповну робочу неділю з 4-х часовим робочим днем. Відповідно до вказаного наказу позивачу з 01.11.2013 р. розмір ставки встановлений у розмірі 0,5 ( а.с.- 18 ) Заробітна плати позивача за два місяці перед звільненням , тобто за листопад і жовтень 2013 р. становить 3000 і 6000 грн. відповідно. Середньоденна заробітна плата позивача при п»ятиденній робочій неділі становить 204, 5 грн. , виходячи з розрахунку ( 3000 + 6000 ) : ( 23+ 21 ) = 204 грн. 50 коп. Кількість днів з моменту звільнення позивача до моменту ухвалення рішення становить 244. Таким чином середня заробітна плата за час затримки вказаних виплат становить 204 грн. 50 коп. х 244 дні = 49898 грн. При визначенні суми середнього заробітку , яку належить стягнути з відповідача на користь позивача за час затримки розрахунку при звільненні , суд враховує роз»яснення , викладені у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13 , відповідно до яких суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми , на яку працівник мав право , частки , яку вона становила у заявлених вимогах , істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Виходячи з розміру грошової суми, виплата якої була затримана позивачу відповідачем при звільненні, враховуючи принцип співмірності та справедливості , враховуючи важке матеріальне становище відповідача , суд вважає можливим визначити суму середнього заробітку , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за час затримки розрахунку при звільненні , у розмірі 10000 гривень. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати , затвердженого постановою КМ від 20.12.1997 р. № 1437 ( зі змінами , внесеними згідно з постановою КМ від 23.04.1999 р. № 692) , компенсація провадиться в разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати , нарахованої працівникові за період роботи , починаючи з 01.01.1998 р., якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на 1% Відповідно до проведеного розрахунку величина приросту індексів споживчих цін становить: Жовтень 2013 р. - листопад 2014 р. - 119,81% - 100% = 19,81 % Листопад 2013 р. - листопад 2014 р. - 119,57% - 100% = 19,57% Грудень 2013 р.- листопад 2014 р. - 118,97% - 100% = 18,97% Сума компенсації : Жовтень 2013 р. - листопад 2014 р - ( 2351,33 +2814,38) х 19,81% /100% = 1023,33 грн. Листопад 2013 р. - листопад 2014 р. - ( 2341,15 х 19,57%)/100%= 458,16 грн. Грудень 2013 р.- листопад 2014 р. - (670,42 х 18,97%) /100% = 127,18 грн. Загальна сума компенсації станом на 1 листопада 2014 року: 1023,33 грн. + 458,16 грн. + 127,18 грн.= 1608,67 грн. При вирішенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 30000 грн. суд виходить зі слідуючого. Відповідно до ст.. 237-1 відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя Судом встановлено , що позивач припинив трудові відносини з відповідачем за угодою сторін 09.12.2013 р. При звільненні йому не була виплачена заробітна плата за період з 01.10.2013 р. по 09.12.2013 р. у розмірі 5362 ,9 грн. та грошова компенсація за використану відпустку у період з 16.10.2013 р. по 01.11.2013 р. в сумі 2814,38 грн. Враховуючи незадовільний матеріальний стан відповідача , співмірність заборгованої суми і визначеного позивачем розміру моральної шкоди , застосовуючи такі засади цивільного законодавства як справедливість , добросовісність та розумність ( ст.. 3 ЦК України ) , суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду , заподіяну останньому затримкою виплати належних грошових сум , у розмірі 1000 гривень. На підставі викладеного ,

Outcome: partial