Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У травні 2015 року позивач ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних самовільною рубкою дерев. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що 20 грудня 2014 року близько о 11 годині 30 хвилин лісничим Крутоярівського лісництва ДП «Запорізьке ЛМГ» [PERSON] під час перевірки лісових насаджень в урочищі «Лісок» авражно-балкових насаджень було виявлено незаконну порубку 2-х дерев акації білої до ступеня припинення росту без відповідного дозволу діаметром на висоті пня 20 см та 21 см. В результаті чого складено акт огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства. Вказане правопорушення було скоєно гр. [PERSON], про що складено адміністративний протокол за ст. 65-1\~КУпАП від 20 грудня 2014 року № 0105 про адміністративне правопорушення. Позивач вказує, що внаслідок вчиненої незаконної порубки лісу державі завдано шкоди на суму 1228,64 грн., яка вирахувана на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяну лісу», затверджених Постановою КМУ № 665 від23.07.2008 року. Також позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] вину у вчиненій рубці повністю визнав, про що надав власноручне пояснення. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON]А шкоду в розмірі 1228,64 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. 19.10.2015 року суддею Запорізького районного суду Запорізької області Гончаренко П.П. було винесено заочне рішення по вказаній справі, позовні вимоги ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» були задоволені, а з [PERSON] стягнуто суму заподіяних збитків в розмірі 1228,64 грн. та суму судового збору в розмірі 243,60 грн. 20.11.2015 року ухвалою суду вказане заочне рішення було скасовано та призначено до розгляду у тому ж складі суду. Розпорядженням № 59 Запорізького районного суду від 29 вересня 2016 року призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи, у звязку з прийняттям відставки судді Гончаренко П.П. (Постанова Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року). Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судова справа передана на розгляд судді Запорізького районного суду Запорізької області Громовій І.Б. Ухвалою від 03.10.2016 року суддя Запорізького районного суду Запорізької області Громова І.Б. прийняла в своє провадження вказану цивільну справу. В судове засідання зявилась представник позивача [PERSON], яка підтримала в повному обсязі позовні вимоги ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] в судових засіданнях проти позову заперечувала в повному обсязі, зазначила, що [PERSON] не скоював зазначене в позові правопорушення передбачене ст. 65-1 КУпАП, позов не має доказового підгрунтя, а тому є таким, що не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 4\~ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 20 грудня 2014 року близько о 11 годині 30 хвилин лісничим Крутоярівського лісництва ДП «Запорізьке ЛМГ» [PERSON] під час перевірки лісових насаджень в урочищі «Лісок» авражно-балкових насаджень було виявлено незаконну порубку 2-х дерев акації білої до ступеня припинення росту без відповідного дозволу діаметром на висоті пня 20 см. Та 21 см. Вказане правопорушення було скоєно гр. [PERSON], про що складено адміністративний протокол за ст. 65-1\~КУпАП від 20 грудня 2014 року № 0105 про адміністративне правопорушення. Внаслідок вчиненої незаконної порубки лісу державі завдано шкоди на суму 1228,64 грн., яка вирахувана на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяну лісу», затверджених Постановою КМУ № 665 від 23.07.2008 року. Відповідач [PERSON] вину у вчиненій рубці повністю визнав, про що надав власноручне пояснення в протоколі № 0105 від 20.12.2014 року. Зазначені вище обставини справи підтверджуються актом огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства від 20.12.2014 року з розрахунками заподіяної шкоди, поясненнями правопорушника, адміністративним протоколом № 0105 від 20.12.2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85,00 гривень від 25.12.2016 року №0105, оскаржувалася в Запорізькому районному суді Запорізької області. 14.12.2016 року суддею Запорізького районного суду Запорізької області Ачкасовим О.М. було винесено ухвалу про залишення позову [PERSON] про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без розгляду, у звязку з пропуском строку звернення до суду. Тобто, на даний час постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності ніким не оскаржена, більш того в матеріалах справи міститься довідка Управління державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області від 15.04.2016 року, згідно якої вбачається, що [PERSON] сплатив до державного бюджету штраф в розмірі 85,00 грн. 09.01.2015 року. Також в матеріалах справи міститься розрахунок обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок скоєння адміністративного правопорушення, згідно якого, [PERSON] завдав шкоди на загальну суму 1228,64 гривень. Жодних додаткових доказів відповідачем та його представником щодо невинуватості та для спростування підстав для стягнення з [PERSON] суми збитків порівняно із заочним рішенням не було надано. Позиція представника відповідача повністю не співпадає з діями відповідача щодо сплати штрафу та визнання провини в скоєному правопорушенні. Підстав для повторного заочного рішення суд не вбачає. Сторона відповідача про день та час слухання справи була сповіщена, про що в матеріалах справи є підтвердження, та представник відповідача не зявився в судове засідання. Згідно ст.\~41,\~50 Конституції України\~використання власності не може завдавати правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі, кожен має право на безпечне життя і здоровя довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Відповідно до\~ст. 1 Лісового кодексу України\~ліс - тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав'яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов'язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правила, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ДП «Запорізьке лісомисливське господарство».

Outcome: approved