Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня\~подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 21 вересня 2013 року вона та [PERSON] перебувають у шлюбі, від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. Протягом трьох років вона сама утримує їхню дитину, відповідач лише частково надавав їй матеріальну допомогу, одна уже понад два місяці ніякої допомоги від нього вона не отримує. Дитина часто хворіє та перебуває у лікарнях. Відповідач [PERSON] є здоровою і працездатною особою, має у власності рухоме та нерухоме майно, працює в UBC сервіс Інтернешнл та має постійний дохід у розмірі 13000 грн., а також додаткові доходи в розмірі 1500 грн. за музичне оформлення свят. Інших осіб на утриманні він не має, тому може сплачувати аліменти на сина у вказаному розмірі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на малолітньої сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов із урахуванням зменшення позовних вимог визнав, подав до суду заяву, у якій зазначав, що проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. він не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 21 вересня 2013 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу постійно він не надає. Інші особи на його утриманні не перебувають. За змістом положень ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] постійно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] позивачу не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved