Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

У травні 2018 року позивач - заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1, що діє в інтересах держави в особі департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської місцевої ради, звернувся в суд до відповідача - [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. В ході вивчення стану дотримання вимог чинного законодавства України щодо порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, Миколаївською місцевою прокуратурою №1, у межах наданого, згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», була витребувана і вивчена особова справа отримувача державної допомоги [PERSON], яка перебуває на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач державної тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Згідно виконавчого листа Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.06.2003 року рішенням зазначеного суду з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 28.05.2003 року і до його повноліття. У зв'язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] у січні 2017 року звернулась до управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради з заявою про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, [PERSON], рішеннями управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, призначено відповідну державну допомогу, та, у період часу, з січня до грудня 2017 року нараховано та виплачено грошові кошти в сумі 10 527,05 грн. Водночас за інформацією Головного управління державної фіскальної у Миколаївській області відповідач [PERSON] упродовж 2017 року отримав дохід в сумі 75097,63 грн. Зазначене свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина та відшкодування сплаченої допомоги управлінням соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на його сина до державного бюджету у розмірі 10 527,05 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 16.05.2018 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз'яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідач [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом. Так, відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 8, ч. 9 ст. 181 Сімейного кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України N 189 від 22.02.2006 року затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно абз. 1 п. 2 вказаного Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли: - рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; - стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; - місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 вказаного Порядку, для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування), крім іншого, довідку державної виконавчої служби про неможливість стягнення аліментів з одного з батьків дитини внаслідок ухилення від їх сплати. Як вбачається з матеріалів справи, згідно виконавчого листа Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.06.2003 року рішенням зазначеного суду з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 28.05.2003 року і до його повноліття. У зв'язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] у січні 2017 року звернулась із відповідно заявою до управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради. Рішеннями управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, їй призначено відповідну державну допомогу, та, у період часу, з січня до грудня 2017 року нараховано та виплачено грошові кошти в сумі 10 527,05 грн. Водночас за інформацією Головного управління державної фіскальної у Миколаївській області відповідач [PERSON] упродовж 2017 року отримав дохід в сумі 75097,63 грн. Зазначене свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина та відшкодування сплаченої допомоги управлінням соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на його сина до державного бюджету. Частиною 10 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1, що діє в інтересах держави в особі департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської місцевої ради підлягає задоволенню, так як відповідно до вищезазначених ч. 10 ст. 181 СК України та п. 12 Порядку надання дитині тимчасової державної допомоги, відшкодування сплаченої допомоги підлягає стягненню з платника аліментів. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved