Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У травні 2020 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 60462,03 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12.02.2019 року, під час огляду працівниками позивача житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на предмет дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електроенергії, був виявлений факт самовільного підключення електророзетки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, яке було здійснено прихованим методом, виявити яке при контрольному огляду без використання технічних засобів було неможливо. За цим фактом в присутності та за участю відповідача [PERSON] , яка факт порушення не заперечувала, був складений Акт № 00143346 від 12.02.2019 року про порушення ПРРЕЕ, а саме порушення було усунуте працівниками позивача шляхом від`єднання самовільного підключення. На підставі вказаного Акту про порушення № 00143346, 04.03.2019 року комісією з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про винуватість споживача, кваліфікацію порушення за п. 3.1.6 Методики, та про затвердження вартості необлікованої електроенергії за період трьох останніх років в розмірі 60462,03 грн. Відповідач на засідання комісії не з`явилась, заперечень не подала, просила реструктурувати заборгованість, однак не змогла виконати відповідні умови, заборгованість не сплатила, у зв`язку з чи позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 21.05.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі. В підготовчому судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, пославшись на факти та норми права, викладені в позовні заяві. Відповідач [PERSON] письмового відзиву не надала, але в підготовчому судовому засіданні проти позову заперечувала. В ході підготовчого провадження сторони надали докази на підтвердження обставин, які мають значення для розгляду справи по суті. Ухвалою від 04.09.2020 року підготовче провадження було закрите, а справу призначено до судового розгляду. В ході судового розгляду представник позивача позов підтримав, пославшись на факти та норми права, викладені в позовні заяві. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] належав її матері, [PERSON] , яка у ньому й проживала, та померла у травні 2017 року. Після її смерті відповідач [PERSON] спадкові права на цей будинок не оформлювала, періодично приїжджала та доглядала за цим будинком, а з травня 2018 року разом із своєю сім`єю почала постійно у ньому проживати. Про наявність самовільного підключення відповідач не знала, і сама його не робила, а про відповідний факт дізналася під час перевірки 12.02.2019 року, тому й не заперечувала проти цього факту під час складання акту про порушення. Вважає, що не повинна нести відповідальність за порушення, якого не вчиняла. Зазначила, що не в змозі сплатити таку велику суму, і що самий будинок коштує менше за ціну позову у цій справі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані ними докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд приходить до такого. Як встановлено з матеріалів справи, постачання електричної енергії до житлового будинку за адресою [ADDRESS] , здійснювалось на підставі Договору про користування електричною енергією № 071453 від 22.07.2014 року, який був укладений позивачем з [PERSON] . При цьому судом було встановлено на підставі відомостей, наданих Малотокмачанською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, що [PERSON] була зареєстрована та проживала саме у будинку [ADDRESS] взагалі не існує. Як представник позивача, так і відповідач, також не оспорювали цей факт, і погодились з тим, що як у вказаному Договорі, так і в інших документах позивача неправильно вказана адреса, за якою було зафіксоване порушення будинок [ADDRESS] . Сторони також не заперечували також проти того, щоб суд при розгляді цієї справи виходив з того, що спір виник з приводу самовільного підключення за адресою [ADDRESS] . Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] померла. Документів про право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок, а також щодо прийняття відповідачем [PERSON] спадщини після [PERSON] , суду надано не було. 12.02.2019 року під час огляду працівниками позивача житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на предмет дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електроенергії, був виявлений факт самовільного підключення електророзетки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, яке було здійснено прихованим методом, виявити яке при контрольному огляду без використання технічних засобів було неможливо. За цим фактом в присутності та за участю відповідача [PERSON] , яка факт порушення не заперечувала, був складений Акт № 00143346 від 12.02.2019 року про порушення ПРРЕЕ, а саме порушення було усунуте працівниками позивача шляхом від`єднання самовільного підключення. На підставі вказаного Акту про порушення № 00143346, 04.03.2019 року комісією з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про винуватість споживача, кваліфікацію порушення за п. 3.1.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, та про затвердження вартості необлікованої електроенергії за період трьох останніх років в розмірі 60462,03 грн. Листом від 11.03.2019 року відповідач була повідомлена про результати засідання комісії та про розмір нарахованої вартості необлікованої електричної енергії, однак добровільно цю суму не сплатила. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не оспорює факт свого проживання за адресою [ADDRESS] , факт користування нею електричною енергією, факт проведення перевірки 12.02.2019 року, факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії у виді самовільного підключення електророзетки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, яке було здійснено прихованим методом, а також факт складання Акту про порушення № 00143346 від 12.02.2019 року у її присутності, суд в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України вважає ці обставини встановленими й такими, що не підлягають доказуванню. Відтак, суд виходить з того, що спір між сторонами фактично зводиться до правильності розрахунку вартості необлікованої електричної енергії, а також до наявності чи відсутності у відповідача обов`язку її сплатити. Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» (який був чинним на час винесення спірного рішення), а також Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією. Станом на час виникнення спірних відносин були чинними Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, а також Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджена Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (надалі - Методика). За змістом пункту 1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії необлікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно. Пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. На підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків (пункт 8.2.6 Правил). Відповідно до підпункту 6 пункту 3.1 Методики, вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення порушень ПКЕЕН, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі (пункт 3.1 Методики). Відповідно до положень пункту 3.3 Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів, зокрема, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати\~останньої технічної\~перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття\~прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. З наведеного випливає, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії залежить, в тому числі від періоду нарахування, який обчислюється від однієї з дат, яка настала пізніше: або з дати\~останньої технічної\~перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась); або з дати набуття права власності на об`єкт (приміщення). У разі, якщо обидві події відбулись більше ніж за три роки до дня виявлення порушення, строк нарахування обмежується цим строком. За матеріалами цієї справи, доказів набуття [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , суду надано не було. Остання технічна перевірка електроустановки споживача за вказаною адресою проводилась у листопаді 2014 року, що підтверджується Актом про виконання робіт та збереження пломб від 12.11.2014 року. Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії був здійснений позивачем за період останніх трьох років перед виявленням порушення, тобто з 12.02.2016 року по 12.02.2019 року. Однак суд не вбачає підстав для такого розрахунку з огляду на таке. По-перше, сторони визнали, що до 19.05.2017 року за вказаною адресою була зареєстрована, фактично проживала та була споживачем електроенергії [PERSON] . Відтак, за період з 12.02.2016 року по 19.05.2017 року відповідач [PERSON] не може нести відповідальність, оскільки вона зареєстрована і фактично проживала в цей період за іншою адресою, а саме [ADDRESS] . Щодо періоду часу після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] не заперечувала, що з травня 2018 року постійно поселилась у вказаному будинку та користувалась електричною енергією. Це також підтверджується довідкою, наданою Малотокмачанською сільською радою Оріхівського району Запорізької області від 18.08.2020 року № 1037/02-09-02. Доказів постійного проживання [PERSON] у цьому будинку в період з 19.05.2017 року по 01.05.2018 року позивач не надав. Водночас, згідно наданих позивачем відомостей контрольного зняття показів за вересень та жовтень 2017 року, під час відвідування контролером будинку за адресою [ADDRESS] , у будинку була присутня [PERSON] , яка розписалась у відповідних відомостях, чим взяла на себе відповідальність за показання приладів обліку у вказаних місяцях. Факт перебування у цей період у вказаному будинку підтвердила й сама [PERSON] безпосередньо в судовому засіданні. Як випливає із суті Методики, оскільки встановити фактичну дату порушення чи початкову дату триваючого порушення, як правило, важко або неможливо, встановлюється презумпція того, що відповідне порушення існувало протягом всього періоду часу, коли об`єкт споживання електроенергії перебував під одноосібним контролем відповідного споживача, але не більше ніж протягом трьох років. Спростування цієї презумпції покладається на самого споживача. Суд вважає за можливе в даному випадку застосувати аналогію закону, оскільки чинне законодавство України, і, зокрема, Методика, чітко не регулює питання щодо того, чи несе фактичний споживач електроенергії відповідальність за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі, коли право власності на відповідний об`єкт не зареєстроване. У зв`язку з цим суд зауважує, що ствердження відповідача [PERSON] про те, що це не вона допустила самовільне підключення, залишились нічним не підтвердженими. Тому,

Outcome: partial