Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до квітня 2007 року. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, дочка залишилася проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у їх вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свою дочку. Їхня дочка [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання Національного університету фізичного виховання і спорту. Термін навчання з 01.09. 2014 року до 30.06. 2018 року, що підтверджується довідкою університету за № 16292 від 26 травня 2016 року та копією укладеного з університетом контракту за № 128 від 20.08. 2014 року. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 24.06.2016 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її дочки на період навчання та до досягнення нею 23-х років. В судове засідання позивачка з»явилася, позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання зявився позов не визнав, просив відмовити. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до квітня 2007 року. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, дочка залишилася проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у їх вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свою дочку. Їхня дочка [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання Національного університету фізичного виховання і спорту. Термін навчання з 01.09. 2014 року до 30.06. 2018 року, що підтверджується довідкою університету за № 16292 від 26 травня 2016 року та копією укладеного з університетом контракту за № 128 від 20.08. 2014 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.\~ \~ Згідно з ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. [PERSON] працює, має стабільну заробітну плату, стан його здоров»я дозволяє утримувати дочку. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково, стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [INFO] та проживаючого за адресою: [INFO], на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER],\~ проживаючої та зареєстрованої\~ за\~ адресою: [INFO], на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/6\~ частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 24.06.2016 року до 30.06. 2018 року. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи навищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial