Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини майна померлого [INFO] р. [PERSON] мотивуючи вимоги наявністю заповіту складеного за життя [PERSON] на його користь, незнанням про існування заповіту складеного на ім»я позивача, відсутністю своєчасної інформації від дружини померлого про смерть [PERSON] про що позивач дізнався лише на початку лютого 2016 р. з повідомлення нотаріуса. Подавши 26.02.2016 р. заяву про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, оскільки він пропустив строк для подачі такої заяви. Вважає ці обставини поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача підтримує вимоги заяви та просить задовольнити позов з підстав викладених у ньому. Представник відповідача заперечує проти висунутих позовних вимог посилаючись на відсутність поважної причини пропуску подачі заяви про прийняття спадщини що зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2103 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема незнання про існування заповіту не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою до суду була направлена спадкова справа № 482/2015 до майна померлого [INFO] р. [PERSON] Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази на які сторони посилаються в обгрунтування своїх вимог та заперечень вважає, що у позові необхідно відмовити з наступних підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON].(а.с.40), який за життя, 22.10.2013 р., склав заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області [PERSON] і яким всі свої права та обов»язки щодо належного йому майна заповів на [PERSON] (а.с.61). Після отримання нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори вищезазначеного заповіту, 26.01.2016 р. [PERSON] був направлене повідомлення про можливість прийняття останнім спадщини(а.с.62). 26.02.2016 р. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини та у видачі йому свідоцтва про право на спадщину (а.с.77). 26.02.2016 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва за причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини (78). Згідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцем майна [PERSON], яка прийняла спадщину є [PERSON] - відповідач у справі (а.с.39). Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висноваках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Згідно правової позиції Верховного суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. У справі, що розглядається судом, суд встановив обставини несвоєчасного прийняття спадщини спадкоємецем - позивачем у справі за причини відсутності у нього інформації про смерть [PERSON] і за причини відсутності у нього інформації складання останнім на ім»я позивача заповіту, які суд, враховуючи вищезазначений висновок ВС України, а також обставини самої справи за яким був складений цей висновок, не вважає тими поважними обставинами які можуть бути перешкодою, у розумінні ч.3 ст.1272 ЦК України, у прийнятті спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Outcome: dismissed