Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником земельної ділянки для товарного сільськогосподарського\~ виробництва\~ площею\~ 5,70 Га., згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-XP №049830, виданого на підставі рішення Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 31 жовтня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 лютого 2001 року, за №251, кадастровий номер 6324886000:02:000:1225.\~ Вказана земельна ділянка використовується відповідачем [PERSON]П, згідно договору оренди земельної ділянки № б/н від 13 вересня 2014 року, зареєстрованого у відділі державної реєстрації Сахновщинського району Харківської області 23.09.2014 року за № 7124150. Позивач зазначає, що договір оренди він не підписував і з його сторони не було волевиявлення на його укладення. У звязку з тим, що ніякого договору стосовно оренди належної йому земельної ділянки він не укладав, 06 квітня 2015 року позивач направив на адресу відповідача заяву в якій просив повідомити про підстави використання належної йому земельної ділянки та не використовувати її в подальшому. У відповіді на заяву відповідач зазначив, що вказану земельну ділянку він використовує на підставі договору оренди № б/н від 13 вересня 2014 року. Тому позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки\~ № б/н від 13 вересня 2014 року, повернути\~ земельну ділянку площею 5,70 Га.,\~та стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 6468 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяву в якій просили слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] повторно в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З письмової згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно\~ ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Судом\~ встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,70 Га.,\~ згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-XP №049830, виданого на підставі рішення Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 31 жовтня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 лютого 2001 року, за № 251, кадастровий номер 6324886000:02:000:1225 (а.с. 5) Вказана земельна ділянка знаходиться в оренді у [PERSON], згідно договору оренди земельної ділянки\~№ б/н від 13 вересня 2014 року, зареєстрованого у відділі державної реєстрації Сахновщинського району Харківської області 23.09.2014 року за № 7124150 (а.с. 6-7). Відповідно до ч.1\~ст. 20 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.\~210, ч.3 ст.\~640 ЦК України, ч. 2\~ст. 125 ЗК України\~і\~ст. 18 Закону України «Про оренду землі»\~є укладеним з моменту його державної реєстрації. Оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже і оспорюваним. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи\~№\~2012/2013 від 21 квітня 2016 року, підписи від імені [PERSON] в примірниках «№1» та «№2» договорів оренди земельної ділянки від 13 вересня 2014 року укладеному між [PERSON] та [PERSON] в рядку «Орендодавець» виконані не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в акті прийому-передачі земельної ділянки згідно договору оренди земельної ділянки від 13 вересня 2014 року укладеному між [PERSON] та [PERSON] в графі «Земельну ділянку передав», в рядку «[PERSON]Г.» виконаний не [PERSON], а іншою особою Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Таким чином\~ суд вважає, що спірний договір був укладений без волевиявлення [PERSON], що є підставою для визнання спірного договору відповідно до частини третьої статті\~203\~та частини першої статті\~215 ЦК України\~недійсним. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], витрати повязані з розглядом справи, а саме: 243 грн. 60 коп. за сплату судового збору та витрати повязані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи в сумі 6468 грн., а разом 6711 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved