Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Свої вимоги мотивує тим, що 13 березня 2014 року по Південному мосту в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] У результаті пригоди був пошкоджений належний йому автомобіль марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Автомобіль марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахований у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за полісом № АВ/4548108 від 31 серпня 2013 року. 04 червня 2014 року він звернувся до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з заявою про виплату страхового відшкодування. 21 листопада 2014 року отримав відповідь від ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», з якої вбачається, що страхова компанія 10 жовтня 2014 року перерахувала йому 7924 гривні 74 копійки страхового відшкодування, встановивши обопільну вину обох водіїв. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобі № 13/03/14 від 12 червня 2014 року розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 17972 гривні 07 копійок. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 9537 гривень страхового відшкодування, 3068 гривень пені та 3924 гривні інфляційних втрат. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлений належним чином (а.с. 55). З письмових заперечень представника відповідача, що містяться в матеріалах справи (а.с. 40-44), вбачається, що страхова компанія позов визнає частково. Зазначено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді з автомобілем марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді з автомобілем марки «Hyundai» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Таким чином, страхова компанія має відшкодувати потерпілій особі - [PERSON] матеріальну шкоду за пошкодження задньої частини його автомобіля. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобі № 13/03/14 від 12 червня 2014 року розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 17972 гривні 07 копійок. ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» виплатило позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 7924 гривні 74 копійки. Таким чином, страхова компанія має доплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 7924 гривні 74 копійки (17972,07 - 510 (франшиза) - 1612,59 (ПДВ на деталі та матеріли) - 7924,74 = 7924,74). ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» заяву [PERSON] про страхове відшкодування отримало 04 червня 2014 року, тому згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прострочення у виплаті страхового відшкодування наступило з 03 вересня 2014 року. Отже, загальний розмір пені за прострочення у виплаті страхового відшкодування станом на 10 травня 2015 року складає 2214 гривень 37 копійок. Також, зазначено, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, які виникають у зв'язку із завданням шкоди. Тому, вимога про сплату інфляційних втрат не підлягає задоволенню. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд за згодою учасників судового розгляду ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 березня 2014 року по Південному мосту в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] У результаті пригоди був пошкоджений належний позивачу автомобіль марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 12). Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді з автомобілем марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахований у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за полісом № АВ/4548108 від 31 серпня 2013 року (а.с. 45). 04 червня 2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 50). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобі № 13/03/14 від 12 червня 2014 року розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «KIA Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 17972 гривні 07 копійок (а.с. 17-20). 10 жовтня 2014 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» виплатило [PERSON] частину страхового відшкодування в розмірі 7924 гривні 74 копійки, що підтверджується копією платіжного доручення № 7048 від 10 жовтня 2014 року (а.с. 46). З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що страхова компанія визнає, що виплата позивачу страхового відшкодування була частковою та має бути ще доплачена. Відповідно до абзацу 2 п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4548108 від 31 серпня 2013 року вбачається, що розмір франшизи складає 510 гривень. Згідно абзацу 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. З письмових пояснень представника відповідача вбачається, що [PERSON] у заяві про виплату страхового відшкодування просив здійснити перерахунок страхового відшкодування на власний картковий рахунок та жодних документів на підтвердження фактичного здійснення ремонту автомобіля та того, що надавач послуг з його ремонту є платником податків, позивач не надав. Позивач у судовому засіданні зазначив, що свій автомобіль він ремонтував не на офіційній станції технічного обслуговування. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 7924 гривні 74 копійки страхового відшкодування (17972,07 (розмір матеріального збитку) - 510 (франшиза) - 1612,59 (ПДВ на деталі та матеріли) - 7924,74 (виплачена частина страхового відшкодування) = 7924,74). Позивач просить суд стягнути з відповідача 3068 гривень пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування за період з 10 травня 2014 року по 10 травня 2015 року. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно п. 36.5. ст. 36 цього закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» заяву [PERSON] про страхове відшкодування отримало 04 червня 2014 року, тому згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прострочення у виплаті страхового відшкодування наступило з 03 вересня 2014 року. Отже, загальний розмір пені за прострочення у виплаті страхового відшкодування станом на 10 травня 2015 року складає 2214 гривень 37 копійок. Розрахунок розміру пені наданий представником відповідача та відповідає вимогам закону (а.с. 43). Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача 3924 гривні інфляційних втрат. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 2615 гривень 16 копійок інфляційних втрат (сукупний індекс інфляції за період прострочення з 03 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року становить 1,330; інфляційне збільшення суми боргу становить 2615 гривень 16 копійок (7924,74 х 1,330 = 10539,90 - 7924,74 = 2615,16)). З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial