Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом у якому просив визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем; припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , яка народилася [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання їх доньки у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). Однак, з січня 2021 року донька проживає з ним та знаходяться повністю на його утриманні. Позивач піклується про дитину, забезпечує її всім необхідним, дбає про навчання. Натомість відповідач не створила належних умов для проживання дитини, притягалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Тому просить задовольнити його позов у повному обсязі. Ухвалою суду від 26 травня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального провадження. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов в частині припинення стягнення аліментів визнала повністю та підтвердила, що з січня 2021 року донька проживає з позивачем. Позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з позивачем визнала частково та пояснила, що на теперішній час в інтересах доньки буде залишитися з батьком, оскільки ним створені кращі умови для її проживання. Натомість стан її житла на теперішній час не придатний для проживання дитини. Проте, відповідач має намір після проведення ремонтних робіт та покращення житлових умов забрати доньку до себе. Тому вважає, що доньку необхідно залишити з батьком тимчасово, до зміни умов проживання матері. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явився, надіслав суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на корить [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 червня 2017 року (а.с. 14-15). На підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби (а.с.14-18). Судом встановлено та підтверджено сторонами, що починаючи з січня 2021 року донька сторін проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказане також підтверджується довідкою про склад родини (а.с.36). Житло за вказаною адресою позивачу не належить. Проте, на підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року, позивачу та його доньці [PERSON] призначено грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (а.с.38). Актом обстеження матеріально-побутових умов від 02 березня 2021 року, за місцем проживання відповідача встановлено, що донька сторін проживає у м.Марганець з батьком (а.с.30). Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року у справі №183/8311/19 встановлено, що 26 грудня 2019 року [PERSON] ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, що виразилося в тому, що її малолітні діти - [PERSON] 2006 року народження та [PERSON] 2013 року народження мешкають в будинку де наявний бруд, безлад, антисанітарія (а.с.31-33). Органом опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради складено висновок щодо розв`язання спору у якому вказано на доцільність визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Складанню висновку передувало збирання інформації, проведення засідання з питань захисту прав дитини, проведення бесід з дитиною. Висновок є достатньо обґрунтованим і мотивованим, підстави не погоджуватися з ним у суду відсутні. Так, органом опіки та піклування з`ясовано, що батько має дохід у вигляді пенсії по інвалідності; мати офіційно не працевлаштована; у батька більше реальних можливостей займатися дитиною, враховуючи його вільний час. Враховано інформацію Центру надання соціальних послуг Марганецької міської ради, за якою матір дитини проживає у м.Новомосковську, окремо від дитини, участі у її вихованні не приймає, матеріально дитину не забезпечує; батько з дитиною проживають у будинку співмешканки, де для дітей створено належні умови проживання. За інформацією Новомосковського міського центру соціальних служб менш задовільні умови проживання дітей, низький рівень виховного потенціалу матері. Органом опіки та піклування взято до уваги інформацію зі школи, де навчається дитина: старанна та уважна учениця, систематично виконує домашні завдання. Дівчинка проживає разом з батьком, який приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки, завжди швидко та адекватно реагує на прохання та зауваження класного керівника; мати у житті дитини участі не приймає. За місцем проживання позивача та дитини зафіксовано належні умови проживання. Орган опіки та піклування слушно зауважив, що мати, хоч і висловлює бажання сумісного проживання з донькою, але активних кроків для досягнення мети не використовує. Як встановлено судом та визнано сторонами, з січня 2021 року по грудень 2021 року мати приїжджала до дитини один раз. У висновку органу опіки та піклування вказано, що дівчина, за своїм віком, станом здоров`я та розвитку у присутності педагогів, психолога й у відсутності осіб, які б чинили на дитину психологічний тиск, усвідомлено висловила своє бажання проживати з батьком. Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини суд керується наступними нормами права. Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статі 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 Сімейного кодексу України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Визначення місця проживання дитини для позивача є способом захисту його прав як батька, який самостійно займається її утриманням та вихованням. З урахуванням викладеного, та враховуючи, що батьки малолітньої [PERSON] проживають окремо, з січня 2021 року дитина проживає з батьком, який добросовісно ставиться до виконання батьківських обов`язків, а також ту обставину, що відповідач також вважає, що в інтересах дитини буде залишитися проживати з батьком, суд вважає що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком обґрунтовані та підлягають задоволенню. Стосовно вимоги про припинення стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Як встановлено у ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини з батьком, тому змінилися обставини, які були підставою стягнення аліментів з позивача на користь матері дитини. Наведене є підставою для задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів. Крім того у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved