Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання свого сина [PERSON], [INFO], на користь його матері [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку. На підтвердження своїх вимог вказував, що з 01.07.2012 року за рішенням суду з нього стягуються аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання спільного сина [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку. 10.08.2012 року він уклав шлюб з [PERSON], від якої має доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною та знаходиться разом із донькою та сином на його утриманні. Він має мінливий заробіток, офіційно не працевлаштований, приватним підприємцем не являється, в Полтавському міському центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебуває. Вважає, що у звязку зі зміною матеріального та сімейного положення він має право на зміну розміру аліментів, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідач заперечувала проти позову та вказувала що виховує сина сама. Дитина часто хворіє. Восени 2013 року в сина 2 рази був гіпертонічний криз, після чого він лікується та спостерігається в кардіолога та невропатолога. Весною 2013 року виявилося, що в сина хвороба хребта - остеохондропатія - розрихленість хребта. Хірург - травматолог призначив йому посилене харчування, збільшене вживання м'яса, риби, фруктів, вітамінотерапію в пігулках та в натуральному вигляді. Також йому необхідно проводили сеанси лікувального масажу вартістю 100 грн. кожний та тривалістю курсом не менше, ніж 10 сеансів, постійно займатися лікувальною фізкультурою на тренажерах під обов'язкові контролем інструктора. Вартість одного місяця таких занять коштує 600 грн. Лікування та харчування потребує значних матеріальних витрат. Батько дитини не бажає брати участь у його вихованні, аліменти сплачує не регулярно в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму на двох дітей, що складає менше ніж 400 грн. на місяць. Заборгованість по аліментах складає 1 774 грн. Позивач не цікавиться своєю дитиною, у додаткових витратах участі не бере: в 2012 році [PERSON] робили операцію - видаляли утворення слухового проходу. Операція коштувала 3 000 грн. Батько дитини знову ухилився від допомоги. Також обіцяв оплатити вартість брекет - системи на одну щелепу синові, які їй обійшлися в 7 000 грн., однак обіцянки своєї не дотримав. Він є 42 річним чоловіком, займається будівництвом та ремонтом квартир, а тому може знайти підробітки. Його дружина також отримує допомогу від держави на дитину, може віддати доньку до дитячого садочку і також піти працювати. Вважає, що відповідач, навпаки, повинен компенсувати синові брак своєї уваги, а не зменшувати йому розмір допомоги. Від третьої сторони по справі жодних заперечень, пояснень чи заяв по даній справі не надходило. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував та просив суд їх задовольнити. Відповідач по справі також подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову заперечувала. Третя особа по справі в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Про день, час, місце розгляду справи була повідомленою належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в лютому 2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). За рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 липня 2002 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 1/2 мінімального доходу громадян (а.с. 10). 10.08.2012 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON].(а.с. 12). Від шлюбу 18.07.2012 року народилася донька Єлизавета (а.с. 13). Довідками Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ підтверджено, що за [PERSON] рахується заборгованість по аліментах на користь [PERSON] з 28.04.2010 року. Станом на 01.09.2011 року заборгованість становить 3 971,34 грн. (а.с. 54), станом на 01.11.2013 року - 609,02 грн. (а.с. 55), станом на 01.03.2014 року - 4 807,84 грн. Неповнолітній [PERSON] у червні 2012 року перебував на стаціонарному лікуванні в ЛОР - відділенні Полтавського ОКЛ з приводу хондроми слухового проходу зліва, у зв'язку з чим було проведене оперативне видалення новоутворення (а.с. 38). За висновками ортопеда - травматолога та хірурга був встановлений діагноз: Остеохондропатію грудного відділу хребта, що підтверджується довідками (а.с. 39), консультативними заключеннями спеціалістів ( а.с. 42, 43, 44, 51, 52) та заключенням ЛКК (а.с. 49). Лікарем травматологом рекомендовано проведення лікувальної фізкультури, массажу та фізіопроцедур. Після багаторазових попередніх кардіологічних обстежень (а.с. 46, 47) було встановлено діагноз: Вегето-судинна дистонія за змішаним типом та назначене відповідне медикаментозне лікування з подальшим обстеженням у динаміці (а.с. 48). У лютому 2014 року [PERSON] був на правлений на рентгенологічне дослідження у звязку з підозрою на деформуючий артроз п'ясно - фалангових суглобів правої кисті руки (а.с. 50). На ім'я хлопця видана клубна картка фітнес - клубу «Вітамін Сади» (а.с. 35). Ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 11 вище вказаного Закону батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. П.п. 4 та 5 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час виплати заробітної плати не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахувань за кількома виконавчими листами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, законодавець прив'язує зміну розміру аліментів за позовом платника аліментів зі зміною, по-перше, його матеріального стану, по-друге, зміною сімейного стану, і, по-третє, погіршення здоров'я. В силу ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму. Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1176 гривень. Суд бере до уваги те, що відповідач вдруге став батьком і також зобов'язаний утримувати свою другу дитину. Однак суд також прийшов до висновку, що відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню старшого сина, оскільки за ним тривалий час рахується заборгованість по аліментах. Доказів того, що позивач брав участь у додаткових витратах на його оздоровлення, суду не надано. Станом на день подачі позову 30 % прожиткового мінімуму на одну особу становить 352 грн. 80 коп. Суд вважає, що з урахуванням заробітної плати позивача, перебуванням другої дитини на його утриманні, стану здоров'я старшого сина, беручи до уваги те, що позивач є людиною свідомою та працездатного мого віку, він все таки має змогу та зобов'язаний надавати синові матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини його доходу. До того ж загальний розмір стягуваних аліментів не суперечить вимогам п.п. 4 та 5 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Ст. ст. 10 та 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі встановлених фактів суд приходить до висновку, що вимоги позивача є недоведеними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed