Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

У січні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що на підставі ордера № 67 від 24 лютого 1982 року, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів його матері [PERSON] разом з членами її сім`ї: синами [PERSON] та [PERSON] надано право на зайняття квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У 2015 році [PERSON] , як основний квартиронаймач, виїхала з квартири та зареєструвалася за адресою: [ADDRESS] . На даний час у вказаній квартирі зареєстровані він та його син [PERSON] , відповідач по справі. Зазначає, що [PERSON] у 2008 році виїхав з квартири до Португалії на постійне місце проживання зі своєю матір`ю. У 2015 році відповідач приїздив до України для отримання паспорту громадянина України і саме з цією метою був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, отримавши паспорт громадянина України, він знову виїхав до Португалії і з того часу більше не приїздив. Посилаючись на обставини того, що відповідач не проживає в квартирі понад дванадцять років без поважних причин і, при цьому, ніяких перешкод в його проживанні йому не чинилося, а також на те, що відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження його майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача повідомила, що проживає на одному поверсі з позивачем через квартиру. За цією адресою вона проживає з 2013\~року, тобто 8 років. Позивача знає, його сина жодного разу не бачила. В квартирі бувала останній рік, проте речей відповідача там не бачила. Позивач не чинив відповідачу перешкоди у користуванні квартирою. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача із сусіднього під`їзду, повідомила, що проживає в будинку більше 30 років, а позивач трішки більше. [PERSON] маленьким проживав в квартирі, але вже близько 12 років там не проживає, оскільки виїхав за кордон, де проживає з матір`ю. Була в позивача вдома один раз, речей відповідача там не бачила та не чула про те, щоб позивач чинив відповідачу перешкоди у користуванні житлом. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши думку позивача про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до ордера № 67 від 24 лютого 1982 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів Сапченко Н.О. та членам її сім`ї синам [PERSON] та [PERSON] надано право на зайняття квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Вказана квартира не приватизована (а.с. 41). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 05 січня 2021 року за № 14.03-08/72596 в зазначеній квартирі, окрім позивача, зареєстрований його син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 44, 45). Відповідно до акта від 04 січня 2021 року, складеного мешканцями будинку [PERSON] не проживає в житловому приміщенні, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] з 2008 року (а.с. 8). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 73 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як передбачено ст. 107 Житлового кодексу УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] , який є сином позивача, у спірній квартирі фактично не проживає з 2008 року, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинить, його особисті речі в квартирі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає. Вирішити проблему в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач самостійно знятися з реєстрації не бажає. За таких обставин, суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушено з боку відповідача та підлягає захисту. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved