Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У січні 2020 року ТОВ «ФК «Омега Фактор» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18.09.2013 року між ПАТ «Терра банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту № Д-13/11 та надано кредит, ліміт якого встановлюється в розмірі 18 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 08.09.2015 року. Постановою правління Національного банку України від 21.08.2014 року № 518 «Про віднесення ПАТ «Терра банк» до категорії неплатоспроможних ПАТ «Терра банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. З метою виведення з ринку неплатоспроможного банку «ПАТ «Терра банк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено ПАТ «Перехідний банк Кристалбанк», статут якого затверджений 08.12.2014 року. У наслідок втрати ПАТ «Перехідний банк Кристалбанк» статусу перехідного, було змінено назву на ПАТ «Кристалбанк», з 05.06.2018 року офіційне найменування юридичної особи ПАТ «Кристалбанк» було змінено на АТ «Кристалбанк». 27.12.2018 року між АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Омега фактор» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Омега фактор» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими їй згідно додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги від 27.12.2018 року. Станом на 27.12.2018 року [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та не погашає заборгованість, ТОВ «ФК «Омега Фактор» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 36 339 грн. 50 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 18.09.2013 року між ПАТ «Терра банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту № Д-13/11 та надано кредит, ліміт якого встановлюється в розмірі 18 000 грн. Постановою правління Національного банку України від 21.08.2014 року № 518 «Про віднесення ПАТ «Терра банк» до категорії неплатоспроможних ПАТ «Терра банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. З метою виведення з ринку неплатоспроможного банку «ПАТ «Терра банк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено ПАТ «Перехідний банк Кристалбанк», статут якого затверджений 08.12.2014 року. У наслідок втрати ПАТ «Перехідний банк Кристалбанк» статусу перехідного, було змінено назву на ПАТ «Кристалбанк», з 05.06.2018 року офіційне найменування юридичної особи ПАТ «Кристалбанк» було змінено на АТ «Кристалбанк». 27.12.2018 року між АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Омега фактор» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Омега фактор» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими їй згідно додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 27.12.2018 року. Відповідно до умов кредитного договору про встановлення овердрафту № Д-13/11 від 18.09.2013 року відповідачці надано кредит у розмірі 18 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 08.09.2015 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 27.12.2018 року становить 36 339 грн. 50 коп., з яких 15 111 грн. 20 коп. прострочена заборгованість, 405 грн. 73 коп. проценти нараховані за користування кредитом, 20 822 грн. 57 коп. прострочені проценти, нараховані за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved