Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

у травні 2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 109 321,35 грн., а також судових витрат. Свої вимоги мотивувало тим, що 09.09.2019 між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір № 22033000161418, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 74 400,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути наданий кредит в строк до 09.09.2024 року. Вказало, що [PERSON] умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.04.2021 року становить 109 321,35 грн., яка складається: залишок строкового кредиту 74 400,00 грн., залишок простроченого кредиту 74 400,00 грн., залишок прострочених відсотків 1 441,35 грн., залишок прострочених комісій 33 480,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 25.10.2021 року (а.с. 38). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами, за правилами спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 09.09.2019 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22033000161418, відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 74 400,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 09.09.2024 року (а.с. 6-7). Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта № [NUMBER] , відкритий в АТ «Банк кредит Дніпро». Пунктом 1.2 кредитного договору № 22033000161418 від 09.09.2019 року передбачено, що банк надає клієнту кредит у сумі 74 400,00 грн. строком на 60 місяців, кінцева дата повернення 09.09.2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 09.09.2019 року по 08.01.2021.2021 року становить 5 % від суми кредиту; з 09.01.2021 року по 08.04.2022 року - 4% від суми кредиту; з 09.04.2022 року по 08.07.2023 року - 3% від суми кредиту; з 09.07.2023 року по 09.09.2024 року - 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001% річних та 56% річних на прострочену заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29.04.2021 року [PERSON] має перед АТ «Банк кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 22033000161418 від 09.09.2019 року в розмірі 109 321,35 грн., яка складається: залишок строкового кредиту 74 400,00 грн., залишок простроченого кредиту 74 400,00 грн., залишок прострочених відсотків 1 441,35 грн., залишок прострочених комісій 33 480,00 грн. (а.с. 14-15). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання з погашення боргу за кредитним договором, не здійснює платежів для повного погашення кредитної заборгованості на рахунки позивача, що також не спростовано відповідачем. Оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору, заборгованість за кредитним договором станом на 29.04.2021 року склала 109 321,35 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved