Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У травні 2015 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося у суд із указаним позовом, який обґрунтовано тим, що 25 грудня 2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком (далі АІКБ) «Укрсиббанк», правонаступником якого є позивач, укладено із [PERSON] кредитний договір № 11276102000, за умовами якого банк надав останньому кредит в іноземній валюті у розмірі 32000 доларів США зі сплатою 12,4 % річних за користування кредитними коштами на строк до 25 грудня 2028 року. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON], банком і відповідачем [PERSON] укладено договори поруки. 30 січня 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору кредиту щодо строків виконання зобовязання, також укладено із відповідачами [PERSON], [PERSON] додаткові угоди до договорів порук, за якими поручителі зобовязалися забезпечувати змінене зобовязання. Відповідач [PERSON] із серпня 2014 року припинив виконання зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 14 травня 2015 року виникла заборгованість: 30282,75 доларів США заборгованість за кредитом, 3141,93 доларів США - заборгованість по процентах, 844,01 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 9495,06 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Позивач просив стягнути солідарно із відповідачів [PERSON] і [PERSON] та солідарно із відповідачів [PERSON] і [PERSON] зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просив його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що до різкої зміни курсу гривні відносно долара США вони з чоловіком [PERSON] вчасно сплачували кредит. Вважає, що покладення на позичальника ризику коливання курсу гривні відносно курсу долара США є порушенням інтересів сторін договору та відступленням від принципу справедливості договору. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не зявилися, представників не направили, про дату, час та місце судового засідання згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 25 грудня 2007 року АІКБ «Укрсиббанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 11276102000, за умовами якого банк надав, а останній отримав кредит в іноземній валюті у розмірі 32000 доларів США, що за курсом Національного банку України на день укладення договору складало 161600 грн. (п.1.1) на строк до 25 грудня 2028 року (п.1.2.2) та зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами (п.1.3.1). Повернення кредиту передбачалося ануїтетними платежами 25 числа кожного місяця у розмірі 360 доларів США (п. 1.2.2). Згідно з п. 5.3 договору у разі невиконання або прострочення виконання позичальником грошових зобовязань банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів (а.с. 6-12). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 25 грудня 2007 року між АІКБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Того ж дня такий договір укладено між банком і [PERSON] Відповідно до умов яких поручителі [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, зобовязалися відповідати перед кредитором за виконання зобовязання за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафів, пені (п.1.3 договорів поруки а.с. 14, 15, 17, 18). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до п. 1 договору поруки № 11276102000/1, № 11276102000/2 поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11276102000 від 25 грудня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.2. договорів поруки, поручителям [PERSON], [PERSON] добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору, зокрема: сума основного договору 32000 доларів США. Вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 161600 грн. за курсом Національного банку України на день укладення основного договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі якщо сума основного договору виражена в іноземній валюті; термін виконання основного зобов'язання 25 грудня 2028 року, якщо згідно з умовами основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов'язання; інші умови основного договору. Отже, як кредитним договором так і договорами поруки визначений термін виконання основного зобовязання - 25 грудня 2028 року, якщо згідно з умовами основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов'язання. 30 січня 2009 року між АІКБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до вказаного кредитного договору, за умовами п. 1 якої перенесено строки виконання зобовязання зі сплати прострочених процентів, змінено кінцевий термін погашення кредиту до 25 грудня 2037 року, змінено розмір і строки внесення позичальником ануїтет них платежів 340 доларів США 28 числа кожного місяця (а.с 13). 30 січня 2009 року між АІКБ «Укрсиббанк» і [PERSON] та [PERSON], з кожним зокрема, укладено додаткові угоди до договорів поруки, за умовами яких останні зобовязалися забезпечувати зобовязання з урахуванням умов додаткової угоди №2 до кредитного договору, в тому числі з урахуванням розміру і строків внесення позичальником ануїтетних платежів, а також кінцевого терміну погашення кредиту до 25 грудня 2037 року, всі інші умови кредитного договору залишаються без змін (а.с. 16, 19). Тобто, на підставі додаткових угод до основного договору та договорів поруки визначено термін виконання основного зобовязання - 25 грудня 2037 року, інші умови кредитного договору залишаються чинними. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З наведеного слідує, що припинення поруки відбувається із закінченням строку встановленого в договорі поруки, а у даному випадку - 25 грудня 2037 року. Розділом 12 договору кредиту, укладеного між АІКБ «Укрсиббанк» та [PERSON], а також п. п. 5.3, 5.5, 5.6, 8.3 банк має право у разі невнесення позичальником чергового ануїтентного платежу більш ніж на один місяць вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом слідує, що із серпня 2014 року відповідач [PERSON] (а.с.4-55) припинив вносити чергові платежі за кредитом. Правонаступником усіх прав та обовязків АІКБ «Укрсиббанк» є ПАТ «Укрсиббанк». Вимогами від 16 березня 2015 року № № 30-11/23315 - 30-11/2331 ПАТ «УкрСиббанк» повідомив позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] про наявність простроченої кредитної заборгованості та вимагав її погасити у строк 23 дні з дня отримання вимоги, вимоги були отримані відповідачами 21 та 24 березня 2015 року (а.с.20-28). На час розгляду справи судом зобов'язання позичальника [PERSON] за кредитним договором та додатковою угодою до нього у повному обсязі не виконано, у звязку з чим станом на 14 травня 2015 року заборгованість складає: 30282,75 доларів США заборгованість за кредитом, 3141,93 доларів США - заборгованість по процентах, 844,01 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 9495,06 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Заборгованість відповідачами не погашена. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, який відповідачами не спростований, а тому судом приймається, як достовірний. Таким чином, за відсутності добровільного погашення заборгованості за договором кредиту така підлягає солідарному стягненню із відповідачів [PERSON] і [PERSON] та солідарно із відповідачів [PERSON] і [PERSON], що відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 01 липня 2015 року в справі №6-75цс15. Наявність у відповідачів на утриманні дитини-інваліда, а також скрутне матеріальне становище не дає суду підстав для зменшення суми заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню. Таке право належить виключно позивачу як кредитору за договором кредиту. Позивачем предявлено вимоги про стягнення грошової суми в іноземній валюті. На день ухвалення рішення курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України, становить 21,74 грн. за 1 долар США. Тому, сума, яка підлягає стягненню в іноземній валюті еквівалентна 726652 грн. 54 коп. (33424 долари США 68 центів х 21,74). На підставі ст. ст. 526, 553, 559, 1054 ЦК України,

Outcome: approved