Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У травні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] (далі по тексту - дочка, дитина). Позов обґрунтований такими обставинами. З 12 жовтня 2006 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 р. шлюб сторін розірвано. В лютому 2014 р. відповідач знявся з обліку за місцем реєстрації та вибув в невідомому напрямку. З того часу будь-яких відомостей про себе він не повідомляв, життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, аліментів не сплачує. Представник позивача [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність його та позивача. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання та місце роботи якого невідоме, викликався в суд у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмові заперечення на позов не подав. Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав як такого, що свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про стан її здоров'я (а.с. 34-35). Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до положень ст. 224, 225 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення осіб, які беруть участь у справі, є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2006 р. (а.с. 3). [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON], актовий запис про народження № 3114 від 2 грудня 2006 р. (а.с. 4). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 р. шлюб сторін розірвано (а.с. 6). Після розірвання шлюбу сторін дитина залишилася з матір'ю, і наразі вони проживають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Хімік-21» (а.с. 12). Відповідач [PERSON] теж був зареєстрований за вищевказаною адресою, проте 20 лютого 2014 р. він знявся з реєстрації у зв'язку з виїздом у м. Жовті Води Дніпропетровської області, але у зазначеному населеному пункті він зареєстрованим не значиться (а.с. 17, 31). На виконанні в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Київ перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 27 серпня 2014 р., проте аліментів відповідач не сплачує, станом на 1 березня 2017 р. його заборгованість складає 33 175 грн. (а.с. 11). Відповідно до положень статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в суді, позивач належним чином виконує свої материнські обов'язки, піклується про здоров'я дочки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, створила належні житлові умови для її повноцінного виховання і розвитку, що підтверджується характеристикою учениці 4-Б класу [PERSON], виданою Спеціалізованою загальноосвітньою школою 1-ІІІ ступенів № 316 з поглибленим вивченням української мови Дарницького району м. Києва (а.с. 10) та актом обстеження умов проживання дитини (а.с. 36). З позовної заяви вбачається, що з лютого 2014 р. відповідач будь-яких відомостей про себе не повідомляв, своїх батьківських обов'язків він не виконує, участі у житті дитини та її вихованні не приймає, не піклується про її здоров'я, фізичний духовний та моральний розвиток, аліментів не сплачує, не надає дозволи на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, суду не надано, до органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини [PERSON] не звертався. За приписом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вбачає підстави для позбавлення його батьківських прав. При вирішенні цього спору суд в першу чергу враховує інтереси дитини, які мають визначальне значення, вважаючи, що відсутність будь-якої участі батька у житті дочки є фактором, що травмує її психіку. Окрім того суд бере до уваги ту обставину, що збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов'язків, призведе до порушення прав та інтересів [PERSON]. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі положень частини 1 статті 88 ЦПК України присуджує з відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved