Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що її бабусі [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . У лютому 2018 року [PERSON] померла та спадкоємцем її майна міг бути її син - [PERSON] , натомість останній помер [INFO] . Будучи онукою [PERSON] та донькою [PERSON] позивач звернулась в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини, при цьому інших спадкоємців щодо майна [PERSON] немає. Натомість, державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріально контори постановою від 08.12.2020 року відмовлено їй у вчиненні нотаріальних дій з підстав відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно та відсутності державної реєстрації права власності на таке майно за спадкодавцем. Зазначала, що вказана квартира була передана [PERSON] в порядку приватизації на підставі наказу від 22.02.1994 року виробничого об`єднання орендного підприємства «Чернівецький машинобудівний завод», довідкою ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 17.02.2020 року згідно якої вказана квартира належала [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за вказаною адресою одна. Враховуючи наведене, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,50 кв.м., в тому числі житловою площею - 20,00 кв.м., яка складається з коридору площею 5,60 кв.м., кімнати площею 20,00 кв.м. кухні площею 7,40 кв.м., санвузлу площею 3,40 кв.м., балкону площею 1,10 кв.м. Позивач в судове засідання не з`явилась, в її інтересах діяла представник, яка звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову у випадку, якщо це не порушує прав третіх осіб. В рамках судового розгляду даного спору судом витребувано матеріали спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1994 року [PERSON] на праві особистої приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а/с 15). Відповідно до копії технічного паспорту вказана квартира складається з коридору площею 5,60 кв.м., кімнати площею 20,00 кв.м. кухні площею 7,40 кв.м., санвузлу площею 3,40 кв.м., балкону площею 1,10 кв.м., загальна площа 37,50 кв.м., в тому числі житлова - 20,00 кв.м. (а/с 11-13). З матеріалів спадкової справи №432/2018 р вбачається, що 11.04.2007 року [PERSON] склала заповіт яким все своє майно заповіла в рівних частках своєму сину [PERSON] та онуці [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла (а/с 6). Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а/с 7). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Факт родинних відносин між позивачкою та її покійними батьком підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 10). За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, [PERSON] внаслідок своєї смерті не зміг прийняти спадщину на відповідну частку спірної квартири, яка належала його матері, натомість його донька своєчасно звернулась в органи нотаріату з метою реалізації свого права на спадкування як за заповітом так і за правом представлення, натомість реалізувати таке право шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину не представилось можливим, оскільки державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріально контори постановою від 08.12.2020 року відмовлено їй у вчиненні нотаріальних дій з підстав відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно та відсутності державної реєстрації права власності на таке майно за спадкодавцем (а/с 4). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, спірна квартира належала спадкодавцю [PERSON] , позивач вчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину не змогли, у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Натомість, той факт, що за життя спадкодавця спадкове майно не було зареєстровано у спосіб передбачений законодавством чинним на момент набуття такого майна у власність та відомості про право власності не були винесені у відповідний електронний реєстр, не впливає на можливість поновлення порушеного права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved