Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 04 серпня 2006 року виконкомом Красилівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 01. В обґрунтування позову зазначала, що з 04 серпня 2006 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Протягом останніх років між подружжям постійно виникають непорозуміння і сварки. Подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб носить формальний характер, подальше його збереження суперечить її інтересам. Примирення між ними є неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, оскільки сторони більше двох років проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій, зазначав, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 04 серпня 2006 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Красилівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 01. Від шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що більше двох років року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved