Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 486. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що з відповідачем у справі вони мешкають окремо, донька проживає разом з нею. З часу окремого проживання відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітної плати з усіх його доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повнолітнього віку, тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, якою підтримала свої позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.13). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.14). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є рідним батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та про встановлення батьківства (а.с.4,5). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 486. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2014р. шлюб між сторонами розірваний (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та про встановлення батьківства (а.с.4,5). З позовної заяви вбачається, що сторони припинили сімейні стосунки і проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою. За час окремого проживання відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і може сплачувати аліменти. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка посилаючись на статті 180, 181 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стверджувала, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Донька повністю знаходяться на її утриманні, тому наполягала на визначеному нею розмірі аліментів. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів у відповідності до вимог ст.182 СК України є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює інженером-програмістом в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТДГ» і його середньомісячна заробітна плата за грудень 2013р. - травень 2014р. складає 4290,01 грн., що підтверджується довідкою від 16.06.2014р. (а.с.). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 травня 2014р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 243,60грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180,181,182,183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved