Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку, на утримання її дитини: [PERSON], [INFO] на час його навчання. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує на підставах зазначених в позові. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. За згодою позивача, суд вважає доцільним ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, мають синів: [PERSON] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу між батьками постійно проживають з матір`ю. З довідки №3162 від 21.05.2014 вбачається, що [PERSON] з 11.08.2013 являється студентом Новокаховського приладобудівного технікуму бюджетної форми навчання. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на отримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ст. 182 ч. 1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З приводу застосування ст. 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 р. в п. 20 дав такі роз'яснення: «Обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У випадку, коли окремі особи реалізують встановлене ст. ст. 3, 45 ЦПК України, ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом на захист прав і інтересів інших осіб вони не є позивачами, а займають особливе процесуальне становище, і їх права і обов'язки визначені ст. 46 ЦПК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги цілком обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки після досягнення дитиною повноліття відповідач перестав брати участь у фінансуванні її подальшої освіти, що падає важким тягарем на плечі позивачки, з якою проживає син. Позов підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191, 198-200 Сімейного кодексу України. Зважаючи на всі вищезазначені обставини, на підставі ст.ст. ч.2 191, 199, 201 СК України,

Outcome: approved