Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У травні позивач - Орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей Бердичівської міської ради звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] (далі - Відповідачка) відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідачки на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 гривень, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні Ощадбанку України, починаючи з 27.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка є матір'ю-одиначкою малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 17.08.2012р. сім'я [PERSON] перебуває на обліку Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах по причині схильності матері дитини до вживання алкогольних напоїв згідно інформації центру. В травні 2013 [PERSON] поставлено на облік служби у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради, як дитину, що опинилась в складних життєвих обставинах по причині ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування Бердичівської міської ради звернувся в березні 2014 до Бердичівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду, від 06.06.2014, ухвалою апеляційного суду Житомирської області, від 12.08.2014, відмовлено в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Бердичівської міської ради. Відмовляючи у задоволенні позову суди першої та другої інстанції виходили з того, що відповідачка дійсно не приділяла належної уваги та турботи малолітньому сину [PERSON], не працювала, зловживала алкогольними напоями, проте з березня 2014 стала на шлях виправлення, змінила свою поведінку та ставлення до дитини. На виконання судового рішення, від 06.06.2014р. [PERSON] було повернуте на виховання матері. Працівниками служби у справах дітей, спільно з представниками інших уповноважених структурних підрозділів та служб, було продовжено проведення профілактичної роботи з [PERSON], спрямовану на належне виконання матір'ю батьківських обов'язків щодо виховання сина [PERSON] Зокрема, сім'ю [PERSON] було неодноразово відвідано за адресою проживання, обстежено матеріально-побутові умови, проведено профілактичні бесіди з матір'ю дитини. Під час проведення вищевказаних перевірок було встановлено, що [PERSON] не зробила висновків щодо необхідності зміни свого ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON], продовжила зловживати алкогольними напоями, вести аморальний спосіб життя, не створила належних умов для проживання, виховання та розвитку хлопчика. Згідно листа ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу №28 «Казка» м. Бердичева, від 17.10.2014р. за №118 з жовтня 2014р. [PERSON] знову почала зловживати алкогольними напоями, вести аморальний спосіб життя. Відповідачка ігнорує рекомендації працівників дошкільного закладу щодо проходження лікування від алкогольної залежності, спілкуючись з сумнівними особами, залишає сина [PERSON] на догляд хворої бабусі гр.[PERSON], проживаючої по [ADDRESS] Зазначена поведінка матері негативно впливає на психоемоційний стан дитини - малолітній [PERSON] дуже сумує за матір'ю, не реагує на вмовляння вихователів, іноді поводить себе неадекватно та занадто збуджено. Відповідно до листа ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу №28 «Казка» м. Бердичева, від 28.10.2014р. за №126, у зв'язку з відсутністю з 16.10.2014р. малолітнього [PERSON] в дошкільному закладі, з метою з'ясування обставин справи, працівниками дитячого садочку було відвідано 24.10.2014р. сім'ю [PERSON] за адресою її проживання по [ADDRESS]. Було встановлено, що малолітній [PERSON] перебуває вдома разом з матір'ю [PERSON] та її співмешканцем, які ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями. Згідно листа ФОП [PERSON] від 05.11.2014р. отриманого на запит служби у справах дітей, протягом жовтня 2014р. [PERSON], яка з 13.06.2014р. працювала в ОРК «Нептун» прибиральницею службових приміщень, була відсутня на робочому місці та в подальшому не надала адміністрації закладу жодного підтверджуючого документу щодо наявності поважної причини не виконання останньою своїх посадових обов'язків, а тому звільнена з роботи за прогули. З метою впливу на поведінку [PERSON] щодо зміни ставлення матері до виховання своєї дитини, службою у справах дітей було неодноразово ініційовано притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Питання про злісне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON] було двічі розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердичівської міської ради: 25.03.2015р. рішенням комісії було надано можливість [PERSON] змінити своє ставлення до виховання сина, належно виконувати батьківські обов'язки відносно малолітнього [PERSON], забезпечити дитину умовами для проживання та розвитку. Однак, [PERSON] не зробила жодних спроб виправити свою поведінку, не припинила зловживати алкогольними напоями, не пройшла разом з дитиною медичного обстеження, не поновила відвідування сином ДНЗ №28 м. Бердичева, не працевлаштувалась; 08.04.2015 вивчивши обставини справи, дослідивши зібрані документи, діючи в інтересах дитини, членами комісії було прийнято рішення про звернення органу опіки та піклування до Бердичівського міськрайонного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] 17.04.2015 малолітнього [PERSON] було влаштовано за клопотання служби у справах дітей до комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. На сьогоднішній день, згідно довідки центру від 12.05.2015р. за №221, [PERSON] жодного разу не відвідала свою дитину за місцем її перебування. Орган опіки та піклування Бердичівської міської ради, діючи в інтересах дитини, звертається до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів, з наступних підстав: 12.03.2014р. відповідачка пройшла сеанс лікування від алкогольної залежності методом кодування терміном на один рік до 12.03.2015р., проте з жовтня 2014р. знову почала зловживати алкогольними напоями, не вживає заходів з метою подолання хвороби; на час розгляду у 2014р. в судах першої та другої інстанцій цивільної справи про позбавлення [PERSON] батьківських прав, стягнення аліментів відповідачка згідно наданих нею в судових засіданнях пояснень, не проживала разом зі своїм співмешканцем гр.[PERSON], схильним до зловживання алкогольними напоями, та не планувала мешкати з останнім в подальшому; створила належні умови для проживання свого малолітнього сина [PERSON] та зобов'язалась підтримувати житло дитини в належному санітарно-гігієнічному стані. Проте, з жовтня 2014р. згідно інформації дошкільного закладу [PERSON] знову співмешкає разом з гр.[PERSON]; матеріально-побутові умови проживання хлопчика не задовільні, в житлових помешканнях брудно та не прибрано; 13.06.2014р. [PERSON] була працевлаштована на посаду прибиральниці в ОРК «Нептун», проте в листопаді 2014р. вона була звільнена з роботи за прогули та на даний час не працевлаштувалась. Поведінка відповідачки свідчить про те, що вона як матір дитини свідомо нехтує обов'язками щодо належного виховання свого малолітнього сина [PERSON], не створила умов для проживання та розвитку хлопчика, умисно ігнорує зауваження та рекомендації працівників уповноважених органів та служб, спрямовані на соціальний захист даної сім'ї, недопущення бездоглядності та безпритульної дитини, своєю поведінкою надає сину негативний приклад для наслідування, а тому позивач, посилаючись на висновок від 19.05.2015 року за №02-16/1034, вважає за доцільним позбавити батьківських прав відповідачку відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце була належним чином повідомлена згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов до суду не надходило. Прокурор Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області [PERSON] в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що дитина перебуває на обліку, відносно відповідачки були неодноразово складені адміністративні протоколи та притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, житлові умови відповідачки не відповідають соціальним нормам та є не задовільними, відповідачка не виконувала рекомендації, не бажала працювати, зловживала спиртними напоями, були скарги від сусідів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, представників сторін, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим частини другої статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 193 Сімейного кодексу України, яка регулює правовідносини стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved