Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У травні 2021 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона з 07 серпня 2012 року перебуває з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1157. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинились, вже тривалий час проживають за різними адресами, фактично сім`я припинила своє існування, примирення не можливе, так як вона останіх декілька років проживає з співмешканцем [PERSON] , який визнав батьківство до народження дитини, і перебуває на 32 тижні вагітності. Тому, просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 серпня 2012 року року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1157. Після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Ухвалою Великомихайлівського районного суду від 24 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також, просить залишити їй шлюбне прізвище прізвище і надалі іменувати прізвищем « [PERSON] ». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, про причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відзив на позов суду не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2012 року року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1157. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно, позивачка останіх декілька років проживає з співмешканцем [PERSON] , який визнав батьківство до народження дитини, і перебуває на 32 тижні вагітності, що підтверджується заявою про визнання батьківства до народження дитини, засвідченою 18.05.2021 року державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Трофімовою С.О. Сумісне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. За змістом\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 65 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її заявою. На підставі ч.1 ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Cуд вважає можливим залишити проживати неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.141 ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь позивачки [PERSON] . На підставі ст.ст.\~12,\~81,\~263,\~265,\~268,\~280-285ЦПК України, суд,-

Outcome: approved