Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» про відшкодування шкоди нанесеної умисними діями та бездіяльністю ПАТ «Дніпродзержинська теплоцентраль», згодом позивачка подала уточнення до позовної заяви, в яких просить суд зобовязати ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» удосконалити проект капітального ремонту розроблений за договором № 1973 від 05.04.2001 року, відповідно то технічного стану будинку № 10 по вулиці 8 березня на період 2014 року. 07 листопада 2014 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області уточнені позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» про відшкодування шкоди нанесеної умисними діями та бездіяльністю ПАТ «Дніпродзержинська теплоцентраль» були задоволені та ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» було зобовязано удосконалити проект капітального ремонту розроблений за договором № 1973 від 05.04.2001 року, відповідно то технічного стану будинку № 10 по вулиці 8 березня станом на 2014 року. 08 грудня 2014 року відповідач ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» звернувся до Заводського районного суду з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 208/3891/14 за позовом [PERSON] до ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» про відшкодування шкоди нанесеної умисними діями та бездіяльністю ПАТ «Дніпродзержинська теплоцентраль». 27 січня 2015 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська заочне рішення по цивільній справі № 208/3891/14 за позовом [PERSON] до ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» про відшкодування шкоди нанесеної умисними діями та бездіяльністю ПАТ «Дніпродзержинська теплоцентраль» було скасовано і справу призначено до розгляду у загальному порядку. В судове засідання зявилась позивач, яка наполягала на своїх уточнених позовних вимогах, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.12.2010 року - ПАТ-«Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» було зобов'язано виконати реконструкцію та капітальний ремонт будинку № 10 по вул. 8 Березня у м. Дніпродзержинськ, відповідно до проекту від 19 серпня 2004 р. розробленого ДПІ - «Дніпродзержинськцивільпроект» за договором № 1973 від 05.04.2001р. Як з'ясувалося, на момент винесення рішення суду від 13.12.2010 року, проект за договором № 1973 був скасований ДПІ - «Діпродзержинськцивільпроект» по причині закінчення терміну реалізації проекту. ДПІ - «Дніпродзержинськцивільпроект» будучі учасником судового розгляду, в якості третьої особи, не повідомив ні замовника, а ні суд про скасування проекту. Цивільним законодавством встановлено, що і підрядник і замовник є взаємозалежними, але замовник ПАТ - «Дніпродзержинська ТЕЦ» не пред'явив проектному інституту вимоги щодо одноосібного скасування проекту, не наполіг на виконанні корінного корегування проекту, тобто зі сторони замовника проявлена недбалість та бездіяльність по вирішенню питання розробки відповідної проектно-кошторисної документації. Окрім того ПАТ - «ДДТЕЦ» немало наміру виконувати рішення житлової комісії виконкому міської ради м. Дніпродзержинська про зобов'язання виконати капітальний ремонт буд. 10 по вул. 8 Березня та замовити проект цього ремонту, бо заключний договір за № 1973 зазначав роботи на посилення деформованих конструкцій будинку та облаштування санвузла в [ADDRESS], що підтверджується копію договору №1973 від 05.04.2010р. Цей договір не був договором на розробку проекту капітального ремонту будинку, про що свідчить лист проектного інституту від 07.03.2003 за №94. Облаштування зазначені в актах обстежень буд. 10 вул. 8 Березня повної відсутності санітарно-технічних вимог, проектом не передбачалося, що підтверджує акт санепідемстанції м. Дніпродзержинська від 29.05.01 р. №569-2/1, та комісійний акт обстеження від 06.03.2002 року. ПАТ - ДДТЕЦ не виконало умови, якими зазначено, що проектно-кошторисна документація на капітальний ремонт - надається до виконкому міської ради міста, на погодження цієї документації до реалізації. На погодження - проект розроблений за договором №1973 до міської ради не надавався, про що свідчить лист виконкому міської ради від 02.12.2011 р. № Б - 4954, який є підтвердженням умисного невиконання ПАТ-ДДТЕЦ цивільних законодавчих норм. Копії проекту, які позивач мала на руках і які були завірені мокрою печаткою проектного інституту, були розглянуті відділом архітектора міста та був виконаний аналіз проекту, в якому зазначено, що проект є невідповідним і в тому стані, що він є, міська рада не може його затвердити до реалізації. Підтвердженням невідповідності проекту є підтвердженням умисних дій, початок яких іде від 2001 року, щоб не виконувати капітальний ремонт відповідно до встановлених законодавчих норм, лист виконкому міської ради від 25.01.2014 №Б-478 є підтвердженням невідповідності проекту. Відповідно до зазначених письмових доказів, проект розроблений за договором № 1973 не є проектом капітального ремонту і не є проектом реконструкції буд. 10 вул. 8 Березня. Окрім того з повідомлення ДПІ - «Дніпродзержинськцивіпроект» за 10 років по будинку пройшли невід'ємні зміни технічного стану будинку, тому будинок підлягає новому обстеженню. А в зв'язку з тим, що проект за договором № 1973 не був реалізований і за 10 років він технічно застарів, то цей проект підлягає удосконаленню, кошторис цього проекту розроблений по цінам на 19 серпня 2004 року теж підлягає удосконалюванню відповідно до цін на 2014 рік. Положення ЦК, Загальні Положення договорів - дають право ПАТ-ДДТЕЦ укласти з проектним інститутом м. Дніпродзержинська додаткову угоду на удосконалення проекту розробленого за договором № 1973 від 05.04.2001 року, що підтверджено листом проектного інституту від 26.09.2012 р. №278. Тому позивач вимушена звертатись з даним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання зявився представник відповідача, який не визнав уточнені позовні вимоги, заперечував проти їх задоволення, надав свої заперечення, які були долучені до матеріалів справи, в яких він посилається на те, що на сьогоднішній день будинок № 10 по вул. 8 Березня у м. Дніпродзержинську знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Дніпродзержинська, що підтверджується наказом № 90 від 04 червня 2003 року про відповідну передачу та Актом приймання-передачі житлового комплексу ВАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль», що передаються у комунальну власність міста станом на 01 серпня 2003 року. У переліку у Акті чітко зазначено, що будинок № 10, озташований по вул. 8 Березня у м. Дніпродзержинську передано до комунальної власності міста. Таким чином, на сьогоднішній день ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» не має жодного відношення до будинку № 10 по вул. 8 Березня у м. Дніпродзержинську. Також, пунктом 1 Порядку проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 565, встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право на безоплатний капітальний ремонт, до яких [PERSON] не відноситься. Окрім цього, представник відповідача вважає за необхідне акцентувати увагу суду на наступному: позивач просить зобов'язати відповідача удосконалити проект капітального ремонту, але ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» не має ні технічної можливості для такого удосконалення, а ні спеціалістів, які б могли це зробити. Основним напрямом діяльності відповідача є вироблення теплової енергії, але ніяк не виготовлення або удосконалення проектів капітального ремонту, на що необхідно відповідний сертифікат, також представник відповідача зазначив, що позивач невірно трактує суть документів, доданих нею до позову. У листі від 25 січня 2014 року № Б-478 чітко зазначено, що надання висновку щодо дійсності проекту реконструкції житлового будинку № 10 по вул. 8 Березня не відноситься до повноважень управління містобудування та архітектури міської ради. А виділене у цій відповіді кольоровим маркером стосується саме звернення [PERSON], що саме вона не надала відповідний проект але ніяк не ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ». Така сама ситуація простежується підчас аналізу листа від 02 грудня 2011 року № Б-4954. У ньому чітко зазначено, що ВАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» не зверталося до управління головного архітектора міста з питанням погодження проектно-кошторисної документації у 2001-2003 роках. Але у вказаний період відповідач і не міг звертатися, оскільки проект, розроблений ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект», датований 2004 роком. Таким чином, відповідач дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вислухав сторони, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З листа № 569-2/1 від 29.05.01 року вбачається, що при перевірці будинку № 10 по вулиці 8 Березня встановлено санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний, стіни та стеля в кімнаті та кухні в розколинах та промочках; зовнішня стіна відійшла на 70 мм; штукатурка на стелі коридору частково відпадала до дранки; віконні рами прогнили; квартира не підключена до централізованих мереж каналізації (відсутній санвузол). Відповідно до Акту від 06 березня 2002 p. складеного міською комісією обстеження житлових будинків та житлових приміщень Дніпродзержинської міської ради, на предмет придатності для подальшого проживання, комісія рекомендувала ВАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» вести спостереження за станом будинку, замовити проект на виконання капітального ремонту будинку з реконструкцією та для можливості виконати капітальний ремонт будинку переселити сімю [PERSON] в відомче приміщення за адресою: вул. Арсенічева, 121-65, попередньо ознайомити квартиронаймача з проектом на капремонт та узгодити термін проведення капітального ремонту будинку в цілому. Як вбачається з листа Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивілпроект» № 94 від 07.03.2003 року, за замовленням ДП «ДДТЕЦ» у відповідності до договору № 19173 був виконаний проект реконструкції та посилення житлового будинку № 10 по вулиці 8 Березня, який не є проектом капітального ремонту. Рішенням Заводського районного суду від 13.12.2010р. по справі № 2-3-10: було встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 739 від 16 грудня 2003 р.. та доданого до рішення Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду ВАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» передало у комунальну власність територіальної громади м. Дніпродзержинська будинок №10 по вул. 8 Березня у м. Дніпродзержинську. Обстеження житлового приміщення позивачки проводилось комісією у складі, затвердженому рішенням виконкому міської ради від 9 вересня 1998 р. № 269 «Про міську комісію по обстеженню житлових будинків та приміщень на предмет придатності для проживання», від 26 січня 2009 р., про що був складений акт обстеження будинку №10 по вул. 8 Березня. Управлінню житлово-комунальної о господарства зобовязано замовити інструментальне обстеження основних будівельних конструкцій. ДП «Ювілейне» зобовязано встановити маяки на розкритих тріщинах зовнішніх стін на внутрішніх перегородках, вести постійний нагляд за їхнім станом з записами в журналі спостережень. В звязку з тим, що [PERSON] була незгодна з таким рішенням, та оскаржувала його в різні органи влади, їй було неодноразово запропоновано з своєї ініціативи вибрати житло для покупки, повідомити про це керівництво ВАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» та вирішити питання про відселення з аварійного будинку. В період 2003 p. BAT «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» замовило, та Державним проектним інститутом «Дніпродзержинськгромадянпроект», був зроблений проект реконструкції квартири позивачки. З висновками цього проекту позивачка [PERSON] була не згодна. Відповідно до вимог п. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 9 Житлового Кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до ст. 23 Житлового Кодексу України, державні органи, підприємства, установи та організації, а також службові особи зобовязані всемірно враховувати пропозиції громадських організацій, трудових колективів і громадян при здійсненні заходів по поліпшенню використання і схоронності житлового фонду. Відповідно до вимог ст. 101 Житлового Кодексу України, при проведені капітального ремонту жилого будинку державного або громадського житлового фонду, коли ремонт не може бути проведено без виселення наймача, наймодавець зобовязаний надати наймачеві та членам його сімї на час проведення капітального ремонту інше жиле приміщення. У разі відмовлення наймача від переселення в інше жиле приміщення наймодавець може вимагати від наймача переселення його в судовому порядку. Суд вважає, вимоги позивачки щодо зобовязання відповідачів удосконалити проект капітального ремонту розроблений за договором № 1973 від 05.04.2001 року, відповідно до технічного стану будинку № 10 по вулиці 8 березня на період 2014 року, підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України передбачено, що у разі якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, тому суд вважає що судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved