Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Електрокарс Авто» про стягнення заборгованості за договором позики, процентів та пені. В обґрунтування позову зазначає, що 20.02.2019 року між ним та ТОВ «Електрокарс Авто» укладено договір № 20022019-01, за умовами якого він надав у позику відповідачу 810 000 грн., що станом на день його укладення еквівалентно 30 000 доларів США зі строком повернення до 20.07.2019 року, а відповідач зобов`язувався використати позику за цільовим призначенням та повернути її, а також сплатити йому проценти у порядку та на умовах, визначених договором. 20.02.2019 року між ним та ТОВ «Електрокарс Авто» укладено додаткову угоду № 1 до договору № 20022019-01 від 20.02.2019 року, якою визначено суму винагороди (процентів), які ТОВ «Електрокарс Авто» сплачує йому за користування позикою. 15.05.2019 року між ним та ТОВ «Електрокарс Авто» укладено додаткову угоду № 2 до договору № 20022019-01 від 20.02.2019 року, за умовами якої збільшено розмір позики до 900 000 грн., що за домовленістю сторін договору станом на дату його укладення еквівалентно 34 000 доларів США зі строком повернення до 20.02.2020 року. Оскільки ТОВ «Електрокарс Авто» порушило умови договору щодо повернення позики в обумовлений договором строк, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 900 000 грн. 00 коп., 45 000 грн. 00 коп. процентів та 18 387 грн. 00 коп. пені. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі та зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцезнаходження юридичної особи, тому відповідно до ст.ст. 128, 129 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд представника не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 20.02.2019 року між [PERSON] (позикодавцем) та ТОВ «Електрокарс Авто» (позичальником) укладено договір № 20022019-01, згідно п. 1 якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 810 000 грн., що за домовленістю сторін договору станом на дату його укладення еквівалентно 30 000 доларів США зі строком повернення до 20.07.2019 року, а позичальник зобов`язується використовувати її за цільовим призначенням та повернути позику, а також сплатити позикодавцю проценти (винагороду) за користування позикою в розмірі, порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 5-6). Сторони домовились, що позичальник сплачує позикодавцю проценти (винагороду) за користування позикою в розмірі 5 % від суми позики. Збільшення винагороди залежить від успішності використання позичальником позики та обов`язково узгоджується в додатковій угоді до договору (п. 2 Договору). Відповідно до п. 4 Договору позика надавалась позичальнику з метою пошуку на світових ринках (аукціонах), придбання та завезення на митну територію України електромобіля (-ів), здійснення перепродажної підготовки і подальшого продажу транспортних засобів кінцевому покупцю. Відповідно до п. 13 Договору сума позики може бути збільшена за домовленістю сторін, про що оформлюється відповідна Додаткова угода. Згідно п. 16.4 Договору позичальник зобов`язаний повернути позику в повному обсязі та проценти за Договором. Відповідно до п. 17 Договору у разі несвоєчасного повернення позики з вини позичальника, позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми неповерненої позики. У відповідності до п. 18 Договору при встановленні фактів нецільового використання коштів позики позичальник сплачує штраф у розмірі 25% від суми, що використана не за цільовим призначенням. 20.02.2019 року між [PERSON] (позикодавцем) та ТОВ «Електрокарс Авто» (позичальником) укладено Додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони виклали п. 2 Договору у новій редакції, а саме позичальник зобов`язався сплатити позикодавцю винагороду (проценти) у розмірі, не меншому ніж 5% від суми позики, а також запроваджено суми вирахування винагороди (процентів) у разі успішності використання коштів (позики) (а.с. 7). 15.05.2019 року між [PERSON] (позикодавцем) та ТОВ «Електрокарс Авто» (позичальником) укладено Додаткову угоду № 2, відповідно до якої сума коштів збільшена, а загальний розмір позики склав 900 000 грн., що за домовленістю сторін договору станом на дату його укладення еквівалентно 34 000 доларів США із терміном повернення до 20.02.2020 року. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договором позики № 20022019-01 від 20.02.2019 року повністю виконав, надавши позичальнику кошти в розмірі та строки, передбачені Договором та додатковими угодами до нього. З наведених позивачем розрахунків суми пені за порушення умов договору вбачається, що заборгованість ТОВ «Електрокарс Авто» за пенею становить 18 387 грн. 00 коп. (за період з 20.02.2020 року по 12.03.2020 року: 900 000 грн. х 0,030 х 21/100 = 5 670 грн. 00 коп.; за період з 13.03.2020 року по 24.04.2020 року: 900 000 грн. х 0 ,027 х 43/100 = 10 449 грн. 00 коп.; за період з 25.04.2020 року по 05.05.2020 року: 900 000 грн. х 0,021 х 12/100 = 2 268 грн. 00 коп. Заборгованість ТОВ «Електрокарс Авто» за процентами за порушення умов договору станом на 05.05.2020 року складає 45 000 грн. 00 коп. відповідно до п. 2 договору №20022019-01 від 20.02.2019 року та п. 1 додаткової угоди № 1 від 20.02.2019 року, тобто не менше 5 % від суми позики - 900 000 грн. Позивачем направлялась претензія на повернення позики, що підтверджується накладною Укрпошти № 7350106174578 (а.с. 10, 11) У відповідь на претензію ТОВ «Електрокарс Авто» повідомило, що починаючи з 17.03.2020 року та до закінчення дії форс-мажорних обставин, не має змоги належно виконати умови договору щодо здійснення повернення чи сплати відсотків, суми позики за договором позики № 20022019-01 від 20.02.2019 та пропонувало врегулювати відносини за даним договором шляхом укладення відповідних доповнень до договору щодо перенесення строків зобов`язань (а.с. 12). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що ТОВ «Електрокарс Авто» взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, борг за договором позики № 20022019-01 від 20.02.2019 року та проценти за користування коштами (позикою) не повернув, звіт про цільове використання коштів (позики) та про успішність використання коштів (позики) не надав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 900 000 грн., 45 000 грн. 00 коп. процентів та 18 387 грн. 00 коп. пені. При цьому посилання ТОВ «Електрокарс Авто» у відповіді на претензію позивача на звільнення від відповідальності внаслідок існування форс-мажорних обставин належними та допустимими доказами не підтверджено. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved