Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про виселення з житлового будинку (приміщення) та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 09 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Магдалинівське відділення № 2997 (надалі - Банк) та [PERSON] Валікоєвичем (надалі - Відповідач 1) було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 409 (надалі - Кредитний договір) про надання грошових коштів в сумі 130 000 гривень 00 копійок. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 11 липня 2008 року між Банком та [PERSON] Валікоєвичем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1335. Відповідно до умов вищевказаного іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання Позичальником, іпотекодержатель (банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з порушенням Позичальником умов Кредитного договору, Банк був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2011 року по цивільній справі № 2-9/11р. звернено стягнення на предмет іпотеки відповідача [PERSON] Валікоєвича, а саме: домоволодіння, загальною площею 150,45 кв.м., житловою площею 69,68 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, будинок № 98, що є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору від 11 липня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Банком на адресу відповідача [PERSON] Валікоєвича 28 квітня 2014 року направлено вимогу про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку від 25 квітня 2014 року вих. № 19/19-225/225, яка ним отримана 29 квітня 2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, за адресою розташування предмета іпотеки на ім'я [PERSON] та [PERSON] 28 квітня 2014 року направлені вимоги про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку. Вимога [PERSON] отримана 29 квітня 2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Вимога [PERSON] не отримана та повернулася на адресу Банку, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, згідно з якою за адресою: 51163, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 [PERSON] не мешкає. Зазначені вимоги Банку залишилася без задоволення, тобто протягом одного місяця від дня отримання вимог про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку мешканці добровільно не звільнили житловий будинок. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Пунктом 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз’яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно довідки виданої виконкомом Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 17 червня 2008 року № 197, яка була надана відповідачем [PERSON] Валікоєвичем перед отриманням кредиту та передання майна в іпотеку банку, в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 з ним зареєстровані та проживають: [PERSON] - донька, [INFO]; [PERSON] - син, [INFO] Згідно довідки виданої виконкомом Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 04 лютого 2014 року № 31 в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 з ним зареєстровані: [PERSON] - син, [INFO]; [PERSON] - родич, [INFO] (фактично не проживає). Згідно довідки виданої виконкомом Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року № 160 (видана після спливу 1 (одного) місяця з дати отримання Відповідачами вимог) в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 з ним зареєстровані: [PERSON] - син, [INFO]; [PERSON] - родич, [INFO] (фактично не проживає). Якщо громадяни (мешканці) не звільняють жиле приміщення у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно п. п. 3.3.11, 3.3.12 Договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний без попередньої письмової згоди іпотекодержателя не здійснювати реєстрацію інших осіб за адресою місцезнаходження предмету іпотеки та після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити предмет іпотеки протягом 1 (одного) місяця з дати отримання такої вимоги, а також сприяти виселенню всіх мешканців, що зареєстровані та/або фактично проживають за адресою знаходження предмету іпотеки. Іпотекодавець – відповідач [PERSON] умисно, без погодження з позивачем зареєстрував в будинку № 98 по вул. Центральній, с. Першотравенка, Магдалинівського району Дніпропетровської області, що є предметом іпотеки після укладання Іпотечного договору відповідача [PERSON], чим порушив права банку як іпотекодержателя, а також порушив ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», п. п. 3.3.11, 3.3.12 Іпотечного договору. Дії іпотекодавця щодо реєстрації в будинку [PERSON] повинні бути визнані судовим рішенням неправомірними та такими, що порушують права іпотекодержателя (Банку). Таким чином, реєстрація [PERSON] в будинку, що переданий в іпотеку і на який за рішенням суду звернено стягнення здійснена з метою перешкоджання права банку на звернення стягнення на цей будинок та уникнення таким чином відповідачем [PERSON] Валікоєвичем від виконання зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором та договором іпотеки. Отже, з підстав вищевикладеного, на думку позивача відповідачі підлягають виселенню із житлового будинку, який є предметом іпотеки та зняттю з реєстрації в ньому. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на вказану адресу надсилається поштова кореспонденція, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги тощо. Наявність зареєстрованих осіб у будинку, на який звернено стягнення, негативно відобразиться на ціні продажу, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Згідно Наказу № 103 від 20.04.2011 року «Про реорганізацію філії - Магдалинівське відділення № [NUMBER] «Ощадбанк»» та підпорядкованої їй мережі Дніпропетровської області проведено реорганізацію філії - Магдалинівського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» шляхом її перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення І типу № 10003/0293, відкрите на балансі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Також необхідно зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р. за № 502 було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003р. № 261 «Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». У вказаній постанові зазначено, що Банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 p. № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк», тип якого, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство. На підставі вказаної постанови були внесені зміни до статуту Банку, зареєстровані державним реєстратором Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 07.06.2011р. та погоджені Національним банком України 12.06.2011 року. В зв’язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутись з даним позовом та просить суд виселити відповідачів за адресою предмету іпотеки та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, стягнувши на користь позивача сплачений ним судовий збір і розмірі 243 гривні 60 копійок. У судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 16 червня 2014 року (а.с. 88), не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 98), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності від 13 січня 2014 року № 1201/344 (а.с. 87) в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, до суду надано заяви (а.с. 86, 96), згідно яких просить справу розглянути в його відсутність, по розгляду даного спору покладається на розсуд суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с. 99-116), в судове засідання не з’явились, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані позивачем докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 09 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Магдалинівське відділення № 2997 (надалі - Банк) (а.с. 36-47) та [PERSON] Валікоєвичем (надалі - Відповідач 1) було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 409 (надалі - Кредитний договір) про надання грошових коштів в сумі 130 000 гривень 00 копійок (а.с. 8-11). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 11 липня 2008 року між Банком та [PERSON] Валікоєвичем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1335. Відповідно до умов вищевказаного іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання Позичальником, іпотекодержатель (банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 14-21). Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з порушенням Позичальником умов Кредитного договору, Банк був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2011 року по цивільній справі № 2-9/11 року (а.с. 22, 23-25, 26) звернено стягнення на предмет іпотеки відповідача [PERSON] Валікоєвича, а саме: домоволодіння, загальною площею 150,45 кв.м., житловою площею 69,68 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, будинок № 98, що є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору від 11 липня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Банком на адресу відповідача [PERSON] Валікоєвича 28 квітня 2014 року направлено вимогу про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку від 25 квітня 2014 року вих. № 19/19-225/225 (а.с. 30-31), яка ним отримана 29 квітня 2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32). Також, за адресою розташування предмета іпотеки на ім'я [PERSON] та [PERSON] 28 квітня 2014 року направлені вимоги про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку. Вимога [PERSON] отримана 29 квітня 2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 33). Вимога [PERSON] не отримана та повернулася на адресу Банку, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, згідно з якою за адресою: 51163, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 [PERSON] не мешкає (а.с. 34-35). Зазначені вимоги позивача залишилася без задоволення, тобто протягом одного місяця від дня отримання вимог про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку мешканці добровільно не звільнили житловий будинок. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Пунктом 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз’яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно довідки виданої виконкомом Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 17 червня 2008 року № 197 (а.с. 27), яка була надана відповідачем [PERSON] Валікоєвичем перед отриманням кредиту та передання майна в іпотеку банку, в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 з ним зареєстровані та проживають: [PERSON] - донька, [INFO]; [PERSON] - син, [INFO] Згідно довідки виданої виконкомом Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 04 лютого 2014 року № 31 (а.с. 28) в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 з ним зареєстровані: [PERSON] - син, [INFO]; [PERSON] - родич, [INFO] (фактично не проживає). Згідно довідки виданої виконкомом Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року № 160 (а.с. 29) (видана після спливу 1 (одного) місяця з дати отримання Відповідачами вимог) в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Першотравенка, вул. Центральна, буд. 98 з ним зареєстровані: [PERSON] - син, [INFO]; [PERSON] - родич, [INFO] (фактично не проживає). Якщо громадяни (мешканці) не звільняють жиле приміщення у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно п. п. 3.3.11, 3.3.12 Договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний без попередньої письмової згоди іпотекодержателя не здійснювати реєстрацію інших осіб за адресою місцезнаходження предмету іпотеки та після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити предмет іпотеки протягом 1 (одного) місяця з дати отримання такої вимоги, а також сприяти виселенню всіх мешканців, що зареєстровані та/або фактично проживають за адресою знаходження предмету іпотеки. Іпотекодавець – відповідач [PERSON] умисно, без погодження з позивачем зареєстрував в будинку № 98 по вул. Центральній, с. Першотравенка, Магдалинівського району Дніпропетровської області, що є предметом іпотеки після укладання Іпотечного договору відповідача [PERSON], чим порушив права банку як іпотекодержателя, а також порушив ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», п. п. 3.3.11, 3.3.12 Іпотечного договору. Дії іпотекодавця щодо реєстрації в будинку [PERSON] визнаються судом неправомірними та такими, що порушують права іпотекодержателя (Банку). Таким чином, реєстрація [PERSON] в будинку, що переданий в іпотеку і на який за рішенням суду звернено стягнення здійснена з метою перешкоджання права банку на звернення стягнення на цей будинок та уникнення таким чином відповідачем [PERSON] Валікоєвичем від виконання зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором та договором іпотеки. Отже, з підстав вищевикладеного, відповідачі підлягають виселенню із житлового будинку, який є предметом іпотеки та зняттю з реєстрації в ньому. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на вказану адресу надсилається поштова кореспонденція, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги тощо. Наявність зареєстрованих осіб у будинку, на який звернено стягнення за судовим рішенням, негативно відображається на ціні продажу житлового будинку, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Згідно Наказу № 103 від 20.04.2011 року «Про реорганізацію філії - Магдалинівське відділення № [NUMBER] «Ощадбанк»» та підпорядкованої їй мережі Дніпропетровської області проведено реорганізацію філії - Магдалинівського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» шляхом її перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення І типу № 10003/0293, відкрите на балансі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Також необхідно зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р. за № 502 було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003р. № 261 «Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». У вказаній постанові зазначено, що Банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 p. № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк», тип якого, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство. На підставі вказаної постанови були внесені зміни до статуту Банку, зареєстровані державним реєстратором Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 07.06.2011р. та погоджені Національним банком України 12.06.2011 року (а.с. 48-52, 53-58, 59, 60-62). В зв’язку з вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду та просить виселити відповідачів за адресою предмету іпотеки та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, стягнувши на користь позивача сплачений ним судовий збір і розмірі 243 гривні 60 копійок (а.с. 1-7, 63, 77-83). Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідачів солідарно підлягають стягненню на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved