Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 167 575,25 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04.12.2019 р. між АТ «Банк Кредит Дніпро», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000240026, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 151 280 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний повернути кредит, сплатити відсотки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язання станом на 08.12.2020 року має заборгованість у розмірі 167 575,25 грн. Тому АТ «Банк Кредит Дніпро» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив(а.с. 18-19). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2021 року було здійснено перехід до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 22). Представник позивача у судове засідання не прибув, просить проводити розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не прибув, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Судом встановлено, що 04.12.2019р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000240026, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмір 151 280 грн. строком на 60 місців на умовах його платності та повернення до 04.12.2024 року (а.с. 4). Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за його користування шляхом здійснення щомісячних платежів протягом всього строку дії договору. У зв`язку з порушеннями виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту у відповідача станом на 08.12.2020, виникла заборгованість у загальному розмірі 167 575,25 грн. яка складається із наступного: залишок строкового кредиту у розмірі 138 748,17 грн., залишок простроченого кредиту у розмірі 16 471,10 грн., залишок прострочених відсотків у розмірі 0,60 грн. та залишок прострочених комісій у розмірі 12 355,92 грн. (а.с. 9-11). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредиту, суд вважає, що з відповідача підлягає достроковому стягненню заборгованість за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 138 748,17 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 16 471,10 грн., прострочених відсотків у розмірі 0,60 грн. та прострочених комісій у розмірі 12 355,92 грн., а всього підлягає стягненню 167 575,25 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved