Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Садового товариства «Мрія» про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 09 лютого 2016 року померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги є він - [PERSON] та його брат [PERSON], який від своєї частки в спадщині відмовився на користь [PERSON] [PERSON] звернувся до П'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н., с. Лісне, СТ «Мрія», цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва. Нотаріус П'ятої київської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у прийнятті спадщини за законом, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначену земельну ділянку. Земельна ділянка площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Лісне, СТ «Мрія» була отримана [PERSON] у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 грудня 2004 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-263. Однак [PERSON] за життя не встигла оформити державний акт на право власності на дану земельну ділянку та провести державну реєстрацію права власності. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Лісне, СТ «Мрія» з цільовим призначенням земельної ділянки: для ведення садівництва. В подальшому до суду надійшла заява у якій представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги і просив суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Лісне, з цільовим призначенням земельної ділянки: для ведення садівництва/ В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надано заяву представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача і представника позивача, поданий позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 лютого 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 364208. [PERSON] доводилася матір'ю позивачу по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯО № 268430. Відповідно до спадкової справи № 237/2016 до майна померлої 09 лютого 2016 року [PERSON], копія якої наявна в матеріалах справи, спадкоємцями першої черги після її смерті є її сини [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законодавством строк подали заяви про прийняття спадщини. 09 серпня 2016 року брат позивача [PERSON] [PERSON] - подав заяву, у якій відкликав попередню заяву про прийняття спадщини за законом. Також [PERSON] було подано заяву про відмову від належної йому частини спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON]. [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] земельну ділянку розташовану на території с. Лісне СТ «МРІЯ» Києво-Святошиинського району Київської області, площею 0,0559 гектарів, переданої для ведення садівництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 075556, виданого [PERSON] сільською Радою народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 06 квітня 2000 року на підставі рішення виконкому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 835. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до П'ятої київської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Лісне, СТ «Мрія», однак державний нотаріус П'ятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку 0,0559 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Лісне, СТ «Мрія», цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва. Як зазначав позивач [PERSON], за час свого життя померла [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до положень ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з вимогами п. «Б», «Г» ст. 81 ЗК України право власності на земельні ділянки набувається на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, або на підставі прийняття спадщини. Відповідно до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та успадкувала земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON]. Позивач по справі [PERSON], як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] і тому до нього перейшли всі права та обовязки, що належали померлій на момент смерті. Так, на момент смерті їй належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Лісне, СТ «Мрія» що в свою чергу означає перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом до особи, що прийняла спадщину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, оскільки таке право спадкодавця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved