Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У січні\~2021\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом,\~у якому\~просив розірвати\~шлюбміж ним та [PERSON] , зареєстрований 03 травня 2010 року виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~9. В обґрунтування позову зазначав, що 03 травня 2010 року він і [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу дітей вони не мають. Розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Уже тривалий час, із 2018 року, сторони проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, їх шлюб носить суто формальний характер. Подальше збереження цього шлюбу суперечить його інтересам, примирення подружжя неможливе, оскільки на даний час у нього (позивача) є інша сім`я. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просив суд розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає, проти його задоволення не заперечує, оскільки сторони тривалий час сімейних відносин не підтримують та проживають окремо. Просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 2010 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~9. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що із 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved