Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У червні 2014 року до суду з позовом звернулась [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь спричинену моральну шкоду в сумі 100 000 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 09 жовтня 2012 року, знаходячи за адресою постійного мешкання в квартирі [ADDRESS], була побита відповідачем. Протиправними злочинними діями відповідача, позивачці були завдані тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в сльозову оболонку губ, синців обличчя, обох верхніх та обох нижніх кінцівок, грудної клітини, спини, правої сідниці; саден обличчя, лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, правої половини тулубу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають скороминучі наслідки. 17 листопада 2012 року, перебуваючи за місцем мешкання, позивач знову була побита відповідачем. Внаслідок протиправних злочинних дій відповідача, [PERSON] було завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основної фаланги п'ятого пальця лівої кісті, саден голови та правої кісті, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я більше 21 доби. 27 листопада 2012 року, внаслідок протиправних злочинних дій [PERSON] позивачці були завдані тілесні ушкодження, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої половини обличчя, рваної рани лівої вушної раковини, посттравматичної нейросенсорної туговухості праворуч 2-го ступеню, ліворуч 5-го ступеню (глухота), які відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою розладу здоров'я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності менш ніж на одну третину. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання до 2 років позбавлення волі. Внаслідок дій відповідача, здоров'я позивач значно погіршилось, позивач вимушена була проходити лікування у травматології, неврології, ольфтамологічному відділенні, перенесла ампутацію лівого вуха, були понесені значні матеріальні витрати на лікування. Позивач постійно відчуває слабкість, головний біль, запаморочення, тривалий час відчувала сильний душевний та фізичний біль, була вимушена змінити звичайний спосіб життя, потребувала сторонньої допомоги. Перенесені душевні переживання та моральні страждання, що виразилися у нервовому стресі, у постійній депресії, відсутність спокійно у ночі, постійні спогади та страх, завдали позивачу моральних страждань, які позивач оцінює у сумі 100 000 грн., які й просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав, при цьому вказав, що протиправних дій відносно [PERSON] не вчиняв, з вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2014 року не погоджується, має намір його оскаржити, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову. Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено та підтверджено. Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання 2 роки позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 26 квітня 2013 року (а.с. 4-9). З даного вироку встановлено, що 09 жовтня 2012 року, [PERSON] знаходячи за місцем постійного проживання в квартирі [ADDRESS], була побита [PERSON] Протиправними злочинними діями відповідача, позивачці були завдані тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в сльозову оболонку обох губ, синців обличчя, обох верхніх та обох нижніх кінцівок, грудної клітини, спини, правої сідниці; саден обличчя, лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, правої половини тулубу, які згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 794(555(1942-12) від 11.04.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Крім того, 17 листопада 2012 року, [PERSON] знову була побита [PERSON] Внаслідок протиправних злочинних дій відповідача, [PERSON] було завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основної фаланги п'ятого пальця лівої кісті, саден голови та правої кісті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 554(2466-12) від 13.03.2013 року тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги п'ятого пальця лівої кисті відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров'я більше 21 доби. Крім цього, 27 листопада 2012 року, внаслідок протиправних злочинних дій [PERSON], та побиття [PERSON], позивачці були завдані тілесні ушкодження, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої половини обличчя, рваної рани лівої вушної раковини, посттравматичної нейросенсорної туговухості праворуч 2-го ступеню, ліворуч 5-го ступеню (глухота), згідно висновку судово-медичної еспертизи № 682 від 02.04.2013 року які відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою розладу здоров'я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності менш ніж на одну третину. Згідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме: ч. 1 - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 1-4 частини другої статті 23 статті ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєні кримінального правопорушення. Статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як убачається із позовної заяви вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем обґрунтовувалися, зокрема, у втраті здоров'я, у перенесених нервових стресах та перебування у постійній депресії, у відчуванні постійного страху. Позивач вимушена була проходили лікування у травматологічному, неврологічному та офтальмогогічному відділеннях, перенесла травматичну ампутацію лівого вуха. У позивача після ампутації лівого вуха погіршився слух та значно погіршився зір після тривалого побиття відповідачем обличчя позивача. У зв'язку із тривалим відчуттям сильного болю, позивач потребувала сторонньої допомоги та значних матеріальних витрат на лікування та реабілітації, чим був порушений її звичайний спосіб життя. У зв'язку із протиправними діями відповідача, позивач не може спокійно спати в ночі, постійні думки та спогади про минулі події, викликають у позивача дратівливість, страх та тривогу. Суд встановив, доводи позивача підтверджені у судовому засіданні та узгоджуються з матеріалами справи, а саме виписним епікризом № 168146 про перебування на лікуванні у терапевтичному відділенні № 1 КЗ «Криворізька міська лікарня № 16» ДОР з 15 жовтня 2012 року по 26 жовтня 2012 року (а.с. 11), виписним епікризом № 169750 про перебування на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 16» ДОР у період з 30.11.2012 року по 14.12.2012 року (а.с. 12), виписним епікризом № 628 про перебування на лікуванні в офтальмологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 4» ДОР, у період з 24.01.2013 року по 06.02.2013 року (а.с. 13), довідкою від 04 січня 2013 року видана Криворізьким міським сурдологопедичним центром Управління охорони здоров'я виконкому КМР (а.с. 14). Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності, нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. На думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди повинен відповідати моральним стражданням з урахуванням ступені і тривалості фізичних страждань, порушення нормального укладу життя та наданих доказів, тому позов у частині моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи зі співмірності вимог та наданих доказів. За змістом заявленого позову, цивільно-правовими наслідками скоєного [PERSON] злочину є заподіяння [PERSON] моральної шкоди, яка виразилась в перенесенні позивачем моральних та фізичних страждань. Між цими наслідками та діями відповідача наявний прямий причинний зв'язок. Таким чином, враховуючи обставини справи, які свідчать про небажання [PERSON] в добровільному порядку відшкодовувати завдану позивачу моральну шкоду, ступінь вини відповідача, який під час розгляду кримінального правопорушення вину не визнав, у судовому засіданні позов також не визнав та доводи позивача у судовому засіданні, та з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у розмірі 50 000 гривень, що на думку суду буде співмірним до завданих страждань. Задовольняючи вимоги позивача, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial