Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати самочинним, незаконним дверний прохід, збудований власником приміщення № 49 [PERSON] в стіні, позначений цифрою 2.40 на поповерховому плані другого поверху будинку [ADDRESS] , за результатами первинної інвентаризації 09 жовтня 2003 року зі змінами внесеними 19 вересня 2017 року з приміщення № 49 в приміщення № 73; - відновити дії, вчинені [PERSON] щодо будівництва дверного проходу без її згоди як співвласника, визнати незаконними та зобов`язати [PERSON] вчинити певні дії, а саме за власні кошти привести у попередній стан зруйновану стіну, зазначену цифрою 2,40 за результатами інвентаризації від 09 жовтня 2003 року на поповерховому плані другого поверху будинку [ADDRESS] , а саме: демонтувати встановлені двері, замурувати незаконно вибитий в цій стіні дверний отвір, провести роботи з нанесення на цю стіну у місці де було проведення перепланування поверхневих матеріалів (гіпсових матеріалів, штукатурки, фарби, тощо) зі сторони приміщення № 73 для усунення відмінності у візуальному та якісному покритті поверхні стіни у приміщенні № 73. В обґрунтування вимог зазначається, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 08 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурлакою Л.К., зареєстрованого у реєстрі № 1683, на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , приміщення 46, 47 , 48 . Відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності є власником 65/100 частин нежитлового приміщення № 49 другого поверху будинку [ADDRESS] . Згідно із поповерховим планом другого поверху, виконаного комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Броварське БТІ» за результатами первинної інвентаризації від 09 жовтня 2003 року між приміщеннями № 49 та № 48, зображене та межує приміщення № 73. За результатами первинної інвентаризації від 09 жовтня 2003 року приміщення № 49 від приміщення № 73 відділено суцільною стіною, позначеною на поповерховому плані цифрою 2,40, тобто без дверного отвору. Приміщення № 73 належить всім власникам окремих приміщень на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вказаного поповерхового плану в період з 09 жовтня 2003 року до 19 вересня 2017 року вихід з приміщення загального користування № 73 відбувався на сходову № 45 та на сходову № 71 з окремими виходами з будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] мало окремий вихід на окрему сходову № 52 з виходом з будинку [ADDRESS] на вулицю і в період з 09 жовтня 2003 року до 19 вересня 2017 року з приміщенням № 73 жодним чином не сполучалося. У 2017 році [PERSON] самочинно виконала будівельні роботи, а саме в стіні, позначеній на поповерховому плані цифрою 2,40, що відділяє її приміщення № 49 від приміщення № 73 вибила дверний отвір, встановила у ньому двері для особистого користування та особистий режим користування цим дверним отвором, а саме двері за наявності людей в її приміщенні № 49 можуть відмикатися лише зі сторони її приміщення № 49, тобто лише за її особистою необхідністю та самовільно присвоїла самочинно збудованому дверному отвору статус запасного (евакуаційного) виходу. У такий спосіб відповідач порушила право позивача як співвласника приміщення загального користування. З підстав відновлення порушеного права позивач звернулася до суду із даним позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. 19 серпня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 10 вересня 2019 року [PERSON] направила до суду пояснення до відзиву на позовну заяву. 12 вересня 2019 року [PERSON] через свого представника [PERSON] подала до суду заяву про надання додаткових доказів. 17 вересня 2019 року позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив. 23 вересня 2019 року [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2020 року залучено до участі у справі третю особу [PERSON] . Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2021 року дану справу прийнято до розгляду у загальному провадженні суддею Василишиним В.О. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено дану справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. 19 листопада 2021 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали спільну заяву про проведення судових дебатів без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 22 грудня 2020 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та її представника, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконкому Броварської міської ради 28 жовтня 2003 року № 544 [PERSON] є власником 74/100 частин приміщення №25, приміщення №36, 65/100 частин приміщення № 49 за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності б/н від 16 грудня 2003 року, виданого виконкомом Броварської міської ради Київської області та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Броварського бюро технічної інвентаризації № 2300701 від 16 грудня 2003 року. Планом розміщення приміщення № 49, власником якого є [PERSON] передбачено вихід із другого поверху на сходовий майданчик (приміщення 45) та назовні. Згідно із листом Броварського районного управління ГУ ДСНС України у Київській області № 843 від 15 грудня 2016 року, вищевказаний запасний (евакуаційний) вихід повинен використовуватись за призначенням і не може бути закритий, заставлений, перегороджений, перекритий. Відповідно до поверхневого плану громадського будинку, розташованого по [ADDRESS] нежитлове приміщення № 49 , власником якого є [PERSON] поділено на декілька нежитлових приміщень: № 49 , № 128, № 129, № 130. У коридорі загального користування, з якого слідує вихід на сходову клітину до першого поверху № 45, облаштовано нежитлове приміщення № 131. Відповідно до листа КП «Броварське БТІ» № 19 від 02 жовтня 2017 року при проведенні технічної інвентаризації 19 вересня 2017 року нежитлової будівлі по [ADDRESS] встановлено, що приміщення № 131 з`явилося шляхом встановлення перегородки в коридорі загального користування (приміщення 73), що створило неможливість виходу на сходову (приміщення № 45) із приміщення № 49. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року у справі № 361/6073/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, визнано незаконним установлення перегородок у коридорі загального користування (приміщення № 43), які перекривають прохід до дверей сходів на другий поверх будинку по [ADDRESS] ; зобов`язано [PERSON] (власника приміщення № 48 ) демонтувати перегородки, які перекривають прохід до дверей та сходів на другий поверх будинку на сходову (приміщення № 45 та № 131) із приміщення № № 49, 128, 129, 130 та не чинити перешкод у користуванні належним [PERSON] на праві власності нежитловими приміщеннями № 49, № 128, № 129, № 130 та площадкою до сходів загального користування (приміщення № 45, № 131) на другому поверсі будинку [ADDRESS] . При розгляді справи № 361/6073/17 встановлено, що [PERSON] (колишній власник приміщень [ADDRESS] ) улаштувала на шляхах до цього виходу самовільні перепланування та встановила додаткові двері до сходового майданчику, розташувавши у тамбурі запасного виходу власний інвентар та меблі. Із наявних у матеріалах справи № 361/6073/17 поповерхових планів другого поверху будинку по [ADDRESS] , встановлено, що станом на 2003 рік із приміщення передбачений вихід у коридор № 73, площею 85 кв.м, та вихід на сходи в приміщення № 45 та сходи приміщення № 71. Вказаний вихід був передбачений через сусіднє нежитлове приміщення №48, площею 49 кв.м, власником якого була [PERSON] (на даний час [PERSON] ) Вказаний факт сторонами не заперечувався та підтверджується повідомленням директора КП «Броварське БТІ» Пащенко О.Л. у лист від 11 вересня 2018 року № 189. 19 вересня 2017 року КП «Броварське БТІ» проведено інвентаризацію зазначеного нежитлового приміщення та виготовлено технічний паспорт з визначенням розташування приміщень та виходів із них. Згідно із змінами, внесеними 19 вересня 2017 року працівниками БТІ зазначено, що вихід із приміщення № 128 (коридор), власником якого є [PERSON] передбачений вихід до приміщень загального користування приміщення № 45 (сходова) та приміщення №131 (коридор). Судами встановлено, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] ) облаштувала приміщення № 131, площею 9,8 кв.м, шляхом встановлення перегородок в коридорі загального користування № 73, що підтверджується також планом БТІ від 19 вересня 2017 року та при цьому заблоковано вихід із приміщення № 129 , що належить [PERSON] у приміщення № 45 (сходова), що є приміщенням загального користування. Відповідно до частини четвертої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, якою передбачено, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановити їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Враховуючи, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року у справі № 361/6073/17, набрало законної сили та є чинним, то встановлені цим рішенням суду обставини, є преюдиційно встановленими та не можуть бути поставлені під сумнів. Згідно із листом № 189 від 11 вересня 2018 року КП «Броварське міське бюро технічної інвентаризації» первинна технічна інвентаризація будівлі за адресою: [ADDRESS] була здійснена у вересні 2003 року по замовленню ОП «Броварипромжитлобуд» у зв`язку із закінченням будівництва. При проведення первинної технічної інвентаризації зафіксований дверний проріз у стіні між приміщеннями № 49 та № 48, де передбачався вихід із приміщення № 49 на сходову № 45 через приміщення № 48. Чи передбачено це проектом невідомо, так як проектна документація у БТІ не надавалася. При поточній технічній інвентаризації у вересні 2017 року, внесені зміни у план другого поверху, а саме у приміщення № 49 встановлені перегородки у результаті чого з`явилися приміщення: № 125, № 126, № 127, № 128, № 129, № 130. Дверний проріз у стіні між приміщеннями № 129 та № 45 закритий, у результаті чого вихід із приміщень № 49, № 130, № 129 на сходову № 45 здійснюється через коридор № 129 та приміщення № 131. Також при встановленні перегородок у приміщенні загального користування - коридорі № 73, з`явилося приміщення № 131. Відповідно до листа КП «Броварське міське бюро технічної інвентаризації» № 19 від 02 жовтня 2017 року, при проведенні технічної інвентаризації 19 вересня 2017 року нежитлової будівлі встановлено, що приміщення [ADDRESS] з`явилося шляхом встановлення перегородки в коридорі загального користування (приміщення № 73), що створило неможливість виходу на сходову (приміщення № 45) із приміщення № 49. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08 листопада 2018 року приватним нотаріусом Бурлакою Л.К. на підстав договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 1683 зареєстровано право власності [PERSON] на нежитлові приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, № 46, № 47, № 48 за адресою: [ADDRESS] . Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 382 ЦК України власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Власники квартир у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна в будинку вже згаданих приміщень загального користування, опорних конструкцій та обладнання і, відповідно, співвласниками самого будинку. Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Умовами статті 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Рішенням Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Так, при розгляді справи по суті судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача як співвласника нежитлового приміщення та необхідності його відновлення у заявлений спосіб. При цьому судом також враховується, що право власності на нерухоме майно позивач набула 08 листопада 2018 року, після постановлення судового рішення про зобов`язання [PERSON] (колишнього власника приміщення № 48) демонтувати перегородки, що перекривають прохід до дверей та сходів на другий поверх будинку на сходову (приміщення № 45 та № 131 ) із приміщення № № 49, 128, 129, 130 та не чинити перешкод у користуванні належним [PERSON] на праві власності нежитловими приміщеннями № № 49, 128, 129, 130 та площадкою до сходів загального користування (приміщення № 45 , 131) на другому поверсі будинку [ADDRESS] , що перебуває на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби.

Outcome: dismissed