Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У січні 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21 серпня 2010 року в розмірі 11495,24 грн., яка станом на 22 листопада 2020 року складається з наступного: 8799,61 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2695,63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Загальна сума заборгованості становить 12097,57 грн., проте позивач на свій розсуд вимагає повернення частини заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 21 серпня 2010 року за договором б/н відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 4300,00 грн. Зокрема, вказують на те, що відповідач підтвердила свою згоду підписом у заяві про те, що його заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку складають між нею та банком договір. Крім того послався, що відповідач має слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідач зобов`язань з повернення кредиту не виконала, а тому утворилась заборгованість. Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін по справі. З урахуванням того, що розгляд справи здійснюється в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін по справі, тому в порядку статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Договір з ПриватБанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку». Матеріалами справи встановлено, що відповідач будучи клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яке 14 червня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», з використанням кредитної картки з 21 серпня 2010 року за договором б/н отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Так, згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку позичальника від 21 серпня 2010 року, вона підтвердила згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписалась клієнт в заяві. (а.с.17) Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] , банком змінювався кредитний ліміт картки, так 18 липня 2016 року Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 4000,00 грн., 31 липня 2017 року - збільшено кредитний ліміт до 4300,00 грн., 05 червня 2019 року - ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с. 15) Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 22 листопада 2020 року заборгованість, яку просить стягнути позивач, становить 11495,24 грн., яка складається з наступного: 8799,61 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2695,63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 602,33 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. (а.с. 6-12) Проте, позивачем на свій розсуд заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 11495,24 грн., яка складається з наступного: 8799,61 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2695,63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. (а.с. 4, 6-12) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими позивачем Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами та Правилами надання банківських послуг ознайомилась і погодилась відповідач шляхом проставлення підпису в анкеті-заяві. Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Крім того, звертаючись до суду з указаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов`язання належним чином не виконується, то банк просить стягнути в його користь з відповідача 2695,63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повергнення позики. Як вбачається з анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21 серпня 2010 року, підписаної сторонами, в ній відсутні умови договору про відсоткову ставку за користування кредитом. А позивачем не надано підтвердження того, що відповідач розуміла Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/, а також ознайомилась та погодилась з ними. А оскільки дані документи, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними, то вони не можуть бути частиною даного договору з визначенням істотних умов кредитування. Такої ж позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження 14-131цс19). Як встановлено із наданих документів, відповідачу 25 квітня 2016 року було видано кредитну картку, термін дії якої - по квітень 2020 року. (а.с. 16) Як вбачається з руху коштів по картковому рахунку відповідача, остання користувалась кредитними коштами (остання операція проведена 06 жовтня 2016 року), а саме знімала готівку. (а.с. 13-14) Станом на 18 липня 2016 року заборгованість за кредитом у відповідача була відсутня. У позовній заяві банк вказує, що заборгованість за простроченим тілом кредиту становить 8799,61 грн., яку він і просить стягнути з відповідача. Проте, дана сума кредиту значно перевищує суму кредитного ліміту (4300,00 грн.), встановленого по рахунку банком, та вказаного в довідці про зміну умов кредитування. (а.с. 15) Крім того, з урахуванням того, що відсотки за використання кредитного ліміту, пеня за прострочку зобов`язання, комісія за обслуговування (членський внесок) не є істотними умовами даного договору, то під час перерахунку витрат та надходжень по кредиту, судом встановлено, що позивачем було використано на власні потреби 4504,00 грн., внесено коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом 10459,62 грн. (а.с. 13-14) З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача заборгованості за кредитним договором. Тому в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням встановлених обставин справи, судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed