Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

У травні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06.03.2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості у сумі 19 157,23 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, дана справа відповідає критеріям малозначної справи та підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України). Провадження у справі за правилами позовного (спрощеного) провадження відкрито ухвалою судді від 01.07.2019 року, справу призначено до розгляду, копії якої направлені учасникам справи (а.с. 59-61). Представник АТ КБ «Приватбанк», повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просить проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, вказаною у довідці КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Реєстр територіальної громади м. Києва (а.с. 58). Згідно з даними поштових відділень судові повістки повернулися на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання (а.с. 66). У розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка на ім`я відповідача вважається доставленою. Причини неявки відповідача суду невідомі, відзив відповідач не подав. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 06.03.2012 року між сторонами АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, у формі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим строком повернення, що відпадає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському caйті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Згідно з підпунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Також п. 2.1.1.5.7 передбачено, що власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Пунктом 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що на боргові зобов`язання за кредитом та овердрафтом позивач нараховує відсотки в розмірі, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Пунктом 1.1.7.11 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання зі сторони відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, зокрема, з погашення суми кредиту, процентів відповідачем не були виконані, в зв`язку з чим станом на 26.03.2019 року у останнього утворилась заборгованість. Згідно з наданим представником позивача розрахунку, правильність якого перевірена судом, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 157,23 грн., з яких: 8 367,38 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 3 792,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 871,12 грн. - нарахована сума пені за прострочене зобов`язання, 737,99 грн. - нарахована сума пені за несвоєчасність сплати боргу, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 888,44 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5). Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Пунктом 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що під борговими зобов`язаннями за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість кредиту. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними, що встановлені «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», до яких він приєднався, то станом на 26.03.2019 року за ним обліковується прострочена заборгованість в сумі 19 157,23 грн. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано, належних та допустимих доказів, на підтвердження сплати заборгованості не надано. Отже, та обставина, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту та процентів за кредитним договором, знайшла своє підтвердження. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Згідно з наданого позивачем розрахунку останнім відповідачу відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг» нараховано штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина; 550,79 грн. - процентна складова. Враховуючи те, що відповідачем порушено передбачений договором б/н від 31.08.2016 року порядок погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за його користування та комісій, позовні вимоги про стягнення заборгованості в примусовому порядку та нарахованих позивачем штрафних санкцій підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 19 157,23 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1 921,00 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved