Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У червні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року. Від шлюбного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Також позивачка вказала, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинились з 25.05.2018 року, з причини зловживання відповідачем спиртними напоями, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відсутністю взаєморозуміння, після чого виникали часті сварки, які відбувались на очах у дітей. Збереження шлюбу позивачка вважає не можливим, оскільки це буде суперечить її інтересам. Також позивачка вказала, що спір про розподіл майна, що є сумісною власністю подружжя буде вирішуватись в окремому порядку. На підставі вищевикладеного позивачка була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Безрученко». Позивачка [PERSON] була присутня у судовому засіданні 24.10.2018 року, підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, надала до суду заяву про подальший розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.19,23), відзиву на позовну заяву не надавав. З урахуванням того, що при розгляді справи були дотримані вимоги статті 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу з винесенням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбі з 21.07.2012 року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЖС №113920, яке видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 21.07.2012 року, про що в Книзі реєстрації зроблений запис за № 479. Судом було також встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №208930 від 29.10.2012р, яке видане виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та [PERSON], 20.09.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №316886 від 06.10.2016 року, яке видане Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. Суд встановив виходячи з пояснень позивачки, що сторони не ведуть спільного господарства з 25.05.2018 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та стягнення аліментів на утримання дітей на час розгляду даної справи відсутній. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд залишити їй прізвище - «Безрученко». Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - «Безрученко». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка вимоги про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved