Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом (а.с.2-5) до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, стверджуючи, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. На момент смерті батько разом з його (позивача) матір'ю - [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Іллічівською міською державною нотаріальною конторою 26.11.1996 року за реєстром №2-4430, та зареєстрованого в бюро інвентаризації приватизації житлового фонду м.Iллічівська в книгу ПР-8 на стор.66 під реєстром № 145. Вказана квартира була відчужена на користь позивача. Рішенням Iллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування задоволено та визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 14 березня 2007 року, між [PERSON] і [PERSON] В квітні 2015 позивач звернувся із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON], однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON] та нотаріусом йому роз'яснено, що йому (позивачу) потрібно звернутися до суду із заявою для визнання права власності на спадкове майно, як спадкоємця за законом першої черги. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати ним - [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 01.01.2008 року. Позивач [PERSON] був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився та надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с.30-31). Відповідачка [PERSON] також була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явилася та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечила (а.с.32). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що факт родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Великодолинською сільською радою Овiдiопольського району Одеської області 23.05.1969 року (а.с.8). Факт родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Великодолинської сільською радою Овiдiопольського району Одеської області 26.08.1972 року (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] року [PERSON] помер(а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Іллічівською міською державною нотаріальною конторою 26.11.1996 року за реєстром № 2-4430 (а.с.250. За договором дарування від 14 березня 2007 року (а.с.20-22) вказана квартира була відчужена на користь сина [PERSON] Рішенням Iллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування задоволено та визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 14 березня 2007 року, між [PERSON] і [PERSON] (а.с.9-11). В квітні 2015 позивач [PERSON] звернувся із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON], однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вказане підтверджується листом державного нотаріуса Іллічівської міської державної нотаріальної контори О.М. Бiлобрової за вих.№ 554/02-14 вiд 24.04.2015 року (а.с.18). Також, нотаріусом роз'яснено позивачу, що йому потрібно звернутися до суду із заявою для визнання права власності на спадкове майно, як спадкоємця за законом першої черги. Згідно Глави 10 п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №282/20595 (зі змінами від 27.12.2012 року №2198/22510), видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Згідно архівної довідки на запит Іллічівської міської державної нотаріальної контори, від 04.04.2015 року №433/02-14, у зв'язку з відкриттям спадкової справи (№244/2008) до майна померлого 01.01.2008 року [PERSON], Одеський державний нотаріальний архів повідомляє, що за інформацією, яка міститься в матеріалах архівного фонду №55, серед документів, переданих на державне зберігання міститься інформація, що приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак З.І., 11 червня 1997 року за реєстровим № 3316, було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за яким [PERSON] придбав у власність вищевказану квартиру та на підставі якого 14.03.2007 року за реєстровим №994 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак З.І., було посвідчено договір дарування вищевказаної квартири (а.с.24). Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (лист №24753/0/4-13 вiд 16.05.2013 вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Згідно з п.1, п.2 ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за N1952-ІУ, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. У відповідності до п.п.4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Також, відповідно до положень частин 1, 2 ст.1220, частини 1 ст.1222, частини 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня, коли йому стало відомо про відкриття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно із вимогами ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги. Відповідно до вимог ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один зі спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право приймати, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved