Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У червні 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 19.03.2008 року між філією Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 144, згідно якого останній було надано кредит в сумі 26000 дол. США з відсотковою ставкою 12,5% річних з терміном остаточного погашення кредиту 19 березня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань по договору відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року було укладено іпотечний договір (нотаріально посвідчений) зареєстрований в реєстрі №1041. Предметом іпотеки за даним договором є нерухоме майно а саме: житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 174 від 19.03.2008 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати по зобов'язанням за договором відновлювальної кредитної лінії № 144 від 19.03.2008 року солідарно та у повному обсязі, що і [PERSON] В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» 18.12.2009 року звернулася з позовом до суду про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в сумі 256967,43 грн., з яких: 207740 грн. - основний борг; 42698,16 грн. - відсотки; 6529,27 грн. - пеня. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2010 року задоволено позовні вимоги банку та стягнуто заборгованість в солідарному порядку з [PERSON]та [PERSON] в повному обсязі. Станом на 14.04.2014 року збільшена заборгованість після винесення вищевказаного рішення суду становить 240133,35 грн. з яких: 74872,38 грн. - відсотки; 165260,97 грн. - пеня. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену заборгованість за кредитним договором у розмірі 240133,35 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що останній платіж був здійснений 22.09.2010 року в зв'язку з чим, просила застосувати строки позовної давності відповідно до ст. 253 ЦК України з моменту останнього платежу та відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 19.03.2008 року між філією Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 144, згідно умов якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 26000 дол. США з відсотковою ставкою 12,5% річних, з терміном остаточного погашення кредиту 19 березня 2018 року, а остання зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та у строки, визначені договором (а.с. 14-17). В забезпечення виконання зобов'язань по договору відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року було укладено іпотечний договір, який посвідчено нотаріально та зареєстрований в реєстрі № 1041. Предметом іпотеки за даним договором є нерухоме майно а саме: житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-22). Відповідно до п. 3.3.1 договору відновлювальної кредитної лінії передбачено, що позичальник зобов'язався точно в строки, обумовлені цим договором повернути кредит в сумі 26000 дол. США та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі. Згідно п. 3.3.2 договору відновлювальної кредитної лінії передбачено, що позичальник зобов'язується відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з даного договору. Позивач свої зобов'язання, передбачені договором відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року виконав повністю надав кредит в сумі 26000 дол. США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 19.03.2008 року (а.с.26). В свою чергу відповідач не виконує свої зобов'язання за договором кредиту і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту. Відповідно до п. 5.2 договору відновлювальної кредитної лінії передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на корить банку пеню в розмірі 0,4 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Встановлено, що належне виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за договором відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року забезпечувалось договором поруки № 174 від 19.03.2008 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, в строки та в порядку, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року (а.с. 27-28). Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2010 року, яке набрало законної сили та перебуває на виконанні у Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ, було солідарно стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року станом на 02.03.2010 року в розмірі 256967,43 грн. (а.с. 37-38). Після винесення зазначеного рішення суду відповідачами не сплачується кредит згідно графіків платежів та не здійснюється погашення на виконання рішення суду від 25.11.2010 року. В зв'язку з тим, що позичальник, не виконував належним чином зобов'язання щодо своєчасного та повного погашення кредиту, процентів, відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору банк направив відповідачам повідомлення про необхідність погасити борг за №16-08/523 від 25.03.2014 року, № 16-08/522 від 25.03.2014 року (а.с. 35-36), відповідачі дане повідомлення отримали, але вимогу банку не виконали. За правилами ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 14.04.2014 року заборгованість відповідачів перед позивачем по договору відновлювальної кредитної лінії складає 240133,35 грн. з яких: 74872,38 грн. - нараховані відсотки після винесення рішення суду, 165260,97 грн. - нарахована пеня на прострочений борг та на прострочені відсотки після винесення рішення суду (а.с.6-9). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 постанови від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. З урахуванням зазначених обставин, суд погоджується з розрахунком банку в частині нарахованих відсотків по договору після винесення рішення суду за період з 03.03.2010 року по 31.12.2011 року в розмірі 74872,38 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як вбачається з п.7.7 договору відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року, сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1ст. 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх видів грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами цього договору. Таким чином сторони договору в належній формі уклали договір про збільшення позовної давності. Уклавши договір поруки, [PERSON] також погодився з умовами щодо збільшення позовної давності та вимогами кредитора, які виникають з кредитного договору. При стягненні з відповідачів суми пені судом врахований п. 7.7 договору відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року, а тому сума пені має бути стягнута за період з 21.06.2011 року по 14.04.2014 року в розмірі 139878,44 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Нормами 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Згідно ст. 639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а тому з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 114 від 19.03.2008 року в розмірі 214750,82 грн. з яких: 74872,38 грн. - нараховані відсотки після винесення рішення суду, 139878,44 грн. - нарахована пеня на прострочений борг та на прострочені відсотки після винесення рішення суду від 25.11.2010 року, в зв'язку з чим позов банку підлягає задоволенню частково. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір по 1073,75 грн. з кожного на користь позивача.

Outcome: partial