Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 29 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини з твердої грошової суми до ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та віднести за його рахунок судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рожнятівського районного суду від 01 липня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. На даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина є мізерним, самостійно вона не може утримувати дитину на достатньому для належного розвитку рівні. Відповідач офіційно працює в ТОВ «БОШ АВТО» у с. Голинь, та має можливість сплачувати аліменти в частці від заробітку. Відповідач направив суду відзив на позов, в якому заперечив проти зміни способу стягнення аліментів, мотивуючи тим, що на даний час ніде не працює, сталого заробітку не має. З місця роботи, яке вказала позивачка у позовній заяві - він звільнився 8 місяців тому, і на даний час заробляє на життя випадковим підробітком, тому має нестабільний мінливий дохід. Крім того, він має іншу сім`ю, тому вважає, що зміна способу стягнення аліментів може покласти його у скрутне матеріальне становище. Також зазначив, що стан його здоров`я незадовільний, що не дозволяє йому знайти нормальну роботу. Згідний на збільшення розміру аліментів до 1200 гривень на місяць. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень на місяць, що підтверджується копіями рішення Рожнятівського районного суду від 12 січня 2016 року про розірвання шлюбу, виконавчого листа від 18 червня 2013 року, виданого на підставі рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області про стягнення аліментів (а. с. 7), копією свідоцтва народження дитини (а. с. 5). Син [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, матеріально-побутове становище сім`ї задовільне, що підтверджується довідкою № 1012 від 10 червня 2020 року, виданою Брошнів-Осадською селищною радою (а. с. 9) та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки від 19 червня 2020 року (а. с. 10). За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч. ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву вказав, що заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, оскільки вже 8 місяців не працює на підприємстві, про яке вказала позивачка. Крім того зазначив, що стан його здоров`я незадовільний, та що він створив нову сім`ю. При цьому жодних доказів на підтвердження цих обставин він суду не надав. Тому суд приймає до уваги те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на дитину, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачці забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що сприятиме кращому захисту інтересів дитини. При цьому, зважаючи на те, що відповідач погодився на збільшення розміру аліментів до 1200 гривень щомісячно, суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів не поставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки у разі відсутності в нього постійного місця роботи розмір аліментів, що буде стягуватися з нього на утримання дитини, буде дорівнювати встановленому законом мінімуму. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення, визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved