Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

у травні 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що до 25 жовтня 2001 року вона надала відповідачу в борг грошові кошти в сумі 3 000 доларів США. За домовленостями відповідач зобов'язався повернути кошти за першою вимогою. Отримання відповідачем грошових коштів підтверджується її особистим підписом в розписці від 25 жовтня 2001 року. Разом з тим, на час звернення до суду грошові кошти не повернуті, а вимоги позивача залишилися без реагування. Враховуючи те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 3000 доларів США за курсом НБУ на день постановлення рішення. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] було надано в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США з терміном повернення за першою вимогою позивача. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на письмову розписку відповідача від 25 жовтня 2001 року. (а.с. 4) Відповідно до частин 1, 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин, вимога позивача про стягнення 3 000 доларів США, що за курсом НБУ становить 66 443 грн. 10 коп., підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 633 грн. 90 коп.

Outcome: approved