Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

у січні 2020 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , що належала померлому на праві приватної власності, при цьому позивач є спадкоємцем за заповітом, тому 30.11.2018 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом до ПН КМНО Приятельчук В.А., яка відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2020 відкрито загальне позовне провадження (а.с. 23). 07.09.2020 відповідачем по справі надіслано відзив в якому зазначив, що зважаючи на докази в матеріалах справи просив суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника відповідача (а.с. 27, 28). Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 14.12.2020 представником подано заяву про слухання справи без його участі (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 26). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 8). [PERSON] , 14.02.2018 склав заповіт, що посвідчений ПН КМНО Приятельчук В.А. та зареєстрований в реєстрі за №220, який заповів [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] та належні йому кошти (а.с. 9). Згідно інформаційної довідки від 27.08.2018 КВ-2018 №33141 виданої КП «БТІ» встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі права власності на житло, виданого Управлінням справами Національної Академії наук України у м. Києві 10.11.2000, розпорядження №1126 (а.с. 11, 16). 30.11.2018 ПН КМНО Приятельчук В.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки останньою не надано документи, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказане спадкове майно (а.с. 43). Згідно довідки по спадковій справі 5/2018 від 30.11.2020 вих.№167/02-14 [PERSON] залишив на ім`я [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем на квартиру [ADDRESS] та правовстановлюючі документи на яку відсутні, при цьому [PERSON] прийняла спадщину, про що особисто подала заяву ПН КМНО Приятельчук В.А., а інших спадкоємців немає (а.с. 44). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Згідно частини 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п.п. 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як встановлено судом, що позивачем було подано заяву про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючого документу на квартиру. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що право власності на спірну квартиру виникло у спадкодавця у встановленому законом порядку, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved