Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього боргу в сумі 3024329 гривень та судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 20 вересня 2007 року він передав відповідачу грошові кошти в сумі 268150 доларів США із терміном повернення до 20 вересня 2009 року. Він передав відповідачу кошти, а останній написав йому боргову розписку. У визначений строк кошти повернуті не були, тому строк повернення боргу було продовжено до 20 вересня 2013 року. Незважаючи на взяті на себе зобов'язання, відповідач борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 11). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 10). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між сторонами було укладено договір позики на суму 268150 доларів США із терміном повернення до 20 вересня 2009 року. На підтвердження своїх позовних вимог щодо укладення зазначеного договору позики, [PERSON] надав суду копію розписки [PERSON] (а.с. 4). З розписки вбачається, що строк повернення боргу було продовжено до 20 вересня 2013 року за згодою сторін. Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Встановлено, що відповідно до розписки від 20 вересня 2007 року [PERSON] має повернути [PERSON] 268150 доларів США. На день розгляду справи офіційний курс долара США до української гривні складає 11 гривень 86 копійок за 01 долар США. Таким чином, станом на 28 липня 2014 року 268150 доларів США за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 3180259 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 2936242 гривні, тобто стягненню з відповідача підлягає зазначена сума. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. За таких обставин, підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення повернення боргу. Отже, стягненню з відповідача підлягає сума, яка складається з: - 2936242 гривні основного боргу; - 88087 гривень суми 3 % річних. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 3654 гривні.

Outcome: approved