Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 10644 грн. 89 коп. за кредитним договором №б/н від 20.07.2010 року та судовий збір. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.07.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON]. 24.03.2015 року позивачем була направлена претензія кредитора до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлої. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме шість місяців від дня відкриття спадщини. 30.11.2015 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 20.07.2010 року становить 10644 грн. 89 коп., з яких: 10350 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом, 294 грн. 65 коп. - заборгованість за відсотками, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що лист-претензію від позивача він отримав 01.12.2015 року, тобто після спливу строку пред'явлення вимоги до спадкоємців. Зазначив, що 26.11.2014 року він повідомив ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття спадщини та передав копію свідоцтва про смерть спадкодавця працівнику позивача, про що останнім було зроблено відповідний штамп на копії свідоцтва про смерть. Тому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» претензію про повернення боргу спадкодавця йому, як другому спадкоємцю, який прийняв спадщину, не пред'являв, а тому, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши заперечення відповідачів, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 20.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н. Відповідно до якого, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві (арк.с.7). В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком становить 10644 грн. 89 коп., з яких: 10350 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 294 грн. 65 коп. - заборгованість за відсотками. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (арк.с.67). Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №103/2015 після померлої [INFO] [PERSON], спадщину прийняли її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON]. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлено, що [PERSON], відповідно до вимог ст.1281 ЦК України, повідомив 26 листопада 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» про смерть боржника [PERSON], що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть останньої з відміткою позивача про отримання (арк.с.67). Проте, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» пред'явив свої вимоги до спадкоємця - [PERSON] 30 листопада 2015 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень - рекомендованих листів (арк.с.41). Вимоги до спадкоємця - [PERSON] [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», пред'явлені не були. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право. Оскільки про смерть боржника [PERSON] позивач дізнався після отримання 26 листопада 2014 року копії свідоцтва про смерть спадкодавця, суд приходить до висновку, що кредитор пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки останньому в позові відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed