Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (Відповідач, Банк) про повернення депозитного вкладу. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір-заява №300937\\72290\\5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на п'ять місяців в національній валюті. Згідно умов договору Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок № 2630.8.111061.006 у сумі 245000,00 грн. на строк з 21 листопада 2014 року по 21 квітня 2015 року. За час користування коштами вкладу протягом строку Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти в розмірі 25,00% річних. Після закінченого строку вклад повертається заявникові. Сума коштів на депозиті станом 02.04.2015р. становить 245 000,00грн., що підтверджується довідкою Відповідача. При цьому, 03.04.2015р., як вказує Позивач, вона звернулась до Відповідача з письмовою вимогою не пролонгувати договір та повернути їй всю суму депозиту, а 22.04.2015р. з'явившись до відділення Банку кошти так і не отримала. Позивач зверталася до Відповідача з письмовими вимогами та скаргами щодо повернення коштів проте врегулювати спір в досудовому порядку не вдалося. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти згідно договору про банківський строковий вклад в розмірі 245 000,00грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання з'явився представник позивача [PERSON] підтримала позовну заяву в повному обсязі та просила її задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання представник відповідача не з'явився, причини неявки суд не повідомив проте як вбачається із зворотного повідомлення пошти повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, від 21.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-заява №300937\\72290\\5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 (п'ять) місяців в національній валюті. Відповідно до якого Відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті на суму 245 000,00 грн. строком з 21 листопада 2014 року до 21 квітня 2015 року. За час користування грошовими коштами протягом строку відповідач нараховує і виплачує позивачу проценти за ставкою 25,00% відсотків річних.(а.с. 5). Умовами Договору-заяви також передбачено, що Вкладник має право вимагати дострокового повернення вкладу, проте в такому випадку Банк здійснює перерахування нарахованих процентів за фактичний термін за ставкою із розрахунку 1,00% річних (п.5Договору), після закінчення строку депозиту вклад повертається Вкладникові (п.6 Договору), строк розміщення вкладу не може бути пролонгований (п.7 Договору). Додатковою угодою до Договору про банківський строковий вклад сторони визначили, що проценти за договором перераховуються на картковий рахунок Позивача (а.с.6). Внесення Позивачем грошових коштів за договором банківського строкового вкладу підтверджується копією меморіального ордеру та квитанцією (а.с.7, 8). 03.04.2015 року, позивач звернувся до Відповідача із письмової вимогою про повернення депозиту та відсотків, в якій зазначила, що не бажає пролонговувати даний договір (вх.. №м 8599 від 03.04.2015 року). (а.с. 10) 05.04.2015 року у зв'язку із неповерненням позивачу депозитного вкладу [PERSON] повторно звернулася з письмовою вимогою про повернення депозиту та відсотків до Відповідача із заявою про видачу депозитного вклад, в якій зазначила, що не бажає пролонговувати даний договір (вх.№39\\912від 05.04.2015 року) (а.с. 11). 22 квітня 2015 року позивач звернулася до Відповідача зі скаргами щодо повідомлення причин не повернення депозитного вкладу (а.с. 12-13) Як вбачається з довідки № 39\\611 від 02 квітня 2015 року залишок коштів на рахунках Відповідача становить 245 000,00 грн. Відповідно до розділу 2 «Умови договору», датою повернення вкладу є 22.04.2015 року. Позивач у вказану дату звернувся до відділення Відповідача вимогою про повернення йому вкладу у зв'язку із настанням строку повернені депозитного вкладу за договором, але Відповідач суму вкладу не повернув. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1066 ЦК України, банк має право використовувати грошові кошти на рахунках клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час, а залишок коштів на рахунку видається клієнтові. В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладено суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки Відповідачем не надано жодних доказів повернення грошових коштів за договором банківського строкового вкладу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved