Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. Стислий виклад обставин та зміст позовних вимог В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку окрім [PERSON] зареєстровані також її рідний брат [PERSON] , його дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] , яка проживала з братом однією сім`єю. У 2016 році відповідач пішла від [PERSON] , і з того часу у вищевказаному будинку більше не проживала. Місце її проживання чи перебування позивачу, а також її брату не відомо. [PERSON] не є членом сім`ї позивача та не проживає у вказаному будинку більше чотирьох років. Реєстрацію відповідача у будинку [PERSON] остання вважає протиправною та такою, що чинить перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні свої майном. За таких обставин, [PERSON] звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 25). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області 23 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами під [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23 липня 2013 року, [PERSON] є власником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно рішення Броварської міської ради Київської області № 52-04-07 «Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари» від 25 грудня 2015 року [ADDRESS]» перейменовано на [ADDRESS]» (а.с. 8-9). Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1-1/17444 від 31 липня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області, вбачається, що у будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). 01 грудня 2018 року депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання за заявою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У ході такого обстеження встановлено, що до складу сім'ї заявника входить його дочка [PERSON] , проте, у будинку заявник фактично мешкає один за вказаною адресою більше року. Даний факт засвідчили сусіди: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). 22 липня 2019 року та 13 березня 2020 року депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] повторно здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання за заявою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У ході такого обстеження встановлено, що за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , але фактично не проживає за вказаною адресою більше понад три-чотири роки. Даний факт засвідчили сусіди: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-17). У судовому засіданні свідок [PERSON] , який є рідним братом позивача, пояснив, що проживає у будинку сестри за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживала зі свідком тривалий час, як цивільна дружина, від спільного життя мають дочку [PERSON] . У 2016 році [PERSON] покинула [PERSON] й пішла. З того часу, вони не спілкуються, речей відповідача у будинку немає, її місце перебування свідку не відомо. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено, що будинок знаходиться у власності позивача, [PERSON] права власності на будинок чи його частку не має, не є родичем позивача, у будинку зареєстрована, однак, вже більше чотирьох років там не проживає, не користується ним як своїм житлом, її речі у будинку відсутні, витрат на утримання будинку відповідач не несе, за комунальні послуги не сплачує. З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутня за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача такою, що втратила право користування даним будинком. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги задоволення позову, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved