Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі КП «Броваритепловодоенергія») до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за надані послуги із централізованого опалення та підігріву води за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р. у розмірі 5\~765,32 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. На даний час відповідач є уповноваженим власником квартири та власником особового рахунку № 11508. Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, теплопостачання до якого здійснює позивач, а саме надає послуги з централізованого опалення та підігріву води, і проводить щомісячні нарахування відповідно до тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради. Відповідач отримує вказані послуги та щомісячно і своєчасно зобов'язана за це сплачувати кошти. Однак, у порушення вимог чинного законодавства, відповідач за вищевказані надані їй послуги оплату не здійснює, у звязку із чим за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р. за послуги із централізованого опалення та підігріву води утворилася заборгованість у розмірі 5 765,32 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за надані послуги та судовий збір, сплачений при подачі до суду даного позову. До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р. у розмірі 8054,85 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі посилаючись на те, що діяльність КП «Броваритепловодоенергія» відбувається за межами правового поля, що суперечить інтересам громадян міста Бровари, і тому, призводить до конфліктних ситуацій між громадянами та власниками даного КП. Крім того, відповідач вважає, що заявником пропущено встановлений строк для стягнення боргу за період із 01.04.2010 року по 01.01.2013 рік, і тому втратив право стягнення із відповідача боргу за цей період. За таких обставин, відповідач [PERSON] подала у судовому засіданні заяву про застосування у відповідність до ст. 257 ЦК України до даних вимог наслідки спливу строків позовної давності. Заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим власником та власником особового рахунку квартири № 88, яка розташована у будинку № 19 по вул. Гагаріна у м. Бровари Київської області є відповідач по даній справі [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 за № 386 від 15.02.2016 року (а.с. 11). Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, теплопостачання якого здійснюєКомунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія». Матеріалами справи встановлено, що відповідач від послуг з централізованого опалення та підігріву води не відмовлялася та постійно ними користується, тому позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, «Порядком формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року № 955, та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Розмір нарахувань за користування послугами з опалення та підігріву води за підприємством проводиться на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради, відповідно до ст. 28 Закону України «Про самоврядування в Україні». Зазначені тарифи відображені у зведеній відомості про тарифи на послуги з теплопостачання для першої Групи споживачів (населення) по КП «Броваритеплоенергомережа». Із розрахунку суми боргу вбачається, що за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р. відповідачу нараховано плату за послуги з централізованого опалення та підігріву води у розмірі 8\~054,85 грн. (а.с. 12). Матеріалами справи встановлено, що у лютому 2013 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із [PERSON] вищевказаної заборгованості. 18 лютого 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ № 361/1216/13-ц, провадження № 2-н/361/98/13 щодо стягнення із [PERSON] борг за отримані послуги з централізованого опалення та підігріву води у розмірі 8\~054,85 грн. за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р., та борг з централізованого водопостачання, водовідведення у розмірі 2\~547 грн. за період із 01.01.2011 року по 01.01.2013 р. Із матеріалів справи вбачається, що вищевказаний судовий наказ КП «Броваритепловодоенергія» предявив до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, у звязку із чим відкрито виконавче провадження № 42217935. Однак, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року судовий наказ № 361/1216/13-ц, провадження № 2-н/361/98/13 скасовано, тому 09 лютого 2016 року державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 42217935. Також, зі змісту постанови від 09.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 42217935 вбачається, що згідно звіту ПФУ у м. Бровари та Броварському районі, сума боргу станом на 09.02.2016 року, яка стягнута із [PERSON] за судовим наказом № 361/1216/13-ц, становить 2585,08 грн. Матеріалами справи встановлено, що у червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про повернення їй стягнених за скасованим рішенням грошових коштів. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2016 року стягнуто із КП «Броваритепловодоенергія» на користь [PERSON] одержані на підставі судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2013 року (провадження № 2н/361/98/13, справа № 361/1216/13-ц) грошові кошти у розмірі 2\~442,24 грн. (з урахуванням ухвали Броварського міськрайонного суду від 17 листопада 2016 року про виправлення описки у судовому рішенні). Постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52410043 за виконавчим листом № 361/1216/13-ц, виданого 11 серпня 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області на підставі вищевказаної ухвали. Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, з огляду на те, що доказів відмови від отримання послуг із централізованого опалення та підігріву води у встановленому законом порядку відповідач не надала, та за нею рахується заборгованість за надані послуги із централізованого опалення та підігріву, яка за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р. становить 8054 (вісім тисяч пятдесят чотири) грн. 85 коп., яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо строків позовної давності суд приходить до наступного. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.\~ Частинами першою, п'ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої\~статті 95 ЦПК України\~є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому\~розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року (№ 6-931цс15). Із вищевикладеного вбачається, що за судовим наказом № 361/1216/13-ц, провадження № 2-н/361/98/13 Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2013 року стягнено із [PERSON] на користь КП «Броваритепловодоенергія» боргу за послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р. у розмірі 8054,85 грн., тому з цього часу позовна давність перервана. Як вбачається із даних абонента [PERSON] за адресою: Гагаріна[ADDRESS] (а.с. 48), що з травня 2014 року до позивача надходили кошти на погашення заборгованості [PERSON] за вищевказаним судовим наказом, тому з цього часу права позивача не порушувалися. Зазначені факти також підтверджуються обставинами, встановленими ухвалами Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2016 року та 17 листопада 2016 року. Однак, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року вищевказаний судовий наказ скасовано, тому суд вважає, що саме з цього часу почався перебіг строків позовної давності, оскільки за наслідками скасованого судового наказу порушено право позивача на отримання плати за надані [PERSON] послуги з централізованого опалення та підігріву води у розмірі 8054,85 грн. за період із 01.04.2010 р. по 01.01.2013 р. Позов до суду подано 08.06.2016 року, отже, суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином, доводи відповідача про минування строків позовної давності є безпідставними та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Інші доводи заперечення відповідача також не підтверджені жодними доказами. Отже, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та заперечення сторони відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки матеріалами справи підтверджено наявність у [PERSON] боргу за послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.04.2013 р. по 01.01.2013 р. у розмірі 8054 (вісім тисяч пятдесят чотири) грн. 85 коп. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved