Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS], в якій також зареєстровані її шестеро дітей: донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], який є відповідачем по справі. В січні 2017 року відповідач [PERSON] добровільно пішов з спірної квартири та з вказаного часу в ній не проживає, жодної участі в утриманні квартири не приймає, не надає коштів на оплату за житлово-комунальні послуги та в квартирі немає його особистих речей. Факт не проживання сина [PERSON] у вищевказаній квартирі понад шість місяців підтверджується актами комісії ЛКП «Варшавське-407» від 03 квітня 2017 року та від 12 січня 2018 року. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, вона вирішила звернутись в суд та просить позов задовольнити. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 28 грудня 2018 року о 11.00 год., позивач [PERSON] не з'явилась та подала до суду заяву, зі змісту якої убачається, що вона просить розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явився та не надіслав до суду відзиву чи письмового заперечення на позовну заяву. З долученої до справи відповіді з Личаківського районного суду м. Львова від 22.08.2018 р. К/К убачається, що в провадженні цього суду з 09 липня 2018 року є кримінальне провадження про обвинувачення відповідача [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, та останньому 17 травня 2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 28 грудня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини, права та обов'язки сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засідання встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована з 27 квітня 2017 року та проживає в 4-кімнатній квартирі [ADDRESS], яка є неприватизованою та належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова. Разом з нею в цій квартирі з 27 квітня 2017 року також зареєстровані та проживають її п'ятеро неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Крім вищевказаних осіб в спірній квартирі з 27 квітня 2017 року також значиться зареєстрованим повнолітній син позивача [PERSON] - відповідач [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року відповідач [PERSON] добровільно пішов з спірної квартири та з вказаного часу в ній не проживає, жодної участі в утриманні квартири не приймає, не надає коштів на оплату за житлово-комунальні послуги та в квартирі немає його особистих речей. Факт не проживання сина [PERSON] у вищевказаній квартирі понад шість місяців підтверджується актами комісії ЛКП «Варшавське-407» від 03 квітня 2017 року та від 12 січня 2018 року та іншими письмовими доказами. У відповідності до положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з вимогами ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved