Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від його заробітку починаючи з 01.06.2019 до моменту закінчення навчального закладу 01.07.2020. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14.01.2001 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва. Від шлюбу мають сина [PERSON] , який проживає з нею. На утримання сина відповідач сплачував аліменти до його повноліття. З 01.09.2016 син є студентом Миколаївського будівельного коледжу, не працює, оскільки навчання займає велику частину часу, тому потребує належної матеріальної допомоги. Зазначила, що син отримує стипендію у середньому розмірі одна тисяча гривень, але це є недостатнім для належного фінансування життєвого циклу на навчання. Тому, вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 13.01.2020 на 08:10 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач причини неявки суду не повідомив та відзиву не надав. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювався судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 07.12.2007, актовий запис №621. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів про народження Виконкому Миколаївської міської Ради народних депутатів Миколаївської області, актовий запис №1258, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, наданих Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, від 18.06.2019 за №19.03.03-25/І/3230/19 [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Миколаївського будівельного коледжу від 19.06.2019 № 050 [PERSON] навчається на денній формі навчання на бюджетній основі у Миколаївському будівельному коледжі, термін навчання 01.09.2016-01.07.2020 н.р. Як вбачається з позовної заяви, відповідач матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням сина, не надає, проте має можливість надавати матеріальну допомогу сину на період навчання, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Також, відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вище наведене, а також те, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, але потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності, наявності в нього інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial