Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в квартирі [ADDRESS] він проживає та зареєстрований. Дана квартира, надана йому та його матері [PERSON], на даний час не приватизована. Його мати прописала відповідача для того, щоб вона мала можливість стати на квартирний облік, але з часу реєстрації вона у квартирі не проживала та не проживає. [INFO] року його мати померла, а в квартирі залишилася зареєстрованою відповідач, яка з моменту реєстрації за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, не сплачуючи за комунальні послуги та не приймаючи у часті в утриманні житлового приміщення. Тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач причин неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Статтею 71 ЖК України передбачено можливість збереження жилого приміщення протягом шести місяців за тимчасово відсутніми наймачем або членами його сім'ї, а також у деяких визначених цією статтею випадках можливе збереження жилого приміщення за такими особами понад установлений строк. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] позивач має зареєстроване місце проживання, а також у ній зареєстровані місце проживання відповідача, що підтверджується довідками ПП «ВЖРЕП № 4» від 07.06.2016 року № 2014 та № 2015. Як убачається з акта від 08.06.2016 року, складеного комісією ПП «ВЖРЕП № 4», відповідач не проживає у зазначеній квартирі з 1982 року. Аналіз встановлених судом обставин та досліджених доказів свідчить про те, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців без поважних причин, оскільки доказів на підтвердження наявності поважних причин непроживання у вказаній квартирі суду не надано, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням згідно ст. 72 ЖК України. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551,2 грн., оплачений ним за подання до суду позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved