Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

у червні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за опалення у розмірі 1 212 грн. 12 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ВРКП «Вишгородтепломережа» виконує зобов'язання Виробника теплової енергії та Виконавця послуг з централізованого опалення згідно з ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» та правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідач проживає в [ADDRESS]. Позивач - ВРКП «Вишгородтепломережа», належним чином виконує свої зобов'язання перед відповідачем, а відповідач не розраховується своєчасно за наданні йому послуги у зв'язку з чим виникла заборгованість за опалення за період з 1 червня 2013 року по 1 серпня 2013 року у розмірі 1 212 грн. 12 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив про його задоволення із викладених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що 3 листопада 2011 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення за № 0913870. Згідно даного договору позивач зобов'язувався своєчасно надавати відповідачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення в межах балансової належності, визначеної органами місцевого самоврядування. А відповідач зобов'язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (а.с. 7-8). Відповідач по справі проживає в [ADDRESS] та отримує послуги з теплопостачання. Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 31 липня 2003 року № 363 визначено виробником, постачальником та виконавцем послуг теплопостачання та гарячого водопостачання в м. Вишгороді (окрім об'єктів з автономною теплогенерацією) - КПТМ «Вишгородтепломережа» (а.с.3). Відповідно до рішення Вишгородської районної ради Київської області від 2 вересня 2011 року № 130-10-VI погоджено прийняття до спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району об'єкти майна комунальної власності територіальної громади м. Вишгорода, а саме дахових котелень розташованих за адресами, зокрема, м. Вишгород, вул. Грушевського, 9 (а.с.7). Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 29 вересня 2011 року № 6/7 передано безоплатно з комунальної власності територіальної громади міста Вишгорода у спільну комунальну власність територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району об'єкти нерухомого майна - дахові котельні, які розташовані на житлових будинках за наступними адресами, зокрема, [ADDRESS] (перебуває на балансі КПЖ і КГ Вишгородської міської ради, балансова вартість 1 238 208 грн.). Пунктом 2 цього рішення визначено, комунальному підприємству житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради передати безоплатно об'єкти, на баланс ВРКП «Вишгородтепломережа», згідно чинного законодавства України (а.с.4). Відповідно до акту приймання - передачі від 14 жовтня 2011 року, КПЖ і КГ Вишгородської міської ради в особі директора [PERSON] передає, а ВРКП «Вишгородтепломережа» в особі директора [PERSON] приймає дахову котельню за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Рішенням Вишгородської районної ради від 2 вересня 2011 року № 120- 10- було встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води ВРКП «Вишгородтепломережа». Саме із затверджених зазначеним рішенням тарифів і здійснювався розрахунок заборгованості за надані послуги, у тому числі і громадянці [PERSON] (а.с. 9) Відповідно до розрахунку нарахувань за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] виникла заборгованість за період з 1 лютого 2012 року по 1 червня 2014 року у розмірі 8 001 грн. 25 коп. (а.с. 11). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно (щомісяця) сплачувати комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Крім того, споживач послуг зобов'язаний оплачувати послуги згідно вимог закону чи договору. Відповідно до пункту 21 частини 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. за № 630 у разі відсутності у квартирі (будинку садового типу) та на вводах у багатоквартирній будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Однак, відповідачем порушено встановлені зобов'язання по оплаті наданих комунальних послуг, що є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності, як особу, що має заборгованість перед позивачем. З огляду на зазначені правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає, що право позивача є порушеним, а тому підлягає захисту. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати понесені позивачем за розміщення оголошення в газеті «Час Київщини» щодо виклику відповідача у судове засідання у розмірі 400 грн.

Outcome: approved