Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У червні 2014 року позивачі звернулися до суду із позовом до відділу Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тарасівський» про припинення права колективної власності, скасування державного акта на право колективної власності на землю та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що відповідно до рішення 6 сесії ХХІІІ скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 27.05.1999 року КСП АК «Тарасівський», що знаходилось на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, було видано 16.02.2000 року державний акт Серії КВ на право колективної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 112, згідно з яким КСП АК «Тарасівський» було передано у колективну власність 1 167,2 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, внаслідок вимог законодавства у 2000 році відбулася реорганізація колективних сільськогосподарських підприємств, внаслідок чого КСП АК «Тарасівський» припинило своє існування та, відповідно, свою діяльність. Вказана земельна ділянка з 2000 року по даний час не використовується ні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ні для будь-яких потреб, але на сьогодні не вирішено питання про припинення права колективної власності КСП АК «Тарасівський» на цю земельну ділянку та не скасовано державний акт Серії КВ на право колективної власності на землю КСП АК «Тарасівський», зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 112. КСП АК «Тарасівський» було реорганізовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тарасівський». 03.02.2014 року на загальних зборах СТОВ «Агрокомбінат «Тарасівський» (Протокол № 18/02) було прийнято рішення розподілити вивільнену існуючу територію землі між членами товариства - позивачами. На підставі вищевказаного позивачі звернулись до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявами про надання їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок в селі Тарасівці. 11.02.2014 року на XXVIII сесії VI скликання (ІІ засідання) Тарасівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області було ухвалено рішення про відмову надати позивачам дозволи на розробку проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в с. Тарасівці у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка належить до земель колективної власності згідно з державним актом КСП АК «Тарасівський». Посилаючись на викладене вище та норми закону, позивачі просили суд: припинити право колективної власності на земельну ділянку площею 1 167,2 га на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, надану КСП АК «Тарасівський» відповідно до рішення 6 сесії ХХІІІ скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 27.05.1999 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з державним актом Серії КВ від 16.02.2000 року на право колективної власності на землю, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 112; скасувати державний акт Серії КВ на право колективної власності на землю, виданий 16.02.2000 року відповідно до рішення 6 сесії ХХІІІ скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 27.05.1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 112, згідно з яким КСП АК «Тарасівський» було передано у колективну власність 1 167,2 га землі на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та скасувати його державну реєстрацію; зобов'язати Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути на пленарному засіданні питання про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо передачі у власність позивачам наступних земельних ділянок в селі Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства відповідно до протоколу № 18/02 Загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тарасівський» від 03.02.2014 року: [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9929 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9321 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,5707 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8476 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7323 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9328 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9293 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9788 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9107 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9209 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8131 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7412 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6455 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7479 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9976 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6946 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9802 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9997 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 1,1501 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9762 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9736 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8357 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8342 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9539 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8318 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8727 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9108 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9902 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6627 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9475 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6699 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7870 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9790 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7583 га; зобов'язати відділ Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі за позивачами наступних земельних ділянок в селі Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм кадастрових номерів за: [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9929 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9321 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,5707 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8476 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7323 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9328 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9293 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9788 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9107 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9209 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8131 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7412 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6455 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7479 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9976 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6946 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9802 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9997 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 1,1501 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9762 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9736 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8357 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8342 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9539 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8318 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8727 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9108 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9902 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6627 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9475 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6699 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7870 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9790 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7583 га; зобов'язати Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути на пленарному засіданні питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачів земельних ділянок в селі Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Представник позивачів до суду не з'явилась, звернулась до суду із заяво про слухання справи у її відсутність та без участі позивачів, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі до суду своїх представників не направили, звернулись з листами, в яких просили розглядати справу без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечували. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення 6 сесії ХХІІІ скликання Києво-Святошинської районної ради Київської області від 27.05.1999 року КСП АК «Тарасівський», що знаходилось на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, було видано 16.02.2000 року державний акт Серії КВ на право колективної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 112, згідно з яким КСП АК «Тарасівський» було передано у колективну власність 1 167,2 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як стверджується позивачами та не заперечується відповідачами, дана земельна ділянка з 2000 року не використовується ні за цільовим призначенням, ні для інших потреб. Відповідно до Статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тарасівський», державну реєстрацію змін до якого було проведено 01.02.2007 року за № 13391050002002480, дане товариство є правонаступником КСП «АК «Тарасівський». З огляду на зміст протоколу № 18/02 03.02.2014 року на Загальних зборах учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тарасівський» було прийнято рішення про розподілення вивільненої території між членами товариства наступним чином: [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9929 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9321 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,5707 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8476 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7323 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9328 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9293 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9788 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9107 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9209 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8131 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7412 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6455 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7479 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9976 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6946 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9802 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9997 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 1,1501 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9762 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9736 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8357 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8342 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9539 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8318 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,8727 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9108 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9902 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6627 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9475 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,6699 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7870 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,9790 га, [PERSON] - земельну ділянку площею 0,7583 га. Позивачі звернулись до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявами на надання дозволів на розробку проектів землеустрою земельних ділянок, виділених їм згідно з протоколом Загальних зборів учасників СГТОВ «Агрокомбінат «Тарасівський» № 18/02 від 03.02.2014 року, проте рішеннями XXVIII сесії VI скликання (ІІ засідання) Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.02.2014 року за №№ 13-13/33 їм було відмовлено у зв'язку з існуванням Державного акту про колективну власність на землю КСП АК «Тарасівський». Враховуючи зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм і позиції Верховного суду України. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно зі ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на п. 8 ст. 27 ЗК України 1990 року, який був чинний на час припинення діяльності КСП АК «Тарасівський» та використання спірної землі, право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 28 ЗК України 1990 року право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі припинення у випадках, передбачених пунктами 4, 6-8 статті 27 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 28 ЗК України 1990 року у разі незгоди власника земельної ділянки у випадку, передбаченому пунктом 3, а також при вилученні земельної ділянки відповідно до пункту 4 частини першої цієї статті, припинення права власності на землю провадиться в судовому порядку. Пунктами «б» та «д» ст. 12 ЗК України 2001 року проголошено, що до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, а також організація землеустрою. У ч.ч. 1-5 ст. 79-1 ЗК України 2001 року визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. З огляду на ч. 5 ст. 116 ЗК України 2001 року земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. З урахуванням вимог ч.ч. 6-9 ст. 118 ЗК України 2001 року громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Пунктом «в» ч. 1 ст. 186 ЗК України 2001 року визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому цим Кодексом, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, встановлених цим Кодексом, розпоряджаються земельними ділянками або приймають рішення про зміну їх цільового призначення. У п. 34 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відбувається виключно на пленарних засіданнях сільської ради. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. З огляду на ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Виходячи з вимог ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», однією з підстав для внесення відомостей до Державного земельного кадастру є відповідна документація із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок. Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У відповідності до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» № 1529/99 від 03.12.1999 року було реорганізовано колективні сільськогосподарські підприємства (КСП) та створено на їх базі приватні формування. Згідно з п. 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держземагентство та його територіальні органи. Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у п. 11 Постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. З огляду на рекомендації, викладені у п. 13 Постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, вирішуючи за позовами про визнання питання про наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобов'язаний у необхідних випадках зазначити в резолютивній частині рішення і про ті правові наслідки, які тягне за собою таке визнання (наприклад, про анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу в разі визнання його недійсним, анулювання свідоцтва про право власності в разі задоволення позову про витребування майна від добросовісного набувача тощо). Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вище перелічені правові норми і позицію Верховного суду України в розрізі наданих суду матеріалів, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України законодавцем передбачено судовий захист не лише невизнаних, оспорених чи порушених прав осіб, але й невизнаних, оспорених чи порушених їх інтересів. З теорії цивільного права законний інтерес (інтерес, охоронюваний законом) - простий юридичний дозвіл, що закріплений в законі або випливає з його змісту та виражається в можливостях суб'єкта права користуватися конкретним соціальним благом, а іноді звертатися по захист до компетентних державних органів або громадських організацій - з метою задоволення своїх потреб, які не суперечать суспільним. Тобто, зважаючи на проголошене ст. 41 Конституцій України право громадян користуватись об'єктами права державної та комунальної власності, існування рішення Загальних зборів учасників СГТОВ «Агрокомбінату «Тарасівський» (правонаступника КСП АК «Тарасівський» від 03.02.2014 року, відповідно до якого між позивачами як членами цього товариства було розподілено спірні земельні ділянки із вивільнених земель товариства, у позивачів виник юридичний інтерес стосовно набуття у власність цих земельних ділянок шляхом приватизації, який не може бути реалізований за умови існування спірного державного акту на право колективної власності на землю. Поруч з цим, передана у колективну власність КСП АК «Тарасівський» земельна ділянка, частинами якої є спірні земельні ділянки, з 2000 року не використовувалась ні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ні для будь-яких інших потреб, а тому у відповідності до вимог ст.ст. 27, 28 ЗК України 1990 року, чинного на той час, право колективної власності КСП АК «Тарасівський» на неї припинилось. Однак, оформити даний факт та скасувати спірний державний акт у позасудовому порядку неможливо, виходячи з вимог ч. 3 ст. 28 ЗК України 1990 року. З огляду на вище викладені міркування право колективної власності КСП АК «Тарасівський» на спірну землю слід припинити, скасувавши при цьому оспорюваний державний акт, який це право посвідчує, та його державну реєстрацію, що буде гарантувати вивільнення спірних земельних ділянок від прав на них КСП АК «Тарасівський» та його правонаступників, а також відповідає рекомендаціям Верховного суду України, зазначених у п. 13 Постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року. Зважаючи на визначену ст. 118 ЗК України 2001 року процедуру приватизації землі та зміст позовних вимог, які повністю відповідають даній правовій нормі та вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів щодо зобов'язання Тарасівської сільської ради розглянути на пленарному засіданні питання про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо передачі у власність позивачам земельних ділянок в селі Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства відповідно до протоколу № 18/02 Загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тарасівський» від 03.02.2014 року, а потім про затвердження даних проектів землеустрою. Також для повного гарантування та відновлення прав та інтересів позивачів суд вбачає за необхідне задовольнити і вимогу про зобов'язання відділу Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі за позивачами спірних земель в селі Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з присвоєнням їм кадастрових номерів, що у поєднанні з іншими позовними вимогами відповідає вимог ст. 79-1 ЗК України 2001 року та ст.ст. 1, 16, 21, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та являється складовою частиною процесу набуття землі у власність шляхом приватизації. А отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів у повному обсязі. Зважаючи на вищенаведене, з огляду на рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 14, 41, 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 21, 346 ЦК України, ст.ст. 27, 28 ЗК України 1990 року, ст. 12, 79-1, 118, 186 ЗК України 2001, п. 34 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 16, 21, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» № 1529/99 від 03.12.1999 року, п. 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051,

Outcome: approved