Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 грудня 2011 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 863 розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього доньку [PERSON], [INFO]. Згодом, після укладення шлюбу, в сімї стали виникати сварки з приводу ведення домашнього господарства та виховання дитини. Відповідач вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями та перебуваючи у стані алкогольного спяніння не контролює свої дії. Так, позивачем зазначено, що відповідач неодноразово вчиняла насильство відносно їх малолітньої дитини. З цього приводу позивач був змушений звертатися до органів внутрішніх справ та за даним фактом було проведено розслідування. Відносно відповідача було проведено профілактичну бесіду про недопущення антигромадської поведінки та насильництва в сімї. Сімейно-шлюбні відносини подружжя були припинені в травні 2014 році. На сьогоднішній день позивач втратив до відповідача почуття любові і поваги і вважає, що подальше збереження родини не можливо, тому Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву, у якій зазначила, що вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними, незаконними, оскільки позивачем не надано до суду достовірних доказів. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але з інших підстав, ніж вказані позивачем. Доказів тих фактів, на які посилається позивач щодо зловживання нею спиртними напоями, вчинення насильства у сімї не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами. Відповідач жодного разу не притягувалася до адміністративної відповідальності, тому мають місце безпідставні твердження позивача відносно поведінки відповідача. На думку відповідача, це позивач постійно безпідставно провокує сварки поміж подружжям під час яких позивач розпускає руки, спричиняє відповідачу фізичний біль та тілесні ушкодження. Однак, [PERSON] вважає, що шлюб між сторонами дійсно необхідно розірвати, але з інших ніж зазначено позивачем підстав. Найголовніша причина, через яку відповідач бажає розірвати шлюб з позивачем, - це його аморальний спосіб життя, оскільки останнім часом позивач зраджує відповідачу з іншою жінкою. Тому відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу між подружжям. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічним викладеним у позові та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти обставин, які позивач виклав у позовній заяві та проти задоволення позову з підстав зазначених позивачем, але не заперечувала проти розірвання шлюбу. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти обставин, наведених позивачем у позовній заяві, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову.\~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши наявні докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, та це не оспорюється сторонами, що 24 грудня 2011 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 863 (а.с.10). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-КИ № 391013 виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ у Дніпропетровській області 17 липня 2012 року (а.с.9). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, постійно сваряться та мають різні погляди на подружнє життя. Суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що відповідач зловживає алкогольними напоями та постійно вчиняє насильство в сімї, оскільки зазначені обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами по справі. Оцінюючи, у відповідності до ст. 212 ЦПК України, надані позивачем в якості доказів копії листів Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 42/3391 від 22.04.2015 року та № 42/3379 від 22.04.2015 року (а.с. 11,12), згідно яких з відповідачем було проведено бесіди профілактичного характеру, суд не бере їх до уваги, оскільки зі змісту останніх не вбачається, що позивач вчиняв насильство в сімї. Крім того, суду не надано доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення а також наявності постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за вчинення насильства в сімї. Суд критично ставиться до посилання відповідача на факт подружньої зради з боку позивача. Оскільки з наданих відповідачем в якості доказів копії роздруківок з зображенням мобільного телефону, смс-повідомлень, вхідних та вихідних дзвінків, неможливо встановити кому належить цей мобільний телефон та кому адресовані смс-повідомлення, що, в свою чергу, не дає суду можливості встановити обставини на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень на позов. Зазначені документи не відповідають вимогам допустимості та належності доказів, а тому не приймаються судом до уваги. Судом встановлено, та це не оспорюється сторонами, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2015 року.\~ Кожна із сторін підтвердила в судовому засіданні та визнала той факт, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому вони вважають за можливе розірвати шлюб. У судовому засіданні сторони зазначили, що вважають недоцільним надавати їм строк для примирення, оскільки не бажають зберегти родину. Спору про поділ майна сторони не мають. Між сторонами існує спір про визначення місця проживання дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони вважають неможливим збереження шлюбу та не мають наміру примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved