Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

\~\~\~У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності на частину будинку та стягнення коштів за частку майна. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 29 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2013 року № 678/322/13 2-322/13 р. був розірвано. Від шлюбу у сторін дітей не має. Старосинявським районним судом від 01.12.2016 року винесено рішення, яким визнано за [PERSON] право власності на 19/100 частки житлового будинку, та 19/100 частки земельної ділянки, які розташовані в по вул. Автопарківська 16/3 в смт. Летичів Хмельницької області. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 січня 2017 року. Позивач [PERSON] вважає, що порушені його права та інтереси, як співвласника більшої частини спірного будинку та земельної ділянки, оскільки відповідачка не проявляє будь-якого інтересу щодо належного їй майна, не проживає в даному будинку, не здійснює за ним належний догляд та не бажає в ньому проживати, інтересу до будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, не проявляє, а тому він просить припинити право власності [PERSON] на 19/100 частки житлового будинку по вул. Автопарківська 16/3 в смт. Летичів Хмельницької області, з виплатою їй грошових коштів у розмірі 48960,00 грн., внесених на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області; припинити право власності [PERSON] на 19/100 частку земельної ділянки по вул. Автопарківська 16/3 в смт. Летичів Хмельницької області, з виплатою їй грошових коштів у розмірі 14207,00 грн., внесених на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області; визнати за [PERSON] право власності на 19/100 частки житлового будинку по вул. Автопарківська 16/3 в смт. Летичії Хмельницької області; визнати за [PERSON] право власності на 19/100 частки земельної ділянки по вул. Автопарківська 16/3 в смт. Летичії Хмельницької області та стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Позивач до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність,\~в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, однак не згідна з вимогою про стягнення з неї судових витрат на користь позивача. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 29 квітня 2010 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області серії 1-БВ № 158708. Рішенням Летичівського районного суду від 09 жовтня 2013 року № 678/322/13 2-322/13 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу дітей не має. Рішенням Старосинявського районного суду 01.12.2016 року визнано за [PERSON] право власності на 19/100 частки житлового будинку, та 19/100 частки земельної ділянки, які розташовані в смт. Летичів, вул. Автопарківська 16/3. Вказане рішення було оскаржене в апеляційному порядку, проте залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 січня 2017 року. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проявляє будь-якого інтересу щодо належної їй частини майна, не проживає в даному будинку, не здійснює за ним належний догляд та не бажає в ньому проживати, інтересу до будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, не проявляє. Під час розгляду зазначених вище справ в судах нею було вивезено з будинку меблі, опалення, побутову техніку, ворота та огорожу, що є також підтвердженням її не бажанням проживати у вказаному будинку. Згідно звітів, ринкова вартість житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані в смт. Летичів по вул. Автопарківська 16/3 Хмельницької області становить 257682 грн., та 74772 грн., відповідно. У зв»язку із чим вартість 19/100 частки вказаного житлового будинку становить 48960 грн. та вартість 19/100 частки земельної ділянки, 14207 грн., відповідно. При вивченні наявних у матеріалах справи квитанцій випливає, що позивачем [PERSON] 14.06.2017 року сплачено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області суму 63167 грн. Згідно із частиною пятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до приписів ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Положеннями частини першої ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові у справі № 6-81цс11 від 16.01.2012 року, встановлено, що частиною 1 ст. 365 ЦК передбачені підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, зокрема: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим: таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За змістом зазначеної норми, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.І ст.365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення права власності [PERSON] на 19/100 частки житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по вул. Автопарківська 16/3 в смт. Летичів Хмельницької області, із виплатою їй грошових коштів у загальному розмірі 63167,00 грн., внесених на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області та визнати за позивачем право власності на вказане майно. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, ст.ст. 15, 88, 208, 209, 212-215 та 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial