Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Міської дитячо-юнацької спортивної школи Херсонської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна», в якому з урахуванням заяви про збільшення вимог просила стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату в сумі 3080,25 грн., компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати в розмірі 515,63 грн. та 8000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач працює на посаді головного бухгалтера в Міській дитячо-юнацькій спортивній школі Херсонської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна». В січні, лютому, березні, квітні та в травні 2015 року їй не виплатили заробітну плату. Через неправомірні дії відповідача у неї виникло право вимоги щодо компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати в розмірі 515,63 грн. та щодо відшкодування моральної шкоди. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, та проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що наказом від 02.01.2009 року № 2-к позивача призначено на посаду головного бухгалтера Міської дитячо-юнацької спортивної школи з 02.01.2009 року за сумісництвом. Відповідно до матеріалів справи в січні, лютому, березні, квітні та травні 2015 року позивачу не платили заробітну плату. Згідно довідки від 15.06.2015 року заборгованість Міської дитячо-юнацької спортивної школи по виплаті заробітної плати за період з січня по травень 2015 року складає 3080,25 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За наведених обставин вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, є обґрунтованими. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Згідно вимог ст. 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Отже, вимоги про компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати в розмірі 515,63 грн. є також обґрунтованими. Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 цієї постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що належними та допустими доказами було доведено, що у зв'язку з істотним порушенням відповідачем трудового законодавства, не отриманням позивачем заробітної плати, відсутністю у зв'язку з цим засобів для існування, позивач не мала можливості вести той образ життя, на який розраховувала, що відповідно завдавало їй душевного болю та страждання. У зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є обґрунтованими. Разом з тим, враховуючи обставини справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, що відповідатиме характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial