Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ ощадний банк України») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в 12.03.2008 року між\~ банком і [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 821/1 , за умовами якого банк надав\~ йому\~ у тимчасове користування\~ на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 1\~262\~500, 0 грн на строк 240 місяців зі сплатою 14 % річних. Для забезпечення виконання грошових зобовязань, 12.03.2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки домоволодіння та земельної ділянки по вул.. Передова, 655 в м.Дніпропетровську. Оскільки відповідач порушив умови договору кредиту\~ та допустив\~\~ заборгованість у сумі 3\~064\~409, 24 грн, позивач просить\~ звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння та земельну ділянку площею 0. 0993 га по вул.. Передова, 655 в м.Дніпропетровську, що належать на праві власності [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив до суду заяву, в якій просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, направленим до суду листом просила розглядати справу у його відсутність. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2008 року між\~ банком і [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав\~ відповідачу \~ у тимчасове користування\~ на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 1\~262\~500, 0 грн на строк 240 місяців зі сплатою 14% річних. З метою забезпечення\~ виконання\~ договору про іпотечний кредит № 821/1 від 12.03.2008 року, 12.03.2008 року [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк Україна», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк Україна» уклали договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого відповідач передав\~ в іпотеку банку належне йому\~ на праві власності нерухоме майно домоволодіння та земельну ділянку площею 0. 0993 га по вул.. Передовій, 655 у м. Дніпропетровську. Відповідач порушив свої зобовязання за договорами\~ кредиту,\~ унаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість зі сплати кредитних коштів у сумі 3\~064\~409, 24 грн ( три мільйона шістдесят чотири тисячі чотириста девять) гривень 24 копійки, яка складається: прострочена заборгованість за процентами- 443\~041, 48 грн; прострочена заборгованість за кредитом 1\~246\~397, 12 грн; пеня за порушення взятих зобовязань 603\~112, 77 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів 45\~346, 77 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основної суми боргу 78\~553, 05 грн; втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів 180\~238, 61 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основної суми боргу 456\~571, 71 грн. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог \~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею\~ 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~ Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1. Ч. 1 ст. 33\~ Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно частини 1ст. 33, ст.39 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, як відповідач порушив умови кредитних договорів, має заборгованість перед позивачем у звязку з несплатою кредитних коштів, щодо звернення стягнення \~\~на предмет іпотеки не заперечує, суд вважає, що кредитор має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна, переданого в іпотеку, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що після укладення договору іпотеки, без згоди іпотекодержателя, в домоволодіння по вул.. Передовій, 655 у м. Дніпропетровську заселилися та на жилій площі житлового будинку зареєструвалися [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не є членами сім»ї відповідача. Згідно довідки квартального комітету № 112\~232 від 16.02.15 року, в квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи убачається, що 27.02.2015 року банк направив на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимогу про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку, проте відповідачі вимогу банку не виконали, продовжують проживати у спірному житловому приміщенні. За змістом п. 3.3.1 договору іпотеки, іпотекодавець зобовязаний без попередньої письмової згоди іпотеко держателя не відчужувати, не міняти, не передавати предмет іпотеки в найм ( оренду) , не встановлювати інші обмеження щодо предмету іпотеки. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками встановленими законом. Згідно ч.4 ст.109 ЖК України, ст.ст. 39- 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, встановлених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. За змістом цих норм особам, яких виселяють із жилого будинку чи жилого приміщення, що є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченою іпотекою цього житла. Так, як іпотечне майно було придбане за рахунок кредиту, співвідповідачі не є членами сім»ї відповідача, добровільно виселитися відмовилися, суд вважає, що вимога позивача в частині виселення без надання іншого житла підлягає задоволенню. Крім того, суд відмовляє представнику відповідача в застосуванні строків позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої стороною представником відповідача в позові, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної та спеціальної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за забовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок ( ст. 253 ЦК України). З умов кредитного договору убачається, що поряд з установленням строку дії договору сторони установили строк виконання боржником зобовязання за кредитним договором 240 місяців з дня укладення договору. Згідно банківської виписки про погашення боргу, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] частково сплачував борг за кредитним договором. Остання сплата заборгованості [PERSON] була здійснена в 2014 році, а отже має місце перебіг строку позовної давності. За таких підстав заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності слід залишити без задоволення. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Так, як відповідачі підлягають виселенню та відповідно вони втрачають право користування жилим приміщенням будинку по вул.. Передовій, 655 у м. Дніпропетровську, а отже у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягають зняттю з реєстрації за місцем проживання, що є компетенцією Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, а тому в позові в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial