Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

У травні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» (далі по тексту - ТДВ «СК «Фінансовий експерт», відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 75 693 грн., неустойки в сумі 24 991,12 грн., інфляційних втрат в сумі 11 550,41 грн.,трьох процентів річних в сумі 2 681 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 01.06.2016 [PERSON] (далі - [PERSON] ) уклав з ТДВ «СК «Фінансовий експерт» міжнародний страховий договір подорожуючих 04 АМ007444 , згідно з яким відповідач відшкодовує йому та позивачу витрати, понесені за межами України, передбачені обраною страхувальником програмою страхування (А-невідкладна медична допомога) за умови, що вони погоджені з сервісною компанією та страховиком. [INFO] [PERSON] помер в Республіці Болгарія. 25.02.2017 позивачу видано свідоцтво про право власності на Ѕ частку у справі спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Майном подружжя в даному випадку є страхове відшкодування, яке підлягає виплаті відповідачем у розмірі 75 693 грн. 25.02.2017 позивачу також видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину страхового відшкодування в сумі 37 846,50 грн. На звернення позивача щодо отримання страхової виплати відповідач повідомив про необхідність надання оригіналів квитанцій (касових чеків), що підтверджують оплату рахунків та ліків, придбаних за рецептами лікаря, та свідоцтво про смерть застрахованої особи. Оригінали квитанцій були надіслані відповідачу та ним отримані, а для надання оригіналу свідоцтва про смерть представник позивача з`явилася за юридичною адресою відповідача та іншими адресами, які відповідач вказував у своїх листах, але за жодною адресою відповідач був відсутній, на направлений за юридичною адресою лист не відреагував. Наведені обставини унеможливлюють подачу необхідних документів, що порушує право позивача на отримання страхового відшкодування. У відповідь на скаргу Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повідомила про виключення відповідача з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, проте це не звільняє відповідача від обов`язку виконання зобов`язань за раніше укладеним договором страхування. Відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх документів для своєчасного здійснення страхової виплати та здійснити страхову виплату протягом 10 банківських днів з дня прийняття рішення про страхову виплату при умові отримання страховиком усієї необхідної інформації та належним чином оформлених документів стосовно випадку. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається згідно з чинним законодавством України. Про настання страхового випадку відповідача було повідомлено 14.02.2017, проте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування прийняте не було. Натомість відповідач повідомив позивача про намір здійснити виплату страхового відшкодування за умови надання необхідних документів. З вищенаведеного вбачається, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання по виплату позивачу страхового відшкодування на 431 день, а тому розмір пені, розрахований з подвійної облікової ставки НБУ, становить 24 991,12 грн., три проценти річних - 2 681 грн., а індекс інфляції - 11 550,41 грн. Внаслідок нездійснення відповідачем виплати страхового відшкодування позивачу було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 10 000 грн. Смерть чоловіка викликала у позивача відчуття життєвої катастрофи та значно погіршила її фізичне здоров`я та морально-психологічний стан. Але найтяжчим для позивача стала втрата фінансової стабільності, яку вона мала за життя чоловіка. Ухвалою від 17.05.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача [PERSON] подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за його місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте його представник в судове засідання не з`явився, відзиву на позов відповідачем не подано. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 01.06.2016 між [PERSON] (страхувальником) та ТДВ «СК «Фінансовий експерт» (страховиком) укладено міжнародний страховий договір подорожуючих 04АМ007444 (далі - Договір), предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника за програмою А (невідкладна медична допомога) з лімітом відповідальності в розмірі 30 000 євро. Згідно з умовами, визначеними пунктом 4 Договору, страховик відшкодовуються застрахованій особі або сервісній компанії витрати, понесені за межами України, за умови, що вони погоджені з сервісною компанією або страховиком, а саме: невідкладна медична допомога, надана застрахованій особі внаслідок гострого погіршення стану її здоров`я, спричиненою раптовою хворобою або нещасним випадком, що становить загрозу її життю та здоров`ю (вартість невідкладної стаціонарної допомоги, в тому числі медикаментозне лікування, діагностичні та лікувальні процедури, оперативне втручання, перебування в палатах, харчування); швидка медична допомога; медичні перевезення; перевезення тіла померлого на територію України; телекомунікація. [INFO] [PERSON] помер в Республіці Болгарія у м. Велике Тирново. З листа ТДВ «СК «Фінансовий експерт» від 14.02.2017 за вих. № 44, адресованого Третій Одеській державній нотаріальній конторі, де була відкрита спадкова справа до майна померлого [PERSON] , вбачається, що смерть останнього страховик визнав страховим випадком та визначив розмір страхового відшкодування в сумі 75 693 грн. 25.02.2017 позивачу як дружині [PERSON] видано свідоцтво про право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме: страхового відшкодування, яке підлягає виплаті відповідачем у розмірі 75 693 грн. згідно його довідки від 14.02.2017 за № 44. Цієї ж дати позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину страхового відшкодування, яке підлягає виплаті відповідачем спадкоємцям [PERSON] у розмірі 37 846,50 грн. На звернення позивача щодо одержання страхової виплати відповідач надіслав лист від 25.05.2017, яким повідомив про необхідність надання оригіналів квитанцій (касових чеків), що підтверджують оплату рахунків, та свідоцтво про смерть застрахованої особи. З позовної заяви вбачається, що оригінали квитанцій були надіслані відповідачу та ним отримані, а для надання оригіналу свідоцтва про смерть представник позивача з`явилася за юридичною адресою відповідача та іншими адресами, які відповідач вказував у своїх листах, але за жодною з адрес відповідач був відсутній. 24.01.2018 представник позивача звернулася до відповідача з листом, у якому просила повідомити дійсну адресу для подачі оригінала свідоцтва про смерть застрахованої особи та здійснити виплату страхового відшкодування. Вказаний лист був отриманий 29.01.2018, проте відповідач на нього не відреагував. Відповідно до повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, 07.09.2017 було прийняте розпорядження № 3747 про виключення ТДВ «СК «Фінансовий експерт» з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату)… Відтак на підставі Договору та подальшого переходу прав та обов`язків від померлого страхувальника до спадкоємця між сторонами виникли відносини страхування, які врегульовані нормами глави 67 ЦК України «Страхування» та спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про страхування». Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у встановлений договором строк. Відповідно до підпунктів 8.4.2, 8.4.3. пункту 8 Договору страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати та здійснити страхову виплату протягом 10 банківських днів з дня прийняття рішення про страхову виплату при умові отримання страховиком усієї необхідної інформації та належним чином оформлених документів стосовно випадку. За загальними правилами, встановленими ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже враховуючи, що рішення про страхову виплату відповідач прийняв не пізніше 14.02.2017, крайнім строком її здійснення було 28.02.2017. Та обставина, що позивачем не було надано відповідачу оригіналу свідоцтва про смерть застрахованої особи, не має значення для вирішення цієї справи, оскільки позивачем було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання про надання усієї необхідної інформації та належним чином оформлених документів стосовно випадку, а відтак вини позивача у порушенні зобов`язання немає. Підпунктом 8.1.2. пункту 8 Договору передбачено, що страхувальник має право вимагати від страховика своєчасної страхової виплати, а за несвоєчасну виплату страхового відшкодування з вини страховика страхувальнику виплачується пеня за кожний день прострочення виплати, розмір якої визначений законодавством України. Положення договору, яке передбачає сплату пені, кореспондує нормам ст. 992 ЦК України та п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», згідно з якими страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Оскільки грошове зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування виникло з міжнародного страхового договору подорожуючих, це зобов`язання є договірним і на нього поширюються положення ст. 625 ЦК України. Згідно цієї норми боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунки, відповідно до яких пеня за 431 день прострочення склала 24 9991,12 грн., інфляційні втрати внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання - 11 550,41 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 2 681 грн. З розрахунку вказаних сум вбачається, що пеня, інфляційні втрати та три проценти річних нараховані за 431 день прострочення за період з 02.03.2017 по 07.05.2018. Розрахунки позивача суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки вони виконані за вірними формулами, з урахуванням офіційний даних про ставку НБУ і статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення та не спростовані відповідачем. Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення матеріального та процесуального законувимоги [PERSON] про стягнення суми страхової виплати, пені, інфляційний втрат та трьох процентів річних суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Правових підстав для відшкодування за рахунок відповідача завданої позивачу моральної шкоди суд не вбачає, оскільки моральна шкода відшкодовується тільки у передбачених законом випадках, а нормами глави 67 ЦК України та Закону України «Про страхування», які регулюють спірні правовідносини, стороні вказаних правовідносин не надано право вимагати відшкодування моральної шкоди, завданої простроченням страхової виплати. До того ж вимога про відшкодування моральної шкоди обґрунтована посиланням на моральні страждання, який позивач зазнала внаслідок смерті чоловіка, але аж ніяк не у зв`язку з нездійсненням страхової виплати. З огляду на результат розгляду справи суд на підставі ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial