Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 10 квітня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 10 жовтняя 2015 року. Вони зобовязання перед відповідачем виконали у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 13 червня 2016 року має заборгованість 31\~435,89 грн., яка складається з суми неповернутого кредиту в розмірі 11\~257,84 грн., нарахованих відсотків в розмірі 20\~178,05 грн.. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 31\~435,89 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги, вказавши, що станом на 20 грудня 2016 року заборгованість відповідача становить 42\~835,89 грн., яка складається з заборгованість по тілу кредиту - 11\~257,84 грн., заборгованість по відсоткам - 31\~578,05 грн. Остаточно просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 42\~835,89 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Стаття 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При розгляді справи судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року між кредитною спілкою «Сімейна позика» та [PERSON] укладено кредитний договір №738/14-11423/01. Відповідно до п.п. 1, 2 за цим договором кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 15 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового характеру використання та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 28,06 % річних та 1,47% щомісячно від суми кредиту. Строк дії договору до 10 жовтня 2015 року. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач виконав свої обовязки згідно приписів кредитного договору, про що свідчать видатковий касовий ордер від 10 жовтня 2014 року на суму 15\~000 грн. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує належним чином. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 20 грудня 2016 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору і додатковому договору становить 42\~835,89 грн., яка складається з суми неповернутого кредиту в розмірі 11\~257,84грн., нарахованих відсотків в розмірі 31\~578,05 грн. Суд, приходить до висновку що, відповідач [PERSON] не виконував передбачених кредитним договором обовязків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права позивача, які підлягають до захисту, шляхом стягнення з відповідача заборгованість за договором в розмірі 11\~257,84грн., нарахованих відсотків в розмірі 31\~578,05 грн. Судові витрати в силу ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача, стягуючи судовий збір в на користь позивача судовий збір в розмірі 1378 грн. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 551, 553, 554, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved