Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У січні місяці 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до відповдачів, в обґрунтування якого вказав, що 23.07.2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 12 червня 2014 року позичальник [PERSON] помер. Що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.06.2014 року. Відповідно до вимог статей 608,1218,1219 Цивільного кодексу України у зв»язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов»язання. Які нерозривно зв»язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Станом на час смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 23.07.2012 року становить 12 603,0 грн., з них заборгованості за кредитом 11 375,31 грн., 1227,69 грн. заборгованість за відсотками. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник в судовому засіданні заявлений позов не визнали, посилаються на те, що вони як спадкоємці померлого [PERSON] прийняли спадщину за законом, однак вони не знали існування заповіту на ім»я [PERSON], котра оформила спадкові права та 17 грудня 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, запекречення відповідачів та їх представника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2012 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 12 червня 2014 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Станом на час смерті позичальника, [PERSON], 12.06.2014 року, заборгованість за кредитним договором від 23 липня 2012 року становить 12 603,0 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором 11 375,31 грн., 1227,69 грн. заборгованість за відсотками. Спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом є його дружина [PERSON], та діти донька [PERSON] та син [PERSON]. 22 травня 2014 року склав заповітне розпорядження, яким все своє майно, що належатиме йому на день смерті він заповів дружині, [PERSON] Спадкоємці померлого прийняли спадщину у передбаченому законом порядку, подали заяви до нотаріальної контори. 17 грудня 2014 року відповідач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] на одну другу частину квартири [ADDRESS] та будинок № 18 по вулиці Затишній у с. Ярославка Летичівського району Хмельницької області. Інші спадкоємці померлого відповідачі [PERSON] та [PERSON], прийнявши спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] буди позбавлені спадщини заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми статті 23 Закону України «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як убачається із матеріалів спадкової справи позивач у передбачений законом термін пред»явив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Така вимога позивачем виконана і 26.09.2014 року була направлена претензія кредитора до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори. Матеріали спадкової справи свідчать, що спадкоємці не повідомляли банк про відкриття спадщини після [PERSON], який помер 12 червня 2014 року, однак кредитор у передбачений законом строк пред»явив вимоги до спадкоємців, що підтверджується надісланими на їх ім»я претензій про повернення заборгованості. Відповідач [PERSON], як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Спадкоємці першої черги за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не спадкують після смерті батька, оскільки спадщина на майно померлого [PERSON] успадковане [PERSON] за заповітом. Тому з цих підстав, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає. Разом з тим, встановлення об'єму та вартості спадкового майна, зокрема квартири за № 66 в будинку № 22 по вулиці Тернопільській у м. Хмельницькому та будинку за № 18 по вулиці Затишній у с. Ярославка Летичівського району не потребують призначення експертизи для встановлення обставин, що визначають межу відповідальності спадкоємців, позаяк розмір заборгованості за кредитом не перевищує вартості цих нерухомих об»єктів. Тому стягненню з відповідача [PERSON] підлягає сума заборгованості 12 603,0 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial