Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У січні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 06 липня 2007 року між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за №2202/0707/64-004. Відповідно до умов укладеного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 9492,00 доларів США для придбання автомобіля із сплатою відсотків в розмірі 13,50% на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.07.2014 року. В забезпечення виконання зобов»язань за договором застави відповідач надав в заставу транспортний засіб - автомобіль DAEWOO, модель Lanos, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Через неналежне виконання умов зобов'язань за договором перед банком позичальником станом на 08.10.2013 року утворилась кредитна заборгованість у розмірі 121 276,19 грн., з них, заборгованості по основній сумі кредиту 61 392,85 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом на дату відступлення права вимоги 19 110,66 грн., заборгованість по відсотках на дату подачі позову 12 061,14 грн., пені 26 869,72 грн., 3% річних від простроченої суми 1841,82 грн. Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 15 жовтня 2007 року АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк». 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №11 на підставі якого та вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до позивача перейшло право вимоги, що виникло з договору, яким забезпечено виконання зобов»язання. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу іншій особі-покупцеві. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Просить звернути стягнення на автомобіль, що належить відповідачеві на праві власності, оскільки відповідач порушила умови укладеного кредитного договору, автомобіль в добровільному порядку банку не повернула. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно установлено, що 06 липня 2007 року між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за №2202/0707/64-004, згідно умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 9492,00 доларів США для придбання автомобіля із сплатою відсотків в розмірі 13,50% на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.07.2014 року. В забезпечення виконання зобов»язань за договором застави укладеного 07 липня 2007 року відповідач надала в заставу транспортний засіб - автомобіль DAEWOO, модель Lanos, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності. Належним чином своїх зобов'язань перед банком позичальник не виконувала, та прострочила повернення кредитної заборгованості. Загальний розмір заборгованості за кредитом становить 121 276,19 грн., з них, заборгованості по основній сумі кредиту 61 392,85 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом на дату відступлення права вимоги 19 110,66 грн., заборгованість по відсотках на дату подачі позову 12 061,14 грн., пені 26 869,72 грн., 3% річних від простроченої суми 1841,82 грн. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобов'язані виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Відповідно до пункту 13.4 договору застави рухомого майна, укладеного 07 липня 2007 року сторони передбачили, що банк має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання заставодавцем умов основного зобов»язання. Відповідно до пункту 15 договору застави рухомого майна сторони передбачили, що звернення стягнення на предмет застави оже відбуватись будь-яким із наступних способів на вибір заставодержателя. Відповідно до вимог закону заставодержатель має право за рахунок заставленого майна задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, при цьому заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно із частиною 2 статті 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов»язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням. Залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобо»язаний на вимогу обтяжуюча негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ч. 1 ст. 572, ч. 2 ст. 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Зазначена норма кореспондує із ст. 44 Закону України «Про заставу», відповідно до якої заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави дається заставодавцем у володіння заставодержателя. Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 15 жовтня 2007 року АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк». 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №11 на підставі якого та вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до позивача перейшло право вимоги, що виникло з договору, яким забезпечено виконання зобов»язання. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу іншій особі-покупцеві. Пунктами 14.1 договору застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань за кредитним договором звернення на предмет застави може відбуватися будь-яким із наступних способів на вибір заставодержателя. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом -у володіння третій особі. В силу вимог ст. ст.19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до п. 10.6 Договору, договір діє в обсязі виданих позичальнику коштів до повного виконання сторонами зобов'язань за даною угодою. Вказані положення Договору не суперечать вимогам ст. 599 ЦК України, де зазначено, що зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Судом достовірно установлено, що відповідач порушила умови договору, тому слід звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в сумі 121 276,19 грн., вилучивши означений транспортний засіб у відповідача. Відповідно до вимог закону слід стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved