Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У травні 2018 року позивач предявила вказаний позов до відповідача та зазначала, що вона постійно проживає за адресою: [INFO]. 15.12.2015 року належні їй 17/25 частин вищевказаного будинку вона подарувала своїй внучці [PERSON], інші 8/25 частини будинку належали [PERSON], яка померла 25.02.2000 року. Ще за життя [PERSON] 18.10.1983 року склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла дочці [PERSON], яка померла 15.08.2013 року. Посилаючись на те, що у померлої [PERSON] близьких родичів не залишилося, а вона добросовісно володіє 8/25 частини житлового будинку понад 10 років, просила визнати за нею право власності на цю частку житлового будинку за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу [PERSON] 15.12.2015 року, зареєстровано в реєстрі за №1501, [PERSON] подарувала [PERSON] 17/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: с. Великі Бережці вул. Лесі Українки, 27 Кременецького району Тернопільської області (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 49896377, власником 17/25 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по вул.Лесі Українки,27 с.Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області є [PERSON] на підставі договору дарування за № 1501, виданого 15.12.2015 року (а.с.7). Згідно технічного паспорта на жилий будинок по вул. Центральна,27 с.Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області, власником Ѕ частини будинку є [PERSON] (а.с.8-9). Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12.04.1987 року, 8/25 частин житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с.В.Бережці по вул. Центральній, 27 Кременецького району належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №210717, [PERSON] померла 25.02.2000 року, про що зроблено запис № 90 (а.с.11). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Великобережецької сільської ради 18.10.1983 року, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №407088, [PERSON] померла 15.08.2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 267 (а.с.13). Згідно акту обстеження №02-13/315 від 30.03.2018 року, проведено обстеження житлового будинку №27 по вул. Л. Українки с. В. Бережці Кременецького району Тернопільської області. В даному будинку зареєстрована і проживає з 28.11.1969 року [PERSON]. Вона проводить ремонти будинку та підтримує його в належному стані з моменту проживання по даний час (а.с.14). Згідно довідки № 301, виданої Великобережецькою сільською радою 30.03.2018 року, станом на 15.04.1991 року по вул. Лесі Українки, 27 с. Великі Бережці Кременецького району в склад сімї колгоспного двору входили 1 особа: голова домогосподарства [PERSON], [INFO]. Інших членів колгоспного двору не було (а.с.15). Згідно довідки № 643, виданої Великобережецькою сільською радою 10.06.2015 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 18.08.199 р.н. одна і таж особа (а.с.16). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51934234, інформація стосовно спадкової справи після померлої [PERSON] відсутня. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51934208, інформація стосовно спадкової справи після померлої [PERSON] відсутня. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (надалі - Постанова), при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Також, п. 11 вказаної Постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, визначено, що право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Ураховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила ст.344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення ст.344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Згідно п.13 Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Позивач достовірно довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна не має, а отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі і є правові підстави для визнання за [PERSON] право власності на 8/25 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по вул.Лесі Українки,27 у с.Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області за набувальною давністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved