Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

у травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідач по справі доводиться їй небожем, зареєстрований у її будинку, однак з 2002 року не проживає у ньому. Його реєстрація у вказаному будинку перешкоджає їй у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.30), в судовому засіданні 23.07.2018 року позов підтримала з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання та шляхом оголошення на веб-сайті суду. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.06.1996 р. №155 (а.с. 5). Як видно з довідки виконкому Машівської селищної ради № 1107 від 11.05.2018 р., позивач зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані: [PERSON], 1980 р.н. (а.с. 8). Разом із тим, як убачається з акта від 11 травня 2018 року, комісією в складі: депутата селищної ради [PERSON], сусідів - [PERSON], [PERSON] у присутності власника будинку - [PERSON] провели обстеження місця реєстрації гр. [PERSON] та було встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований гр. [PERSON], який не проживає за даною адресою (а.с.9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, повідомили суду, що [PERSON] в належному позивачеві [PERSON] будинку не проживає декілька років, не навідується та його місце проживання їм невідомо. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки відповідач більше 6 років без поважних причин не проживає в належному позивачці будинку, де вона зареєстрована, а тому приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved