Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У червні 2016 року, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей, донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року шлюбні відносини між ними були припинені, спільне господарство не ведуть, з цього часу у добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач є батьком дітей, тому повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дітей, до їх повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним,\~що підтверджується матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, з 28 листопада 2003 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис №08 (а.с. 4). Від шлюбу, сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказане стверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 5, 6, 7). Суд дійшов висновку, що позов позивача ґрунтується на вимогах\~ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з правилами\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до\~статті 182 СК України, ураховуючи матеріальне положення платника аліментів, робить висновок про те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання позивача. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з січня 2014 року сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Після припинення шлюбних відносин, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, що для позивачки є обтяжуючим фактором. Відповідач офіційно ніде не працює. Позивач також офіційно не працює, тому не в змозі самостійно утримувати неповнолітніх дітей. Таким чином, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що\~позовні вимоги про присудження аліментів у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки ґрунтуються на законі. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved