Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У травні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про дострокове розірвання договору позики та стягнення суми. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 11.04.2013 р. [PERSON] отримала від неї в строк до 11.04.2016 р. у позику грошові кошти в сумі 100\~000 доларів США, що станом на день укладення позики складало 799\~300 грн. У звязку зі зміною істотних обставин її важке захворювання, просила достроково розірвати договір позики та стягнути з відповідача суму позики по курсу НБУ станом на 08.05.2015 р. в розмірі 2\~058\~000 грн. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2016 р. позовна заява в частині дострокового розірвання договору позики відповідно до п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України на підставі заяви позивача залишена без розгляду (а.с.222). 18.04.2016 р., уточнивши розмір позовних вимог, позивач остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь 2\~562\~984 грн., що згідно з курсом НБУ станом на 11.04.2016 р. складає 100\~000 доларів США (а.с.195-196). 02.06.2016 р. та 14.06.2016 у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невиконання зобовязань з боку відповідача по поверненню суми позики. 22.07.2016 р. у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні обставини справи та позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що позика 11.04.2013 р. бралась у [PERSON] у гривні і повертати вона мала суму позики у гривні. Крім того, наприкінці червня 2013 р. нею через консьєржку будинку місця проживання матері позивача було передано 5\~000 доларів США, що складало 40\~000 грн., а у серпні було повернуто 45\~000 грн. Тобто, загалом за вказаним договором позики було повернуто 85\~000 грн. Враховуючи вказане, вважає, що має повернути 714\~300 грн. В цій частині і визнає позовні вимоги. Позивач, у свою чергу, зазначила, що гроші відповідачем дійсно передавались, але не їй, а її матері і не за даним договором позики, а за іншим договором, який було укладено відповідачем із її матірю і ще до 11.04.2013 р. Заслухавши 02.06.2016 р. та 14.06.2016 у судовому засіданні позивача та її представника, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, як вбачається з договору позики від 11.04.2013 р., укладеного у письмові формі та завіреного нотаріально, [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в розмірі 799\~300 грн., що по курсу НБУ станом на 11.04.2013 р. складало 100\~000 доларів США, і зазначену вище суму позичальник зобовязалась повернути в строк до 11.04.2016 р. (а.с.207). Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).\~\~ Разом з тим, відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо домовленості сторін і зазначенні вказаного у письмовому договорі позики щодо повернення грошових коштів в розмірі 100\~000 доларів США. Припиняється зобов'язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов'язку є наявність боргового документа у боржника. Таким чином, наявність у [PERSON] оригіналу договору позики є свідченням невиплаченого [PERSON] боргу, а відсутність у останньої письмових доказів у підтвердження часткового виконання зобовязань за вказаним договором позики, свідчить про невиконання зобовязань. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Згідно офіційному курсу НБУ станом на 22.07.2016 р. 100 доларів США становлять 2481,6117 грн. На підставі викладеного, оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума позики в розмірі 1000 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.07.2016 р. становить 2\~481\~611,70 грн. (1000\~000 дол. США х 2481,6117 грн./100). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3 654 грн. (3 х 1\~218 грн. (станом на 15.05.2015 р.)(3 898 грн.- 243,60 грн. (за позовними вимогами про дострокове розірвання договору позики)) х 96,825 % /100 = 3 \~537,98 грн.).

Outcome: partial