overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Ухвалою суду від 19.03.2014 року, ухваленої у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Державна нотаріальна контора Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про виділ спадкового майна та визнання права власності на нього в порядку спадкування, було визнано мирову угоду, що була укладена між сторонами по справі на основі взаємних поступок. 22.04.2014 року до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про постановлення додаткового судового рішення, оскільки судом при ухваленні ухвали не було вирішено питання про стягнення судових витрат. В судове засідання сторони по справі не з»явилися. Позивач просив суд про розгляд його заяви без його участі. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов»язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с. 2), тому на його користь повинно бути стягнуто 114 грн. 70 коп., що складає половину судових витрат Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення зави позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Ухвалою суду від 20.10.2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в наслідок невиконання зобов'язань було залишено без розгляду відповідно до ч.3 ст.169 , п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України. Позивач звернувся до суду з заявою про повернення судового збору. Однак, у задоволенні заяви про повернення судового збору слід відмовити, оскільки положення Закону України «Про судовий збір» не передбачає можливості повернення судового збору в разі залишення позовної заяви без розгляду На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Ухвалою суду від 21.03.2021 року було задоволено заяву та зупинено продаж арештованого майна, а саме, житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] до набрання рішенням суду по справі № 739/310/21 законної сили. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12.05.2021року, задоволено заяву позивача [PERSON] та її позовну заяву до [PERSON] , приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частини будинку та зняття з неї арешту, залишено без розгляду. 11.06.2021року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. подав клопотання про скасування заходів забезпечення. Вказане клопотання мотивував тим, що позов залишено без розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в зв`язку неявкою учасників судового процесу. Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. За приписами ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.03.2021 року, якою заборонено приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Палігіну О.П. здійснювати продаж арештованого майна, а саме, житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] слід скасувати, в зв`язку з набранням судовим рішенням законної сили відповідно до положень ст. 273 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Ухвалою суду від 22.12.2015 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації. 15.05.2018 позивачем [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення доказів шляхом їх витребування. А саме, просить витребувати у відповідачки [PERSON], яка прописана та проживає за адресою: 04211, [ADDRESS] (моб. тел. [NUMBER], [NUMBER] дом. тел. [NUMBER]) оригінали письмових доказів, копія одного з яких подана до суду відповідачкою спільно з її адвокатом та який знаходиться у матеріалах справи 756/15240/15-ц (том 2 а.с. 114) та другого, який виданий Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації та наданий лжесвідком [PERSON] відповідачці, про що зазначено у матеріалах справи (том 2, а.с. 220): - оригінал підробленої довідки №3005010776 від 16.11.2015 для внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], за адресу: [ADDRESS]; - оригінал підробленої довідки №30050010776 від 16.11. 2015 для внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], за адресу: [ADDRESS]. Учасники справи у судове засідання не з'явились. Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Як вбачається з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Судом неодноразово запитувалась інформація з Міністерства соціальної політики України щодо фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], у вигляді повного звіту щодо зареєстрованого місця проживання вказаної особи у 2015 році (а.с. 215, 225). А також, на запит суду Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонського району м. Києва було надіслано лист про те, що [PERSON] було видано довідку про взяття на облік від 16.11.2015 №30050010776. Згідно заяви про взяття на облік від 16.11.2015 [PERSON] було зазначено дату переміщення в місто Київ за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] - 30.04.2015 (а.с. 220). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав для витребування вказаних доказів, у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Ухвалою суду від 22.12.2015 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації. 26.02.2018 позивачем [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення доказів шляхом їх витребування. А саме, просить витребувати в управлінні праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації (04209, м. Київ, вул. Озерна, 18-а) письмові документи щодо внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], паспорт [NUMBER] виданий Будьонівським РВ у м Донецьку ГУ ДМС України 16.05.2013, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] стосовно зареєстрованого місця фактичного проживання у м. Києві, зокрема: - оригінал заяви [PERSON] від 16.11.2015 про взяття на облік за адресою: [ADDRESS]; - оригінал чи копію довідки №3005010776 від 16.11.2015 щодо реєстрації фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи [PERSON] за адресою: 04211, [ADDRESS], з 16.11.2015 та оригінал відривного талону до цієї довідки; - оригінал відривного талону до довідки №3005010776 від 16.11.2015 щодо реєстрації фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи [PERSON] за адресою: 04211, [ADDRESS], з 16.11.2015. Учасники справи у судове засідання не з'явились. Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Як вбачається з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Судом неодноразово запитувалась інформація з Міністерства соціальної політики України щодо фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], у вигляді повного звіту щодо зареєстрованого місця проживання вказаної особи у 2015 році (а.с. 215, 225). А також, на запит суду Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонського району м. Києва було надіслано лист про те, що [PERSON] було видано довідку про взяття на облік від 16.11.2015 №30050010776. Згідно заяви про взяття на облік від 16.11.2015 [PERSON] було зазначено дату переміщення в місто Київ за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] - 30.04.2015 (а.с. 220). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав для витребування вказаних доказів, у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Ухвалою суду від 22.12.2015 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації. У судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про забезпечення доказів, а саме просить витребувати з Оболонського районного відділу ГУ ДМС України у м. Києві наявні відомості про внутрішньо переміщену особу [PERSON] ([INFO], паспорт [NUMBER] виданий Будьонівським РВ у м Донецьку ГУ ДМС України 16.05.2013, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS]) стосовно зареєстрованого місця фактичного проживання у м. Києві у період з 18.03.2015 року по 13.01.2016 року, зокрема чи проводилась перевірка наведених у довідці №3005010776 від 16.11.15 року відомостей щодо фактичного проживання, у разі підтвердження перевіркою відомостей викладених у цій довідці, то направити копію відповідної довідки та чи проводилась перевірка інших відомостей щодо фактичного місця проживання. Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Як вбачається з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. На запит суду Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонського району м. Києва було надіслано лист про те, що [PERSON] було видано довідку про взяття на облік від 16.11.2015 №30050010776. Згідно заяви про взяття на облік від 16.11.2015 [PERSON] було зазначено дату переміщення в місто Київ за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] - 30.04.2015. Таким чином, враховуючи, що Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації суду вже надана інформація стосовно видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зазначена інформація стосується свідка, який ще не допитувався у судовому засіданні, інформація, яку просить витребувати позивач жодним чином не стосується предмету доказування по даній справі, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Ухвалою суду від 24.09.2018 р. було відкрито загальне позовне провадження у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: [PERSON], про встановлення факту спільного проживання (однією сім'єю) без реєстрації шлюбу. Як вказує заявник [PERSON], суд помилково прийшов до висновку щодо її провадження, так як вона подавала до суду заяву в порядку окремого провадження, а суд чомусь відкрив провадження в порядку позовного провадження. Тому посилаючись на зазначені обставини, просить суд виправити вищевказану описку у шапці ухвали суду від 24.09.2018 р. Суд, дослідивши матеріали справи з'ясував, що дійсно ухвалою суду від 24.09.2018 р. було відкрито загальне позовне провадження у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту спільного проживання (однією сім'єю) без реєстрації шлюбу. У відповідності до ст. 269 ЦПК України «Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні Суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.». Тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню, так як законодавець не передбачив встановлення у ЦПК України в редакції від 03.10.2017 р., який розпочав свою дію 15.12.2017 р. можливість вказувати у «шапці» ухвали суду саме що суд проводить відкриття у «окремому провадженні», а тому відмовляє у її задоволенні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2018 року заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території Українизадоволено в повному обсязі. При винесенні судового рішення не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи те, що в рішенні Київського районного суду м. Полтави від 23.08.2018 року по цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України не вирішено питання про стягнення з заявника на користь держави судових витрат, тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судового збору з заявника в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року провадження по справі за позовом Приватбанку до [PERSON] про стягнення 12045,34 грн., заборгованості за кредитним договором від 06.07.2015 року закрито у звязку зі смертю відповідача. Приватбанк звернувся із заявою про повернення судового збору в сумі 1762 грн., який було сплачено на р/р 31213206019237, МФО 899998 за платіжним дорученням №PROM5BSVDQ від 25.10.2018 року. Згідно п. 5 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що ухвалою суду від 26 листопада 2018 року провадження по справі за позовом Приватбанку до [PERSON] про стягнення 12045,34 грн., закрито у звязку зі смертю відповідача. При винесенні ухвали не вирішено питання про судові витрати, в звязку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Ухвалою суду від 27 грудня 2013 року визнана мирова угода, укладена між [PERSON] та [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання майна особистим та припинення права власності, однією з умов якої є те, що [PERSON], за наявності висновку органу опіки та піклування щодо укладення договору міни, зобов'язується укласти з [PERSON], яка діятиме в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], договір міни квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], в двомісячний термін після отримання дозволу органу опіки та піклування. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] без його згоди вселила в квартиру [ADDRESS] свою матір [PERSON], яка відмовляється з неї виселятися, а також на те, що він позбавлений можливості забрати свої особисті речі, оскільки його не пускають в квартиру, звернувся до суду і просить: усунути йому перешкоди у користуванні належною йому на праві власності квартирою [ADDRESS], шляхом його вселення; виселити [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Відповідачі позов не визнали та пояснили, що позивач не виконує умови мирової угоди і перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинить. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується рішенням суду від 16 березня 2010 року. Ухвалою суду від 27 грудня 2013 року визнана мирова угода, укладена між [PERSON] та [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання майна особистим та припинення права власності, однією з умов якої є те, що [PERSON], за наявності висновку органу опіки та піклування щодо укладення договору міни, зобов'язується укласти з [PERSON], яка діятиме в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], договір міни квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], в двомісячний термін після отримання дозволу органу опіки та піклування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні квартирою, а також того, що [PERSON] у ній проживає. В судовому засіданні відповідачі ці факти заперечили. Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, ст.ст. 116, 150, 156, 157 ЖК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Ухвалою суду від 27 лютого 2015 року заяву залишено без руху для виправлення недоліків. Копію ухвали було вручено представнику заявника [PERSON], про що свідчить розписка від 27.02.2015 року. Після спливу строку, встановленого ст. 121 ЦПК України, вказані в ухвалі суду від 27.02.2015 року недоліки не усунуто. В той же час, 02.03.2015 року представником заявника подано клопотання про витребування у учасника третейського розгляду [PERSON] оригіналу чи належним чином завіреної копії рішення Третейського суду при Товарній біржі «Правопорядок» від 27 лютого 2009 року по справі №05/ПТС-09. Відповідно до ч. 3 ст. 3892 ЦПК України, обов'язок надати суду оригінал чи належним чином завірену копію оскаржуваного рішення та оригінал чи належним чином завірену копію третейської угоди, на підставі якої ухвалено оскаржуване рішення, лежить на особі, яка оскаржує рішення третейського суду. Стаття 3893 ЦПК України передбачає, що суд до початку розгляду справи за клопотанням будь-кого з учасників судового розгляду може витребувати матеріали справи третейського розгляду, рішення в якій оскаржується, а також докази у порядку, встановленому цим Кодексом. Справа направляється до суду протягом п'яти днів з дня надходження такої вимоги. Аналізуючи вказану норму, суд вважає, що матеріали справи можуть бути витребувані лише з третейського суду, що і було зроблено ухвалою суду від 06.10.2014 року, але конверти повертались до суду з позначкою «Закрито». Головуючим по справі суддею двічі, разом з заступником керівника апарату суду, здійснювався виїзд за вказаною адресою, в результаті чого встановлено, що Третейський суд при Товарній біржі «Правопорядок» знаходиться в двоповерховому багатоквартирному будинку, зі слів сусідів, в квартирі [ADDRESS] вже більше трьох років ніхто не з'являвся. В зв'язку з викладеним, суд вважає, що клопотання про витребування у учасника третейського розгляду оригіналу чи належним чином завіреної копії оскаржуваного рішення не ґрунтується на вимогах закону, а тому в задоволенні клопотання представника заявника необхідно відмовити. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» заявнику необхідно повернути сплачену суму судового збору.

Outcome: dismissed