Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, свої вимоги мотивувавши тим, що 12 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів. Сторони, під час підписання Договору, дійшли згоди, та уклали графік повернення позики , згідно якого Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу надану у відповідності за Договором позику у сумі та у наступні строки: 1)12 лютого 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 2)12 березня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 3)12 квітня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 4)12 травня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 5)12 червня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 6)12 липня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 7)12 серпня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 8)12 вересня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 9)12 жовтня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 10)12 листопада 2017 року - 14 881 грн. 15 коп.; Однак, станом на дату подачі позову, Відповідач, жодного платежу, передбаченого Додатком 1 до Договору, не виконав, тим самим порушив умови, які передбачені Договором. Станом на 17 березня 2017 року сума заборгованості за Договором від 12 грудня 2016 року складає: Сума основного боргу - 148 806 ( сто сорок вісім тисяч вісімсот шість ) грн. 55 коп Відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції - 201 грн. 16 коп. 3% річних - 46 грн. 48 коп. Які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, [PERSON] що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17 березня 2017 року позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , яка діє за довіреністю ННА 254615 від 26.12. 2017 року ( а.с. 79) позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позов, який надійшов через канцелярію суду за вх. № 8375 від 19.02. 2019 року. Суд, заслухавши доповідь учасників цивільного провадження, вивчивши надані докази у їх сукупності , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 12 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Договору від 12 грудня 2016 року Відповідач взяв у Позивача в борг гроші у сумі 148 806 ( сто сорок вісім тисяч вісімсот шість ) грн. 55 коп. що еквівалентно 5 750, 00 ( п'ять тисяч сімсот п'ятдесят ) доларів США. Сторони, під час підписання Договору, дійшли згоди, та уклали графік повернення позики , згідно якого Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу надану у відповідності за Договором позику у сумі та у наступні строки: 1)12 лютого 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 2)12 березня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 3)12 квітня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 4)12 травня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 5)12 червня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 6)12 липня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 7)12 серпня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 8)12 вересня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 9)12 жовтня 2017 року - 14 880 грн. 60 коп.; 10)12 листопада 2017 року - 14 881 грн. 15 коп.; Однак, станом на дату подачі позову, Відповідач, жодного платежу, передбаченого Додатком 1 до Договору, не виконав, тим самим порушив умови, які передбачені Договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 610, 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved