Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 12.03.2015 року він проживає на території житлового масиву «Лісний» [ADDRESS] села Триліси Фастівського району Київської області. Вказану квартиру він отримав на підставі ордеру на житлове приміщення № 6 від 12.03.2015 року виданого Триліською сільською радою. При зверненні до Фастівського МБТІ для виготовлення технічного паспорту на вказану квартиру позивачу було відмовлено у звязку із тим, що квартира неприватизована. При звернені до Триліської сільської ради з питанням про приватизацію квартири, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вказану квартиру. Позивач в судовому засіданні уточнюючий позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні уточнюючий позов підтримала, проти його задоволення не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм. Судом встановлено, що відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2014 року заяву Триліської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання спадщини відумерлою задоволено частково та визнано відумерлою спадщину на кв. № 1, будинку №10 у житловому масиві «Лісний», с. Триліси, після смерті [PERSON], який помер 30.07.2000 року та передано територіальній громаді за місцем відкриття спадщини Триліській сільській раді Фастівського району Київської області (а.с.7-10) Так Рішенням № 3 від 11.03.2015 р. виконавчого комітету Триліської сільської ради Фастівського району Київської області [PERSON] із сімєю надано однокімнатну квартиру на території житлового масиву «Лісний» [ADDRESS] села Триліси Фастівського району Київської області (а. с. 16). Відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 6 від 12.03.2015 року [PERSON] із сімєю у кількості двоє чоловік, отримав право на зайняття житлового приміщення житловою площею 18,2 кв. м., яке складається з однієї ізольованої квартири в житловому масиві «Лісний» [ADDRESS] в с. Триліси Фастівського району Київської області (а. с. 12). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше, не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Між тим, згідно рішення 63 сесії VI скликання про надання дозволу на приватизацію квартири за зверненням наймача [PERSON] у звязку із відсутністю органу приватизації в сільській раді, позивачу рекомендовано звернутися до Фастівського міськрайонного суду щодо визнання пава власності на квартиру №1, що знаходиться за адресою: с. Триліси, Житловий масив «Лісний», будинок № 10, Фастівського району Київської області, та на підставі даного рішення та після його отримання, зареєструвати право власності на квартиру. Враховуючи викладене випливає висновок проте, що уповноважений орган місцевого самоврядування фактично не заперечує проти визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру, проте відсутність у уповноважених органів умов для оформлення права власності (відсутність органу приватизації) не дають можливості належним чином на законодавчому рівні отримати свідоцтво про право власності позивачу. У відповідності до ст.. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Між тим, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивача щодо зобовязання реєстраційної служби згідно до п.5 ст. 19 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» зареєструвати за ним право власності на квартиру № 1 будинку №10 у житловому масиві «Лісний», с. Триліси Фастівського району Київської області, оскільки в розумінні норм статті 3 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права позивача в даному випадку не порушені, оскільки він до реєстраційної служби із заявою про реєстрацію вищевказаного майна не звертався та відмови не отримував, а наявність вказаного рішення суду є підставою для реєстрації права власності за позивачем даного житлового будинку, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial