Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 18 жовтня 2016 року уточнив та остаточно просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку та споруд та прибудинкової території у розмірі 10 692 грн. 10 коп., суму 3% річних у розмірі 503 грн. 66 коп., індекс інфляції у розмірі 5\~695 грн. 17 коп., та судові витрати по справі у розмірі 121 грн. 80 коп. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 01.10.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивач належним чином надає послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Станом на 01.07.2015 року заборгованість відповідача за спожиті послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території складає 10 692 грн. 10 коп. З урахуванням наведеного суму 3% річних складає 503 грн. 66 коп., а індекс інфляції 5\~695 грн. 17 коп. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій зазначив, що позивач повністю сплатив суму основного боргу. Позовні вимого щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції підтримав, справу просив розглядати без його участі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У \~відповідності \~до \~ч. 1 \~ст. \~15 \~ЦК \~України, кожна \~особа \~має \~право \~на \~захист \~свого \~цивільного \~права \~у \~разі \~його \~порушення, \~невизнання \~або \~оспорювання. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. 01.10.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Науково виробниче обєднання «Созидатель» та відповідачем було укладено договір № 2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого позивач зобовязується забезпечити обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Робоча, 18 і прибудинкової території, а також надання комунальних та інших послуг згідно додатку до договору № 1, з метою створення необхідних умов проживання у будинку відповідачці та проживаючим з нею особам, а відповідач зобовязується брати участь у витратах позивача на виконання зазначених робіт пропорційно до загальної площу своєї квартири, а також сплачувати комунальні та інші послуги. Як вбачається з позовної заяви, відповідачці була нарахована заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та споруд, та прибудинкової території у розмірі 10 692 грн. 10 коп., яка на день розгляду справи, як зазначає позивач, повністю відповідачкою [PERSON] погашена. Позивач з урахуванням погашеної заборгованості просить стягнути з відповідачки суму 3% річних у розмірі 503 грн. 66 коп. та індекс інфляції у розмірі 5\~695 грн. 17 коп. на підставі ст. 625 ЦК України, тобто за прострочення виконання грошового зобовязання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, розяснено, що за змістом ст.ст. 524,533 535, 625 ЦК України, грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобовязання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Підставою для застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 зазначеного Кодексу, є прострочення боржником грошового зобовязання. Така відповідальність настає у разі встановлення, що зобовязання є грошовим, у інших випадках ця норма застосуванню не підлягає (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-25цс14) Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо неналежного виконання зобовязань за договором щодо надання послуг утримання житлового будинку, споруд та прибудинкових територій. Проте, дані зобовязання не відносяться до грошового зобовязання, а тому нарахування встановленого індексу інфляції та 3% річних у даному випадку не можливе, оскільки даний вид відповідальності настає лише при наявності грошового зобовязання між сторонами, а саме наявності укладеного договору щодо сплати грошових коштів (договір позики грошей, тощо). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Науково виробниче обєднання «Созидатель» до [PERSON] про стягнення 3% річних та індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобовязання, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав в повернені позивачу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed