Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

у травні 2019 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] , яка була спадкоємицею бабусі позивачки [PERSON] та фактично вступила у спадщину, але за життя мама позивачки не оформила спадщину на земельну частку (пай) і по цей час вона залишається у складі не витребуваних паїв. Після смерті бабусі спадкова справа не заводилась, а після смерті мами позивачки заведена у Машівській ДНК на підставі заяви позивачки, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Павлівка», що належить [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, позивачка звертається до суду за захистом своїх прав і просить визнати за нею право на земельну ділянку (пай) розміром 6,45 умовних кадастрових гектарів у землі колективної власності колишнього КСП «Павлівка», що розташована на території Михайлівської сільської ради та яка належала померлій [INFO] [PERSON] , в цілому, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері - [PERSON] 01.07.2019 р . від відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем невірно визначено Машівську РДА в якості належного відповідача, оскільки починаючи з 01.01.2019 р. і на даний час в райдержадміністрації відсутні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв), такими повноваженнями наділені лише сільські, селищні та міські ради (а.с. 44-45). В судове засіданні сторони не з`явились, у письмових поясненнях від 17.09.2019 позивач просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити, при цьому додатково пояснює, що у вересні вона звернулася до Полтавського обласного державного нотаріального архіву із письмовою заявою, в якій прохала надати її представнику - [PERSON] , відомості про те, чи перебуває на архівному збереженні спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка на день смерті проживала в с. Павлівка Машівського району Полтавської області. Від [PERSON] вона дізналась, що їй не вдалося одержати вказані відомості, оскільки вона отримала усні роз`яснення про те, що видача, тимчасовий доступ до прав, що знаходяться на зберіганні контори, архіву, приватного нотаріуса, можливі лише у випадках передбачених законодавством. Відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства, при звернення фізичної чи юридичної особи до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у тих випадках, коли спадкову справу передано на зберігання до архіву, нотаріус витребовує з державного нотаріального архіву відповідну справу разом з відповідними документами обліково-довідкового характеру. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2019 року № 138/02-31 підтверджується її звернення до державного нотаріуса Машівської ДНК щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, що було підставою у том випадку, коли спадкову справу передано на зберігання до архіву, для її витребування з державного нотаріального архіву. Матеріалами її позову підтверджується, що земельна частка (пай), що належала [PERSON] , померлій [INFO] перебуває у складі не витребуваних паїв. Відтак спадщина після смерті [PERSON] не оформлялася, вона є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після померлої мами, що підтверджується виданим їй свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 62-63). Від Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, з рішенням суду згодні (а.с. 60, 66). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані докази, встановив таке. [INFO] . померла [PERSON] , а [INFO] [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 6). [PERSON] - позивачка по справі, є донькою померлої [PERSON] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 04.06.1979 р. та серія [NUMBER] , та, відповідно, онукою померлої [PERSON] , що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 11). Спадкоємицею після смерті [PERSON] була мати позивачки - [PERSON] , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, оскільки до дня смерті вони були зареєстровані та проживали в одному будинку в с. Павлівка Машівського району Полтавської області (а.с. 9). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54829023 від 22.01.2019 р. інформація відсутня (а.с. 10), що також свідчить про те, що мати позивачки фактично вступила у спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) розміром 6,45 га, яка на даний час є у складі не витребуваних паїв, право на яку за життя набула [PERSON] , так як її було внесено до списку громадян, співвласників землі колективної власності, що було долучено до державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 0050 колишнього КСП «Павлівка» Машівського району за № 127, що стверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю, Додатком 1 до цього Державного акту та довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 02-45-3/277 від 14.06.2018 р. (а.с. 14-20). Згідно інформації, наданої сільським головою Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 46 від 29.10.2014 р., у складі не витребуваних і неоформлених паїв перебуває в тому числі земельна ділянка за [NUMBER] площею 7,02 га, яка за життя не була витребувана [PERSON] (а.с. 19). Спадкоємицею після смерті [PERSON] є позивач по справі - [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлої матері відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, не заявила про відмову від спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна (а.с. 64). Постановою нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори від 26.02.2019р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Павлівка», у зв`язку з відсутністю документів необхідних для оформлення свідоцтва, а саме правовстановлюючого документу, що підтверджує право на земельну частку (пай) колишнього КСП Павлівка, що належала [PERSON] (а.с. 12). Суд при прийнятті рішення керувався таким. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.18. передбачено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає, що у позивачки існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім сертифіката, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Судом достовірно встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась невитребувана частина земельної частки (паю), окремий правовстановлюючий документ на невитребувану частину земельної частки (паю) відсутній, але вказане майно все рівно є предметом спадкування, в зв`язку з чим право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19/32-319 - у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватись в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Представником відповідача позов визнано, заперечень не має. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved