Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] 21.12.2017 року о 13-20 год. в м.Херсоні на перехресті вулиць Олександрівська-Робоча, керуючи т/з Volkswagen Passat, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості та не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з т/з GEELY CK, д/н [NUMBER] , який зупинився попереду, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.12.1, 13.1, 2.3.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КпАП України. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль GEELY CK, д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] та відповідно до висновку №SOS-180104-0955560 вартість матеріального збитку складає 103 881, 58 грн. У відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі заяви [PERSON] позивач виплатив останній страхове відшкодування в розмірі 53 891, 58 грн. Крім того, позивачем додатково було понесено витрати на встановлення розміру збитку та збору документів в розмірі 1 464, 96 грн. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 53 891, 58 грн., а також витрати на встановлення розміру збитку в розмірі 1 464, 96 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 30.05.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - bs.ks.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 06.02.2018 року 21.12.2017 року о 13-20 год. в м.Херсоні на перехресті вулиць Олександрівська-Робоча, [PERSON] керуючи т/з Volkswagen Passat, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості та не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з т/з GEELY CK, д/н [NUMBER] , який зупинився попереду, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.12.1, 13.1, 2.3.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КпАП України. [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення за ст.124 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с.27). В порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4988978 від 25.12.2016 року, автомобіль GEELY CK, д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований (зворот а.с.5). У відповідності до звіту №SOS-180104-0955560 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 20.01.2018 року, вартість (розмір) збитків, заподіяних транспортному засобу GEELY CK, д/н [NUMBER] , становить 103 881, 58 грн. (а.с.13-25). На підставі заяви [PERSON] (а.с.5) та у відповідності до наказу №4594 від 15.05.2018 року (а.с.11), Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 53 891, 58 грн., що підтверджується платіжним дорученням №904973 від 17.05.2018 року (а.с.12). Крім того, Моторним (транспортним) страховим бюро України додатково було понесено витрати на встановлення розміру збитку в розмірі 1 464, 96 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 28.05.2018 року (зворот а.с.11), рахунком № АО1198 від 28.05.2018 року (а.с.1) та платіжним дорученням №908899 від 11.06.2018 року (а.с.12). Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно із ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги звіт про оцінку №35944 від 03.10.2016 року по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику колісного транспортного засобу. За нормами ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п. 1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату потерпілій особі [PERSON] в розмірі 53 891, 58 грн., а отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 53 891, 58 грн., а також витрати на встановлення розміру збитку. Як зазначено в правовій позиції, висловленої ВСУ у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016 року: «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність». За встановлених обставин, зважаючи на те, що до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 53 891, 58 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мав би до відповідача [PERSON] , а відтак, суд дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 53 891, 58 грн., та додаткових витрат в розмірі 1 464, 96 грн., у зв`язку з чим, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921, 00 грн.

Outcome: approved