Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів шляхом повернення коштів з вкладу на вимогу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 27 серпня 2014 року між нею та ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» було укладено договір банківського вкладу №339887 про відкриття та обслуговування вкладного рахунку на вимогу №26209001031996 в Євро. В цей же день позивачем було внесено початкову суму у розмірі 1600 Євро. 27.08.2014 року вона, скориставшись послугою банку, надала довіреність №259, якою уповноважила [PERSON] розпоряджатися від її імені згідно умов укладеного договору грошовими коштами за депозитним рахунком №26209001031996, а саме: залучення коштів, поповнення коштів, одержання відсотків, часткове зняття суми вкладу, дострокове розірвання договору, закриття договору. [PERSON] 17.09.2014 року, згідно довіреності та відповідно до умов договору та тарифів банку, за пять днів замовила на 24.09.2014 року видати готівкою частину суми вкладу. Банк відмовив їй у видачі замовленої суми 24.09 та 25.09, а 26.09.2014 року вона отримала відмову не тільки у видачі коштів з рахунку за довіреністю, а і у продовжені замовлення від 17.09.2014 року, по причині того, що надана довіреність такого права не має. Після цього позивач 29.09.2015 року подала заяву до банку з вимогою сплати усієї суми вкладу, нараховані відсотки та не сплачені проценти, після чого рахунок на вимогу закрити, однак на неодноразові усні звернення позивача працівники банку відповідали, що немає можливості сплатити дану суму, оскільки немає готівки. Письмові заяви та Претензійний лист до голови правління [PERSON] про вимогу сплатити всі кошти з рахунку та після чого закрити рахунок, залишилися без відповідних дій з боку відповідача. Таким чином, вважає, що діями відповідача порушено її права та норми закону, тому і звертається до суду з даною заявою та просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача суму вкладу у розмірі 7802,35 Євро, 7% річних у розмірі 323,75 євро та 3% річних в розмірі 3626,55 грн. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, до суду представника не направив, подав до суду свої письмові заперечення, в яких просив в задоволені позову відмовити, в обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що Банк здійснює обслуговування позивача відповідно до чинного законодавства України, тому позовні вимоги позивача є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Комерційним Банком «Фінансова Ініціатива» було укладено договір банківського вкладу №339887 про відкриття та обслуговування вкладного рахунку на вимогу №26209001031996 в євро. 27.08.2014 року [PERSON] вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в іноземній валюті в рахунок сплати початкової суми 1600 євро. Надалі позивачем на рахунок було внесено: 28.08.2014 року 1600 євро; 29.08.2014 року 1600 євро; 01.09.2014 року 1600 євро та 2,35 євро; 02.09.2014 року 1600 євро, що з урахуванням видатку на суму 200 євро від 15.09.2014 року складає 7802,35 євро. Відповідно до п2.2 договору банківського вкладу №339887 процента ставка за залишками коштів на рахунку складає 7% річних. Як передбачено п. 2.4 договору вкладник має право на поповнення рахунку та зняття частини або всієї суми з рахунку. 17.09.2014 року [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, виданої на її імя позивачем [PERSON], до банку було подано заяву про видачу 24.09.2014 року готівкою частину суми вкладу. Банк відмовив їй у видачі замовленої суми та також відмовив у сплаті усієї суми вкладу, нарахованих відсотків та не сплачених процентів, після чого рахунок на вимогу закрити, і на заяву позивача від 29.09.2015 року. Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад ( депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі , у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу ( депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу ( депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладі, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ч.1,2,4 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку ( строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Частиною 5 ст. 1061 ЦК України передбачено обовязок банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу у розмірі , встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст..1066 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок , відкритий клієнтові ( володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до положень ст.. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається. Відповідач у порушення умов договору та вимог Закону суму грошових на вимогу вкладника не повернув, свої зобовязання за договором банківського вкладу не виконав. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, як відповідач прострочив виконання зобовязання щодо виплати вкладнику банківського вкладу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути: суму заборгованості у розмірі 8126,10 євро, з яких: 7802,35 євро-сума вкладу; 323,75 євро сума нарахованих відсотків по вкладу та 3626,55 грн. 3% річних. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України.\~

Outcome: approved