Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 30.03.2019 року прийнято до провадження позов [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільної власності. Справу призначено до підготовчого судового засідання. На стадії підготовчого судового засідання сторона відповідача заявила зустрічні вимоги про виділ у самостійний об`єкт нерухомості частини домоволодіння. Суд прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою суду від 20.02.2020 року підготовче засідання закрите і справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача адвокат Недяк А.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Окремо до матеріалів справи додано заяву представника позивача (а.с. 63) про визнання зустрічного позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] і підтримала свої вимоги. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: Домоволодіння [ADDRESS] в цілому складається з двох жилих будинків літ.»А» і літ.»К», загальною площею 228,6 кв.м., в тому числі житловою площею 127,4 кв.м., сараю літ.»Д», гаражу літ.»Ж», мостіння, огорож і належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі. [PERSON] [INFO] \~набула права\~власності на\~1\\2\~частину будівель\~і споруд\~на підставі\~договору купівлі-продажу,посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 22.11.2000р., реєстровий №7-3991, зареєстрований КП «ОМБТІ та РОН» 27.11.2000р; [PERSON] набула права власності на 1\\2 частину будівель і споруд на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегенюком В.М., реєстровий №4444 від 11.09.2002р.. 15 березня 2003 року співвласники будинку і господарчих споруд уклали угоду про порядок користування земельною ділянкою площею 0,0678 га по [ADDRESS] . Угода сторонами оформлена в письмовій форма і посвідчена державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А. реєстровий №1-723. На підставі угоди про порядок користування земельною ділянкою та технічної документації, виготовленої відповідними установами для приватизації земельної ділянки, [PERSON] отримала право власності на земельну ділянку площею 0,0426 га по [ADDRESS] за цільовим призначенням для обслуговування і будівництва жилого будинку і господарських споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ОД №055749 від 09 липня 2004р., з присвоєнням кадастрового номеру:5110136900:13:018:0043. Розпорядженням Київської рай адміністрації №855 від 09.08.2007 року затверджено розрахунок ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] , згідно з яким у фактичному володінні і користуванні [PERSON] знаходяться 82\\100 частин домоволодіння, у фактичному володінні і користуванні [PERSON] 18\\100 частин домоволодіння. Розрахунок часток у домоволодінні виконано за згодою співвласників, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою. 30.07.2007 року виконком Одеської міської ради оформив і видав [PERSON] свідоцтво про право власності на 82\\100 частини домоволодіння по [ADDRESS] . Посилаючись на положення ст.358, ст.364 ЦК України і на висновок фахівця (експерт [PERSON] ) щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким виділити [PERSON] зі спільної часткової власності домоволодіння [ADDRESS] у самостійний об`єкт нерухомості, 82/100 частини домоволодіння, що складаються з житлового будинку літ.»К» і приміщень в будинку літ.»А» 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6, сараю літ. Д, мостіння, огорож, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0426 га, належній [PERSON] на праві власності; Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 82/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ; Визнати за [PERSON] право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна, розташованого в [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. А в складі наступних приміщень 1-3 кухня (9,6 м2), 1-6 коридор (2,8 м2), 1-1, 1-2, 1-4 житлові кімнати (16,9; 7,5; 10,2 м2), 1-5 санвузол (2,6 м2), загальною площею 49,6 м2 в тому числі житловою площею -34,6 м2; житлового будинку літ. К в складі наступних приміщень: 1-1 тамбур (2,8 м2), 1-2, 1-8 коридори (9,5; 5,7 м2), 1-3 кухня (10,7 м2), 1-5 санвузол (3,8 м2), 1-6 комора (6,5 м2), 1-7 гараж (16,4 м2), 1-4, 1-9, 1-10, 1-11 житлові кімнати (13,6; 14,2; 16,2; 23,6 м2), загальною площею 123,0 м2 , в тому числі житловою площею -73,3 м2; сараю літ. Д, мостіння, огорожі, розташованих на земельній ділянці площею 0,0426 га, належній [PERSON] на праві власності. [PERSON] у зустрічному позові просила виділити із спільної часткової власності у самостійний об`єкт нерухомості належні їй на праві власності 18\\100 частин домоволодіння по [ADDRESS] і припинити право спільної часткової власності на вказані частини домоволодіння. Судом встановлено, що у фактичному володінні і користуванні [PERSON] знаходяться такі приміщення в будинку літ.»А» по [ADDRESS] 2-1,2-3,2-11,2-13,2-16 житлові кімнати (24,8 кв.м.,9,7 кв.м.,18,7 кв.м.,20,2 кв.м.), 2-4, 2-12 коридори, 2-5,2-14 санвузли, 2-8 кухня,2-6 топочна,2-15 гардеробна,2-9,02-10 підвал, 2-17 хол, загальною площею 219,4 кв.м., в тому числі житловою 92,0 кв.м. Приміщення 2-3,2-8,2-9,2-10,2-11,2-12,2-13,2-14,2-15,2-16,2-17, загальною площею 173,4 кв.м. збудовані самочинно і не прийняті в експлуатацію. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. За положеннями частини 1 ст. 356 ЦК України, спільна часткова власність - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення. Відповідно до роз`яснень у п. п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з висновком фахівця СПД ФО експерта [PERSON] (а.с.16-18) за технічними показниками існує технічна можливість поділу об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , що перебуває у спільній частковій власності сторін по справі. Позивачу виділяється ( у відповідача залишається) окрема площа, яка є ізольованою від приміщення іншого співвласника, має окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складає окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Надані документи свідчать, що сторонами виконані усі роботи з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд; кожному співвласнику передається частина будівель і споруд, що відповідає його розміру і вартості частки та без завдання шкоди господарському призначенню будівлі. Разом з тим/, з матеріалів справи убачається, що 18\\100 частин домоволодіння, належні на праві власності [PERSON] були перебудовані та переплановані. Вказані перепланування не вносились у документацію. У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власниками отримано право власності. Ураховуючи , що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. Вказаний правовий висновок викладений у постанові ВС України № 6-130цс13 від 04 грудня 2013 року. З огляду на викладене зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: approved