Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У травні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його спільної з відповідачем неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у шлюбі, який станом на час звернення позивача до суду розірваний. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась жити з батьком, який самостійно займається його вихованням та утриманням. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, участі у вихованні та утриманні не бере, з дитиною не спілкується та її життям не цікавиться. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини та норми права, зазначені у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги також підтримав, долучивши до матеріалів справи документи в обґрунтування позовних вимог. Представник в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі. Відповідач була двічі в порядку ч. 5 та ч. 9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який станом на час розгляду справи розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-ЖС № 026150, виданим 08.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. У цьому шлюбі 24.05.2003 року народився [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 085575, виданим Сторчівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. З 2008 року позивач разом з сином проживає окремо від відповідача у м. Єнакієво Донецької області. Станом на час розгляду справи дитина проживає разом з позивачем, який самостійно займається її вихованням та утриманням, забезпечує її нормальний фізичний та духовний розвиток, що підтверджується довідками та характеристиками з місця навчання дитини, місця роботи позивача. Відповідач жодного інтересу до життя дитини не проявляє, ухиляється від виконання батьківських обовязків, участі у вихованні та утриманні не бере, з дитиною не спілкується та її життям не цікавиться. Згідно Висновку Служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 15.07.2015 року (вих. № 01-12/422), у звязку з ухиленням відповідача від обовязків по вихованню дитини визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Неналежне ставлення відповідача до своїх батьківських обовязків знайшло також підтвердження в показаннях свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що відповідач поселилась у с. Юрківка навесні 2013 року та проживала там до весни 2015 року. За цей час зарекомендувала себе посередньо, була схильна до введення представників місцевого самоврядування в оману щодо обставин її життя, зокрема, щодо кількості та місцезнаходження її дітей, до сина [PERSON] ніколи не їздила, у себе не приймала, розповідала, що вони з позивачем поділили дітей, і тому син залишився проживати з батьком, за іншими своїми дітьми догляд здійснювала незадовільно, зловживаючи довірою, намагалась отримувати нетрудові доходи. З весни 2015 року місцезнаходження її невідомо. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно свого сина [PERSON], тобто систематично не виконує їх без поважних причин. Суд бере також до уваги той факт, що станом на час розгляду справи позивач з дитиною проживають у м. Єнакієво, тобто на території, що тимчасово не контролюється органами державної влади України. Позивач, згідно наданих ним пояснень, має намір перевезти сина на територію України, що можливе або за згодою матері, або за наявності рішення про позбавлення матері батьківських прав. Відповідно до ч. 3\~ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за\~\~виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час розгляду судом справи суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачем від виховання та утримання свого сина, що відповідно до вимог ст. 164 СК України\~є підставою для позбавлення її батьківських прав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved