Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

у червні 2015 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобовязати комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради звернутися до виконавчого комітету Полтавської міської ради з клопотанням про виключення жилого приміщення , розташованого за адресою: м.Полтава, вул. Нечуй Левицького,15, кв. 24 з числа службових. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за життя його батько [PERSON] із 1986 по 1992 роки працював у ГЖЕД № 6 на посаді монтажника внутрішніх СТС. Згідно ордера № 84 від 02.10.1991 року він отримав у користування службову квартиру за адресою вказаною вище на склад сімї з двох осіб. 23.10.2005 року батько помер, а він продовжив у ній проживати, переоформив на себе рахунки, згідно яких сплачує комунальні платежі. В даний час він вирішив використати своє право на приватизацію даної квартири, однак позбавлений можливості його реалізувати, оскільки квартира має статус службової, а виключення її з числа службової проводиться лише на підставі клопотання підприємства, установи, організації, якими вона надавалася. Оскільки ГЖЕД № 6 як підприємство, яке надало квартиру на даний час перебуває в стадії ліквідації, він звернувся до ГЖЕД № 2 з вимогою внести клопотання до виконавчого комітету Полтавської міської ради про виключення квартири з числа службових. Однак отримав відмову, яка мотивована тим, що ГЖЕД № 2 не наділений повноваженнями вирішувати дані питанні, так як не являється правонаступником ГЖЕД № 6. Оскільки за життя [PERSON] припинивши трудові відносини із ГЖЕД № 6 фактично продовжив проживати у даній квартирі, останній та він сплачували всі комунальні платежі, утримували її, то вважає, що він має право на приватизацію квартири, однак у нього виникли труднощі вказані вище. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги, з підстав викладених у позові, просять суд їх задовольнити. Представник комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 2» [PERSON] заперечила проти задоволення позову, оскільки підприємство, інтереси якого вона представляє не наділена повноваженнями вирішувати дані питання щодо внесення клопотання до виконавчого комітету Полтавської міської ради про виключення квартири з числа службових, оскільки не являється правонаступником ГЖЕД № 6, а лише є балансоутримувачем будинку № 15 по вул. Нечуй Левицького в м.Полтаві, в якому знаходиться спірна квартира. Представник управління майном комунальної власності міста [PERSON] позов не визнала, зазначивши, що законодавцем визначено порядок виключення жилого приміщення з числа службових. ГЖЕД № 6 як підприємство, якому було надано вказану вище квартиру як службову для своїх працівників, до виконавчого комітету Полтавської міської ради з клопотанням про виключення її з переліку службових не зверталося. Станом на даний час запис до Єдиного державного реєстру про припинення як юридичної особи не внесено. Представник третьої особи Полтавської міської ради у судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник управління житлово комунального господарства у судове засідання не зявився, надав заперечення згідно яких у задоволенні позову просить відмовити, оскільки виключення квартири із числа службових є правом, а не обовязком підприємства за умови, якщо відпала необхідність у такому використанні житла. Сам по собі факт тривалого проживання у службовій квартирі не є підставою для виключення її числа службових, яка з цих підстав не підлягає приватизації. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів м.Полтави № 492 від 09.11.1989 року квартира № 24 по вул.. Нечуя Левицького,15 в м.Полтаві закріплена як службова житлово експлуатаційного обєднання міськвиконкому. (а.с.10). Сторонами визнається, що на підставі даного рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів м.Полтави № 492 від 09.11.1989 року та наказу управління житлово- комунального господарства № 130 від 12.11.1990 року ГЖЕД № 6 була виділена службова однокімнатна квартира № 24 по вул.. Нечуя Левицького,15 в м.Полтаві. Наказом ГЖЕД № 118 від 23.08.1991 року дану квартиру як службову було надано працівникові ГЖЕД № 6 [PERSON], який працював на посаді монтажника внутрішніх СТС. Як наслідок, останньому видано ордер № 84 від 02.10.1991 року на дану службову квартиру на склад сімї з двох осіб.(а.с.9). Наказом № 115 від 04.08.1991 року [PERSON] звільнився із ГЖЕД № 6 за власним бажанням, однак разом з позивачем залишився проживати у спірній квартирі. 23.10.2005 року в м. Полтаві [PERSON] помер.(а.с. 11). У лютому 2006 року ГЖЕД № 6 зверталася до суду з вимогами про виселення [PERSON] та зняття його з реєстраційного обліку з службової квартири № 24 по вул. Нечуя Левицького, 15 в м.Полтаві. В березні 2006 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою № 24 по вул. Нечуя Левицького, 15 в м.Полтаві. шляхом зобовязання відповідача ГЖЕД № 6 укласти з ним договір найму жилого приміщення у звязку зі смертю наймача квартири його батька [PERSON] В подальшому, ГЖЕД № 6 звернулося з уточненими позовними вимогами до міленка А.І. та [PERSON], просили виселити [PERSON] та зняти його з реєстраційного обліку в зазначеній спірній квартирі, а також виселити [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 30.10.2006 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Зобовязано ГЖЕД № 6 м.Полтави укласти договір найму на квартиру № 24 по вул. Нечуя Левицького, 15 в м.Полтаві з [PERSON] В задоволенні вимог ГЖЕД № 6 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19.02.2007 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2006 року скасовано, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ГЖЕД № 6, в іншій частині залишено без змін. (а.с.27-31). Рішенням Київської районної в м. Полтаві ради № 55 від 11.02.2014 року «Про переоформлення особових рахунків» - дозволено КП «ЖЕО 2» переоформити особові рахунки на кв. № 24 по вул.. Нечуя Левицького,15 в.м. Полтаві на [PERSON] з померлого батька [PERSON] (а.с. 16). Довідкою Державного ощадного банку України № 6679 від 05.02.2014 року посвідчено, що [PERSON] житлові чеки не використав. (а.с. 15). Заявою від 03.04.2014 року [PERSON] звернувся до комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 2» із проханням звернутися до виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо виключення квартири № 24 по вул. Нечуя Левицького,15 в м. Полтаві з числа службових. (а.с. 17). Листом № М665 від 30.04.2014 року за підписом начальника КП «ЖЕО № 2» позивачу відмовлено у задоволенні поданої ним заяви. (а.с.18). До матеріалів справи долучено заяву, подану позивачем до ГЖЕД № 6 про ініціювання клопотання перед виконавчим комітетом Полтавської міської ради про виключення квартири з числа службових. (а.с.21). Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із найважливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб. Відповідно до ст.ст.1,3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом, та справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського фонду і користування ними визначено Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37. Відповідно до пункту 6 даного Положення виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Рішенням тридцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 19.03.2013 року «Про питання житлово експлуатаційних підприємств Полтавської міської ради» власником прийнято рішення про ліквідацію госпрозрахункової житлово експлуатаційної дільниці № 6 та призначено ліквідаційну комісію.(а.с.66). Рішенням двадцятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 16.03.2012 року «Про питання житлово експлуатаційних підприємств Полтавської міської ради» комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 2 « Полтавської міської ради визначено балансоутримувачем житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, які належать територіальній громаді міста згідно переліку, що затверджений цим рішенням, в тому числі і житлового будинку № 15 по вул.. Нечуй Левицького в м.Полтаві. (а.с.67). Таким чином, судом встановлено, що на даний час квартира № 24 по вулиці Нечуя Левицького, 15 в м. Полтаві залишається в статусі службової квартири, а отже питання щодо можливості виключення її із числа службових повинно вирішуватися у відповідності до пункту 6 Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37. З урахуванням викладеного, виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Посилання позивача на ті доводи, що дане клопотання зобовязаний внести відповідач -1, а саме КП «ЖЕО № 2» суд до уваги прийняти не може, оскільки дане підприємство не таким, що видавало ордер на вселення позивача та його покійного батька у спірну квартиру. При цьому КП «ЖЕО № 2» існує як самостійна юридична особа та не є правонаступником ГЖЕД № 6, який на даний час перебуває в стадії ліквідації. Факт передання будинку № 15, який розташований на вул.. Нечуя Левицького, в Полтаві на баланс відповідача -1 не є підставою для наділення останнього повноваженнями вирішувати питання щодо внесення клопотання про виключення квартир, які перебувають у будинках, що знаходяться на його балансі, із числа службових, оскільки такими повноваженнями наділені виключно підприємства, установи, організації, які надавали своїм працівникам такі службові квартири. На підставі викладеного, приходжу до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed