Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У травні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № CL 117501 (далі - Договір), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 51 777,94 грн. із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 28 % річних. Пізніше, 16.10.2013 року сторони уклали Угоду про припинення зобов`язань за Договором (далі - Угода), відповідно до якої сторони визнали, що станом на 16.10.2013 року загальний розмір заборгованості за Договором становить 58 172,26 грн. та погодили графік погашенням позичальником заборгованості у період із 16.10.2013 року по 16.09.2015 року в розмірі 40 720,58 грн., а решта боргу підлягає прощенню. Однак відповідач взяті на себе Угодою зобов`язання систематично не виконує, у зв`язку з чим у нього станом на 21.01.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 31 612,59 грн. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] від 03.08.2016 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 31). 05.10.2016 року відповідачем було заявлено зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк» про повернення надміру сплачених коштів. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначав, що він виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, крім того ним було надміру сплачено 20 400 грн. (т. 1 а.с. 90-117). У грудні 2019 року [PERSON] подав суду уточнену зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просив стягнути із ПАТ «Універсал Банк» надміру сплачені грошові кошти у розмірі 20 400 грн., інфляційні втрати у розмірі 7596,96 грн. та 3 % річних у розмірі 1947,94 грн. (т. 2 а.с. 2-8). На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року № 925, у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] , було проведено повторний автоматизований розподіл справи та обрану суддю - Величко Т.О. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 139). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. від 28.02.2020 року уточнену зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду із первісним позовом (т. 2 а.с. 21). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (т. 2 а.с. 37-38). На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року № 613, у зв`язку із відстороненням судді Величко Т.О. від здійснення правосуддя, було проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначено суддю [PERSON] Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] від 05.11.2020 року вказану справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 46). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] від 09.02.2021 року було закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду (т. 2 а.с. 51-52). Сторони та їх представники у судове засідання не прибули, просивши провести розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний позов задоволенню не підлягаю, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 17.02.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 117501 (далі - Договір), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 51 777,94 грн. із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 28 % річних (т. 1 а.с. 9-13). Вказана грошова сума, відповідно до меморіального ордеру № 0480096UAH000226/132726 була надана відповідачу у повному обсязі (т. 1 а.с. 18). 16.10.2013 року ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] уклали Угоду про припинення зобов`язань за Договором (далі - Угода), відповідно до якої сторони визнали, що станом на 16.10.2013 року загальний розмір заборгованості за Договором становить 58 172,26 грн. та погодили графік погашенням позичальником заборгованості у період із 16.10.2013 року по 16.09.2015 року в розмірі 40 720,58 грн. шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 1696,69грн. кожного 16 числа місяця , а решта боргу підлягає прощенню (т. 1 а.с. 16-17). Згідно п. 2 підписанням цієї Угоди Сторони погодили можливість припинення зобов`язань Позичальника за Основним договором, за умови повного виконання всіх нижчевказаних зобов`язань Позичальника. Як вбачається із матеріалів справи відповідач належним чином виконував умови Угоди та сплачував на користь позивача згідно встановленого в Угоді графіку, а саме по 1700грн. до 16 числа кожного місяця, що підтверджується наданими ним квитанціями (т. 1 а.с. 91-117). Крім цього, як вбачається із змісту Угоди (п. 2.1.) відповідач зобов`язувася сплачувати щомісячно 1696,69 грн. 16 числа кожного місяця, починаючи із 16.10.2013 по 16.10.2015 року. Однак із квитанцій, що містяться в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] , не дивлячись на умови Угоди, продовжував здійснювати оплату до вересня 2016 року (т. 1 а.с. 108-117), переплативши таким чином 20400 грн. понад встановлену Угодою суму. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки [PERSON] було належним чином виконано зобов`язання за Угодою від 16.10.2013р. шляхом сплати щомісячно, до 16 числа кожного місяця платежів в розмірі 1700грн. в період з 16.10.2013р. по 16.10.2015р. та виплачено грошову суму у розмірі 40 720,58 грн., його зобов`язання відповідно до умов Угоди вважається припиненим, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення первісного позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] без наявної на те правової підстави переплатив ПАТ «Універсал Банк» грошові кошти у сумі 20 400 грн., вже після того, як ним було виконано зобов`язання за Угодою, суд дійшов висновку про задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] у частині стягнення надміру сплачених коштів. У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд бере до уваги, що статтею 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Цією статтею регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п`ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Враховуючи, що положеннями ч. 2 ст. 1214 ЦК України передбачено відповідальність за безпідставне одержання чи збереження грошей - нарахування процентів за користування ними на підставі ст. 536 ЦК України. Тобто, якщо з достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів. У разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 ЦК України й унеможливлюється стягнення 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 цього Кодексу. Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2491цс15. Таким чином, законних підстав для стягнення із ПАТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму безпідставно сплачених коштів, немає. На підставі викладеного та

Outcome: partial