Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] перебуває на обліку в органі соціального захисту починаючи з 12.03.2019 року як непрацююча особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Так, 12 березня 2019 року [PERSON] вперше звернувся до управління з заявою про призначення державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. На підставі поданих заявником документів була призначена державна соціальна допомога. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. З метою повторної реалізації права на отримання вказаної вище допомоги [PERSON] 19.08.2019 року, 19.02.2020 року та 20.08.2020 року звернувся із заявами про подовження вищезазначеної виплати. В процесі надання заяви представником органу соціального захисту населення заявнику було роз`яснено, що відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Окрім цього, під час особистого прийому заявника спеціалістами управління було наголошено на те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це орган соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу. Проте у ході перевірки достовірності документів, поданих для призначення тимчасової допомоги, відповідно до інформації з даних ДФС України, Управлінню стало відомо, що [PERSON] у деклараціях про доходи та майновий стан від 12.03.2019 року, 19.08.2019 року, 19.02.2020 року та 20.08.2020 року свідомо надав неповну інформацію про доходи, а саме не задекларував дохід від провадження підприємницької діяльності та від здачі в оренду земельної ділянки у IV кварталі 2018 року 2700 грн. 00 коп., у IV кварталі 2019 року 4860 грн. 00 коп. Тобто відповідачем було подано недостовірні дані про його майновий стан, які впливають на встановлення права на тимчасову допомогу, на підставі чого позивачем на користь відповідача були безпідставно виплачені грошові кошти у період з 18.02.2019 року по 31.01.2021 року у розмірі 31 709 грн. 93 коп. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 18.05.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи, ухвалою судді суду від 18.06.2021 року справі прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надав заяву про розгляд справу без участі його представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1098, визначено механізм призначення у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати (далі - Порядок). Судом встановлено, що 12 березня 2019 року [PERSON] , звернувся до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просив призначити йому тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. У пункті 6 вищевказаного Порядку закріплено, що тимчасова допомога призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку. Якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося пізніше ніж через три місяці після досягнення віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тимчасова допомога призначається з дня звернення за нею. Днем звернення за призначенням тимчасової допомоги вважається день реєстрації органом соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами. Рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 19 жовтня 2020 року про призначення допомоги, [PERSON] було призначено з 18 лютого 2019 року по 30 червня 2019 року та з 01.07.2019 року по 17.08.2019 року тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, особовий рахунок № [NUMBER] . З викладеного вбачається, що з 12 березня 2019 року [PERSON] перебував на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Відповідно до п. 2 Порядку, тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. 19.08.2019 року, 19.02.2020 року та 20.08.2020 року [PERSON] повторно звернувся із заявами про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просив призначити йому тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. У вказаній заяві [PERSON] під підпис був повідомлений, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, компенсації та пільг, він зобов`язаний повідомити органи праці та соціального захисту населення. Рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 19 листопада 2020 року про призначення допомоги, [PERSON] було призначено з 19.08.2019 року по 30.11.2019 року, з 01.12.2019 року по 18.02.2020 року тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Відповідач в декларації про доходи та майновий стан осіб власноруч зазначив, що не працює та додаткових доходів не має, житла та іншого нерухомого майна у власності він не має. На підставі зазначених заяв відповідача рішенням про призначення допомоги від 19.10.2020 відповідачу призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (тимчасова допомога) відповідно до Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098 (Порядок) на період з 18.02.2019 по 31.01.2021 у розмірі 7500 грн на кожні шість місяців. Відповідно до пункту 2 Порядку призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім м. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Відповідно до пункту 12 Порядку тимчасова допомога не призначається у разі, коли середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особа працює, провадить іншу діяльність, пов`язану з отриманням доходу. Згідно з пунктом 23 Порядку органи соціального захисту населення мають право робити запити і в строк до 15 календарних днів з дати надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від особи, яка звертається за призначенням тимчасової допомоги. Згідно даних ДФС України було виявлено, що [PERSON] у деклараціях про доходи та майновий стан від 12.03.2019 року, 19.08.2019 року, 19.02.2020 року та 20.08.2020 року свідомо надав неповну інформацію про доходи, а саме не задекларував дохід від провадження підприємницької діяльності та від здачі в оренду земельної ділянки у IV кварталі 2018 року 2700 грн. 00 коп., у IV кварталі 2019 року 4860 грн. 00 коп. Згідно з пунктом 24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Тобто відповідачем було подано недостовірні дані про її майновий стан, які впливають на встановлення права на тимчасову допомогу, на підставі чого позивачем на користь відповідача були безпідставно виплачені грошові кошти у період з 18.02.2019 року по 31.01.2021 року у розмірі 31 709 грн. 93 коп. Відповідачу були надіслані повідомлення позивачем щодо необхідності повернення безпідставно виплачених коштів. Проте відповідачем добровільно надміру сплачені не повернуто. Згідно ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Розглядаючи питання про розмір надміру виплачених сум суд звертає увагу на те, що відповідачу була призначена тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату - в розмірі 7500 грн. на кожні шість місяців, з 18.02.2019 року по 31.01.2021 року, а тому за цей період йому виплатили 31 709 грн. 93 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що надміру нарахована сума, яка отримана відповідачем без достатніх правових підстав складає 31 709 грн. 93 коп., а відтак, вказана сума коштів в розумінні ст. 1212 ЦК України є безпідставно набутим майном підлягає поверненню позивачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved