Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 17 серпня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений договір №265/П/РП/2007-840, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 130000 доларів США, зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 12,49% річних. За умовами договору позичальник зобовязався виконати свої зобовязання за договором у строк до 16 серпня 2027 року. 23 квітня 2009 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №265/П/РП/2007-840 від 23 квітня 2009 року, згідно п. 1.2 якої кредит наданий позичальнику на наступні цілі: для придбання цінних паперів облігацій у без документарній формі випуску у кількості 5240 шт. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на 23 грудня 2014 року має заборгованість в розмірі 151284,40 доларів США, з якої: -заборгованість за сумою кредиту 115055,84 доларів США; -заборгованість за відсотками у розмірі 20318,97 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 2909,59 доларів США, що еквівалентно 45569,16 грн.; -штраф у розмірі 13000 доларів США, що еквівалентно 203602,27 грн. Позивач вважає, що у звязку з невиконанням відповідачем умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у своїх письмових запереченнях з предявленими до нього вимогами позивача не погодився, в обґрунтування чого пославшись на те, що кредитні кошти за кредитним договором №265/П/РП/2007-840 від 17 серпня 2007 року ним були отримані на час перебування його у шлюбі з [PERSON]., за її ж згоди, для придбання спільної квартири №322 в буд. 25А , корп.. 1 по вул. Дегтярівській в м. Києві. По даному договорі дружина [PERSON] також стала поручителем, проте даний договір у нього відсутній, оскільки документи були загублені. Жовтня Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №755/27303/14 від 01 жовтня 2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна, до якого також ввійшла і вищевказана квартира, яка поділена між ними була порівну. Таким чином, у відповідності до ст.ст. 60,69,70,73 СК України, вважає, що [PERSON] повинна сплатити половина суми заборгованості за кредитом, оскільки кредит був отриманий в інтересах сім»ї, окрім того, вона також повинна нести відповідальність за даними кредитними зобовязаннями, також ще і як поручитель у відповідності до ст. 554 ЦК України. Третя особа [PERSON]- у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 серпня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений договір №265/П/РП/2007-840, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 130000 доларів США строком до 16 серпня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12,49% річних. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 23 грудня 2014 року має заборгованість в розмірі 151284,40 доларів США, з якої: -заборгованість за кредитом 115055,84 доларів США; -заборгованість за відсотками у розмірі 20318,97 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 2909,59 доларів США, що еквівалентно 45569,16 грн.; -штраф у розмірі 13000 доларів США, що еквівалентно 203602,27 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості. Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь Публічного стягненню виникла заборгованість за кредитним договором. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що дану заборгованість в рівних долях повинні сплатити вони з третьою особою [PERSON] як поручителя за договором, оскільки звернутися до позичальника та поручителя як солідарних боржників з вимогою стягнення заборгованості так і кожного з них окремо це є вибір та право банку. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Клопотань щодо залучення іншої особи як співвідповідача у справі, заявлено не було. Таким чином позивач розпорядився своїм правом вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями відповідно до договору №265/П/РП/2007-840 від 17 серпня 2007 року. Окрім цього відповідачем у відповідності до положень ст.ст.\~57,\~58,\~59,\~60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу, не надана суду доказів дійсного розподілу квартири №322 в буд. 25А , корп.. 1 по вул. Дегтярівській в м. Києві між ним та третьою особою [PERSON], як колишньою дружиною. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 3654 гривень.

Outcome: approved