overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У\~ травні 2015\~ року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на навчання, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на навчання\~ в розмірі 1/4 частини\~ заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з\~ дня подачі\~ заяви до 18 червня 2015 року. В своїй заяві позивачка вказала, що 07 вересня 1996 року [PERSON] зареєстрував шлюб з її матір`ю [PERSON] , а 14 травня 2002 року\~ шлюб між батьками\~ було розірвано, що підтверджується\~ свідоцтвом про розірвання шлюбу.\~ [INFO] від даного шлюбу народилася вона у м.Полтаві, батьком записаний\~ [PERSON] , на даний час вона навчається в Полтавському професійному\~ ліцеї, термін навчання з 01.09.2012 року по 18.06.2015 року та потребує матеріальної допомоги. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був\~ повідомлений про день та час розгляду справи, але на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши позивачку,\~\~ дослідивши матеріали справи, вважає, що позов\~ є законним, обґрунтованим та підлягає\~ до\~ задоволення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 07 вересня 1996 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . 14 травня 2002 року\~ шлюб між батьками позивачки був розірваний, що підтверджується\~ копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки\~ №125 від 06.05.2015 року позивачка [PERSON] \~ навчається\~ у Полтавському професійному\~ ліцеї в групі №34 за професією «Оператор комп`ютерного набору», на денній формі навчання,\~ знаходиться на неповному державному забезпеченні, отримує стипендію, термін навчання\~ з\~ 01.09.2012 року по 18.06.2015 року. Як вбачається з довідки №4184 від 06.05.2015 року\~ КП ЖЕО №2 Полтавської міської ради [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] потребує матеріальної допомоги на навчання, а тому звернулася з даним позовом до суду. Відповідач [PERSON] \~ працює та\~ може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки,\~ яка навчається\~ у навчальному закладі . Ст. 199 ч.1 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки,\~ матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений 11 листопада 2000 року між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис № 383. Шлюбні відносини припинено 5 років тому, з того часу вони проживають окремо. Сім'я розпалася з вини відповідача, який був проти народження другої дитини, коли вона завагітніла. З цієї причини почалися непорозуміння, вона постійно нервувала, що негативно впливало на її стан, жити сумісно стало неможливо. У вересні 2011 року, незадовго до народження доньки, вона залишила відповідача і з сином переїхала до іншого житла. З тих пір вони мешкають окремо. Стосунки не підтримують. За таких обставин наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 11 листопада 2000 року зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис № 383. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає понад 5 років. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 02 грудня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис №1120. Від спільного життя мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з квітня 2015 року, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не веде, спільного сумісного бюджету не мають. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2005 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис №1120. Шлюб у сторін перший. Від спільного життя мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено, подружжя спільного господарства не веде. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 25 березня 1971 року Акимовським районним РАГСом Запорізької області, зроблено відповідний запис №26. Шлюбні відносини припинено в листопаді 2013 року, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, з лютого 2014 року мешкають окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 березня 1971 року, шлюб зареєстрований Акимовським районним РАГСом Запорізької області, зроблено відповідний запис №26. Шлюб у сторін перший. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та зареєстрований 29 серпня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, зроблено актовий запис №609. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. З червня 2009 року шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутності порозуміння. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, судове доручення з Дарницького районного суду м. Києва повернулось без виконання, в зв'язку з неявкою відповідача, тому суд вважає можливим розглядати справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1999 року, шлюб зареєстровано Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, зроблено актовий запис №609. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON]звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 08.10.2010 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу у них народилися двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та з втратою порозуміння. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.10.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1154. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 03.10.2013 року помер її чоловік та батько відповідачів [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,55 га, розташована на території Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд та для ведення особистого підсобного господарства, яка належала йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія IV-ПЛ № 056052, виданого 23 березня 2001 року. Вона є спадкоємицею за законом. Відповідачі відмовилися від прийняття спадщини на вищевказану земельну ділянку на користь позивачки. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутній оригінал вищезазначеного державного акта, в звязку із втратою. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності за законом на земельну ділянку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України »право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника» Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2013 року помер [PERSON] (а.с.5). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ПЛ № 056052 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0, 55 га розташована на території Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд та для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 9). Оригінал Державного акта втрачений. Позивачка є спадкоємицею за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8). Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 19.03.2013 року помер її батько [PERSON], який за життя прийняв спадщину за заповітом після свого батька [PERSON], що помер 08.11.2011 року, та отримав свідоцтво про право на спадщину, що складається з приватизованоїу земельної ділянки площею 3,10 га на території Жуковської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія IV-ПЛ № 011608 від 11.05.2001 року, однак не встиг зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка є спадкоємицею за заповітом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, в звязку з відсутністю Державного акта на зазначену земельну ділянку. Позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності за заповітом на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача голова Жуківської сільської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України «право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника». Судом встановлено, що 19.03.2013 року помер [PERSON] (а.с. 4), який прийняв спадщину за заповітом (а.с. 5) після свого батька [PERSON], який помер 08.11.2011 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 3,10 га, передану для ведення сільськогосподарського виробництва розташовану на території Жуківської сільської ради Кобеляцького району (а.с.7). Позивачка є спадкоємицею за заповітом (а.с.9). Проте право власності на нерухоме майно спадкодавець не зареєстрував. Згідно довідки Жуківської сільської ради [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті в с. Фрунзе по вул. Шляховій, 11 Кобеляцького району Полтавської області, та користувався на території Жуковської сільської ради земельними паями ( а.с.11,12). Оскільки позивач є спадкоємицею за заповітом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його /відповідача/ доходів, щомісячно, починаючи з дня пред»явлення даного позову до суду і до закінчення донькою [PERSON] навчання в Ржищівському гуманітарному коледжі, а саме до 30 червня 2016 року. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, погодилась на сплату аліментів у запропонованому відповідачем розмірі 20% його доходів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на сплату аліментів у розмірі 20 % з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, так як сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі він не має змоги, оскільки має на утриманні, окрім доньки [PERSON], ще двох дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка, як вбачається з довідки № 127 від 09 квітня 2015 року, навчається у Ржищівському гуманітарному коледжі по спеціальності «Початкова освіта», з терміном навчання по 30 червня 2016 року /а.с.7-8/. Відповідно до ч.1.2 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи викладене, а також згоду на це сторін, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 20 % з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 травня 2015 року на період її навчання у Ржищівському гуманітарному коледжі до 30 червня 2016 року. Зважаючи на викладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 13 листопада 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1287, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі в сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. Посилалась, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя та виховання дитини. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов, у разі неявки відповідача наполягала на заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, повідомлялася належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.11.2004 року. У шлюбі в сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільне господарство у сторін не ведеться, спільного бюджету не мають. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved