Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У травні 2020 року представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача на суму 23472,85 грн та 2102 грн судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 січня 2017 року відповідач подала до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву на отримання кредиту, що разом з умовами отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір. 30 липня 2018 року ТОВ «ФК «ЦФР» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») уклали договір про відступлення права вимоги № 20180730, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги між кредитором та боржником. Відповідно п. 1.2 Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля Заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» замінює ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників додаток № 1 до договору відступлення права вимоги № 20180730 від 30 липня 2018 року позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23472,85 грн. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплаті процентів за користування кредитом за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 23472,85 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року в справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача надійшла заява, в якій останній підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів оскільки відповідач,належним чиномповідомлений про дату час і місце судовогозасідання,не з`явивсяу судове засідання,про причининеявки неповідомив,не подаввідзив іпозивач незаперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин,встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 06 січня 2017 року [PERSON] подала до ТОВ «ФК «ЦФР» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 4441606680 від 06 січня 2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] 30 липня 2018 року ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір відступлення права вимоги № 20180730, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ«ФК «ЦФР» права грошової вимоги між кредитором та боржником. Відповідно пункту 1.2 Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» замінює ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників додаток № 1 до договору відступлення права вимоги № 20180730 від 30липня 2018 року позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23472,85 грн. На виконання п. 6.6 Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514,516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, ТОВ «ФК «ЦФР» направило повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Відповідно до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно достатті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбаченостаттею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв`язку з невиконання відповідачем вимог кредитного договору № 4441606680 від 06 січня 2017 року, утворилась заборгованість, яка станом 30 липня 2018 року становить 23472,85 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 30 липня 2018 року становить 23472,85 грн та складається з: суми кредиту - 9391,44 грн, процентів за користування кредитом - 1583 грн, сумою заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) - 6918,41 грн, та пені - 5580 грн за період з 06 січня 2017 року до 06 січня 2018 року. Суд погоджується з доводами представника позивача про стягнення з відповідача заборгованості в частині стягнення суми заборгованості за кредитом в розмірі 9391,44 грн, процентів за користування кредитом в розмірі 1583 грн та пені в сумі 5580 грн, у зв`язку з чим вказані вимоги підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), то слід зазначити наступне. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з абзацем 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Таким чином ні умови договору, ні графік платежів, що підписаний позичальником, не містить умов щодо внесення останнім платежів за управління кредитом. Крім того, стягнення з позичальника (споживача послуг) платежів за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь, є незаконним. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі № 6-1746цс16 та постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 20 лютого 2019 року в справі № 666/4957/15-ц провадження №61-43940св18. Таким чином, заявлена вимога позивача в частині стягнення з відповідачки плати за управління кредитом в сумі 6918,41 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального Україниз відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: partial