Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 22.07.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 922. В обґрунтування позову вказував, що 22.07.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що у їх стосунках зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки. Спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Відповідач не здійснює свої обов'язки як дружини, що стало причиною того, що з січня 2018 року проживають окремо один від одного, шлюбних відносин не підтримують, тому вважає подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. 11.06.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 03.08.2018 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судові витрати просив залишити на ним. Відповідач в поданій 03.08.2018 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 22.07.2015 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 922. Від спільного життя подружжя мають [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved