overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2009 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 196. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вказав, що через взаємне непорозуміння, різні характери і несумісність поглядів на сімейне життя шлюб між ним та відповідачем видався невдалим. З липня 2017 року сторони однією родиною не проживають. Вважав, що примирення та збереження сім'ї неможливе, а тому просив його шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 27 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 196, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 27.06.2009 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 14.06.2018 Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Одночасно згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 14.06.2018 Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] також є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28 листопада 1986 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Будинку одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис № 3991. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказав, що з осені 2017 року однією родиною з дружиною не проживають, сімейні стосунки з відповідачем не підтримують, сторони не ведуть спільне господарство та мають різні бюджети. У теперішній час між подружжям втрачено почуття любові. За таких підстав, просив його шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28 листопада 1986 року сторони зареєстрували шлюб у Будинку одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис № 3991, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 28.11.1986 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 06.09.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського рай управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29 грудня 2015 року він зареєстрував шлюб із відповідачем в Кальміуському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 428. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що з січня 2018 року шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, у теперішній час сторони мешкають окремо один від одного. Вважав, що збереження сім'ї неможливе, а тому просив його шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю за участю представника, адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Представник позивача за договором про надання юридичних послуг, адвокат [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала, погодилась з тим, що зберегти її родину неможливо. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в Кальміуському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 428, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 20.04.2018 року приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30 березня 1991 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Будинку урочистих подій м. Донецьку, актовий запис № 244. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що з 2015 року однією родиною з дружиною не проживають, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними постійно виникали сварки. Вважав, що примирення та збереження сім'ї неможливе, а тому просив його шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 30 березня 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Будинку урочистих подій м. Донецьку, актовий запис № 244, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 30.03.1991 року. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив розірвати укладений 30 липня 2011 року шлюб з [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області актовим записом № 01, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] року народилася дочка [PERSON], а сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, у зв'язку з чим вони припинили шлюбні відносини, протягом двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Позивач у судове засідання не з'явився, який про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, при цьому у позовній заяві письмово просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач також у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, яка відзиву на позов не надала. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року (а.с. 5). Від спільного проживання в шлюбі у них 30 липня 2011 року народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, у зв'язку з чим вони припинили шлюбні відносини, протягом двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирятися не бажають суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 14.07.2007 року, місцем проживання неповнолітніх дітей., визначити з матір'ю. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя не склалось, однією сім'єю не проживають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач у судове засідання не прибув. Подав письмову заяву в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити, розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратив право користування будинком № 142 по вул. Героїв Майдану, в м. Новограді-Волинському. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником будинком № 142 по вул. по вул. Героїв Майдану, в м. Новограді-Волинському, що раніше належав [PERSON] Після оформлення права власності на зазначений житловий будинок, йому стало відомо, що в будинку зареєстрований попередній власник [PERSON] Відповідач постійно проживала в будинку лише до 2012 року та з власної ініціативи забрала свої особисті речі, залишила будинок, на даний час, місце проживання не відоме. Таким чином після відчуження житлового будинку та переходу права власності на нього до позивача, відповідача, як колишній його власник, втратила право користуванням ним, що змусило звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 35\~000 дол. США, що на день подання позову еквівалентно 916\~650 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 15 грудня 2014 року відповідач взяв в борг у позивача 35\~000 дол. США та зобовязався повернути кошти до 3 жовтня 2015 року, про що склав розписку. 7 липня 2015 року відповідачем складено нову розписку, у якій він зобовязався повернути позивачу вказану суму коштів до 17 липня 2015 року. Станом на 27 червня 2018 року відповідач позичені кошти не повернув, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 35\~000 дол. США, що на день подання позову за офіційним курсом НБУ становить 916\~650 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав (а.с. 89, 94-98). За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], яким просив суд розірвати шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 30.09.2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис про шлюб № 338. Ухвалою судді Комінтернівскього районного суду Одеської області від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.11.2018 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримали позовну заяву, просили її задовольнити. Відповідач та її захисник у судовому засіданні позовні вимоги позову визнали, не заперечували проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного висновку: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. З тих самих підстав суд приймає визнання відповідачем позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 26 липня 2017р. померла її рідна баба [PERSON] в с.Підгірне Старокостянтинівського району. Після її смерті відкрилася спадщина і вона є спадкоємцем за заповітом, однак пропустила, визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що з заявою про прийняття спадщини слід звернутись по спливу шести місяців після смерті баби. Представник позивача звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду з заявою про визнання позву, просив справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2017р. померла рідна баба позивача [PERSON] в с.Підгірне Старокостянтинівського району (свідоцтво про смерть [PERSON] 1-БВ №30320 від 28.07.2017р.). Відповідно до листа відмови приватного нотаріуса Старокостянтинівського райнотокругу [PERSON] №161/01-16 від 21.06.2018р. позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав через пропуск строку звернення до нотаріуса, повідомлено, що спадкова справа не заведена та розяснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті матері. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строкдля подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], яка померла 26 липня 2017р., в шість місяців, після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved