Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтував наступним. За рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.01.2012 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною 18 річного віку, починаючи з 16.11.2011 року. Однак на час постановлення рішення він працював і мав стабільний заробіток, а на даний час майновий стан позивача змінився. Так, останній має батька, якому необхідна матеріальна допомога, оскілки він є інвалідом ЧАЕС та переніс операцію. Просить зменшити розмір аліментів до ј частки всіх видів його заробітку доходу щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить зобов`язати відділ Державної виконавчої служби здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням, виходячи з середньомісячної заробітної плати працівника відповідної місцевості з вирахуванням розміру податку на доходи фізичних осіб та розміру військового збору. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, оскільки Вислухавши позивача, представника відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 листопада 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішення Обухівського районного суду Київської області 13 січня 2012 року було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 10 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2012 року присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення 18 річного віку, починаючи з 16.11.2011 року. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що з часу ухвалення рішення Обухівського районного суду Київської області від 13.01.2012 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у нього змінився матеріальний стан, оскільки він має батька з інвалідністю, якому необхідно надавати матеріальну допомогу, а отже не має змоги сплачувати аліменти в розмірі встановленому рішенням суду. Суд вважає, що дані обставини не є суттєвими і не дають достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Так, з довідки серії АВ № 1072035 від 09.11.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] встановлено 2 групу інвалідності з 23 жовтня 2020 року довічно. Вказані обставини також підтверджуються копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії [NUMBER] . Разом з тим, позивачем не підтверджено що [PERSON] є його батьком, не надано доказів перебування вказаної особи на утриманні позивача, не зазначено про наявність або відсутність інших осіб (дітей, дружини) які, несуть обов`язок по утриманню [PERSON] , а також не надано доказів, які можуть підтвердити що останньому необхідна матеріальна допомога (довідки про отриманні доходи). Крім того, згідно розрахунку зробленого старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), позивач станом на 03.03.2020 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 268682, 52 грн. Згідно довідки Академічного ліцею №3 Обухівської міської ради № 46 від 09.03.2021, [PERSON] не бере участі та не приділяє належної уваги до навчання та виховання [PERSON] . Батько з учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Таким чином, матеріалами справи спростовуються твердження позивача проте, що він належним чином приймає участь у виховані та утриманні свого сина. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує, що неповнолітній син сторін проживає окремо від батька, в силу чого не в повному обсязі отримує батьківську увагу та турботу, аліменти на його утримання позивач сплачує за рішенням суду не регулярно, має значну заборгованість по сплаті аліментів, участі у додаткових витратах не бере. Позивачем не надано доказів того, що обставини щодо участі у вихованні та утриманні дитини змінилися, доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. Розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи позову не ґрунтуються на законі, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні, тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed