overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду iз заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що її рідний брат [PERSON] дійсно на момент смерті проживав в [INFO]. Заяву мотивує тим, що 05 червня 2016 року помер її брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Звернувшись до Менської районної державної нотаріальної контори, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про становлення факту останнього місця проживання [PERSON] Тому заявник змушена звернутись до суду з проханням встановити факт, що останнім місцем проживання [PERSON], який помер 05 червня 2016 року в місті Мена Чернігівської області був будинок № 15 по вул. Довженка в м. Мена Менського району Чернігівської області. Встановлення даного факту надасть заявнику можливість оформити спадщину. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просила їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] дійсно проживав в [INFO] в будинку батьків с 2008 року до того часу, як він загинув у пожежі в, що трапилася в зазначеному будинку. Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матерiали справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [PERSON] копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 05 червня 2016 року в м. Мена Менського району Чернігівської області (а.с. 5). [PERSON] довідки виданої комунальним підприємством «ЖЕК-10» від 27 січня 2017 року [PERSON], [INFO] дійсно був зареєстрований в [INFO] з 12.04.1984 року по 22.01.2008 року. Знятий з реєстрації по рішенню Деснянського районного суду м. Чернігів № 2-3761/07 від 13.12.2007 року (а.с. 11). [PERSON] обстеження від 02 лютого 2017 року було встановлено, що 05.06.2016 року за адресою м. Мена вул. Довженка, 15 сталася пожежа, в результаті згорів будинок. Під час пожежі в будинку загинув [PERSON], який проживав у вказаному будинку з 2008 року без реєстрації. На момент смерті проживав сам (а.с. 12). За таких обставин, суд приходить до висновку, що сукупністю досліджених доказів обєктивно підтверджується, що останнє місце проживання [PERSON], [INFO], який помер 05 червня 2016 року в місті Мена Чернігівської області це будинок № 15 по вул. Довженка в м. Мена Менського району Чернігівської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах повнолітньої дитини [PERSON] з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час син навчається у Маріупольському вищому металургійному професійному училищі за фахом оператор поста управління станом гарячої прокатки, стану холодної прокатки за денною формою навчання зі строком навчання до 30 червня 2018 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина на період навчання не надає, що ставить її та сина у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення ним навчання. У подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 червня 1999 року народився [PERSON], батьком якої є відповідач у справі [PERSON]. Дитина [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON], яка є позивачкою по справі в м.Маріуполі по вл.Маміна Сибіряка, 36, кв.81 та знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] навчається у Маріупольському вищому металургійному професійному училищі за фахом оператор поста управління станом гарячої прокатки, стану холодної прокатки за денною формою навчання зі строком навчання до 30 червня 2018 року. Згідно з ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та повнолітньої дитини, їх стан здоровя, склад їх сімей, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2018 року. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] Як підставу позову зазначено, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 01.05.1999 року Гетьманівською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 3. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки. Зазначає, що бажала зберегти повноцінну сімю, однак з кожним днем спільне життя ставало нестерпним, а збереження сімї взагалі неможливим. На даний час шлюбні відносини припинені. Фактично сімя розпалася, шлюб існує формально, на примирення з відповідачем не згодна. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. Розірвати шлюб в державному органі реєстрації актів цивільного стану немає можливості в звязку з відмовою відповідача зявлятися та подавати спільну заяву. Просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 01.05.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11). Від шлюбу спільних дітей не мають. Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки. На даний час шлюбні відносини припинені. Фактично сімя розпалася, шлюб існує формально. На примирення сторони не згодні. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. Розірвати шлюб в державному органі реєстрації актів цивільного стану немає можливості в звязку з відмовою відповідача зявлятися та подавати спільну заяву. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги відсутність у сторін спільних дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу із [PERSON] Як підставу позову зазначено, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 18.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 278. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки. Зазначає, що бажала зберегти повноцінну сім'ю, однак з кожним днем спільне життя ставало нестерпним, а збереження сім'ї взагалі неможливим. На даний час шлюбні відносини припинені. Фактично сім'я розпалася, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 18.05.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки. На даний час шлюбні відносини припинені. Фактично сім'я розпалася, шлюб існує формально. На примирення сторони не згодні. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін спільної дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з вересня 2006 року вона разом з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Позивач зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, внаслідок чого з квітня 2017 року відносини між сторонами було припинено. Також позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а отже свої обов'язки щодо її утримання згідно законодавства не виконує. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь, на утримання доньки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник до початку судового засідання написали заяву щодо підтримки позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував, про що також написав заяву. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. З вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] разом проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] р. народилась [PERSON] (а.с. 3), і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач разом із позивачем та їх спільною дитиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, і дитина перебуває на повному утриманні позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

у червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і їй важко самій її утримувати. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, відповідач позов визнав у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.2). Згідно довідки Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області № 2342 від 19.12.2013р. позивач зареєстрована [INFO] і має такий склад сім'ї: дочка - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). За повідомленням Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 569 від 23.06.2017, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач вимог позивача не спростував та ніяких заперечень не надав, що свідчить про те, що він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, але має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а тому суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

у червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1999 року. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], 1999 року народження, та [PERSON], 2003 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через подружню зраду чоловіка. Через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб, а тому позивач змушена звертатися до суду. У зв'язку з наведеним позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач направила заяву про розгляд справи без її участі та просить позов задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON], судові витрати покласти на відповідача (а.с.66). Відповідач двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації, а відтак суд визнає його неявки неповажними. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Ухвалами суду від 26.09.2018 року та 15.05.2018 року сторонам надавався строк для примирення і врегулювання сімейних взаємовідносин терміном на 2 та 1 місяці, який результатів не дав. Судом установлено, що 26 грудня 1999 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області № 275 від 09.06.2017р. позивач зареєстрована і проживає в [ADDRESS], та має склад сім'ї: син - [PERSON], 1999 р.н., син - [PERSON], 2003 р.н. (а.с. 6). За повідомленням Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, наданий сторонам термін на примирення результатів не дав, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням позивачки залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON] На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вона народилась 08.12.2000 року та на сьогоднішній день їй виповнилось шістнадцять повних років. На даний час вона вагітна, термін вагітності становить 14-15 тижнів. Батьком дитини є [PERSON], із яким вони зустрічаються протягом останніх двох років, мають намір створити власну сім'ю та бажають, щоб їхня дитина народилася в зареєстрованому шлюбі. У відносинах між ними панує почуття любові, взаємоповаги та довіри. Зважаючи на їхню з [PERSON] особисту прихильність один до одного, її вагітність та спільне бажання створити сім'ю, разом виховувати та піклуватись про їхню дитину, вони вирішили укласти шлюб. Таке рішення є добровільним, взаємним та обдуманим, погодженим із батьками, які підтримують їх у цьому. На даний час [PERSON] є повнолітнім, працює, має сталий дохід та в змозі матеріально забезпечити їхню сім'ю. [PERSON] просить надати їй право на шлюб. У судовому засіданні заявник ці вимоги підтримала, просить їх задоволити. Мати та батько заявниці, [PERSON] та [PERSON] вимоги заяви дочки підтримали, просять суд надати дозвіл на реєстрацію шлюбу між дочкою і [PERSON] Зацікавлена особа [PERSON] визнав заявлені вимоги, просить надати дозвіл на шлюб з [PERSON] Представник служби у справах дітей [PERSON] щодо заяви не заперечила, вважає вимоги заяви обґрунтованими та доцільним надати заявниці право на шлюб. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до однозначного висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки заявник тривалий час зустрічалась із [PERSON], від якого вагітна, що підтверджується довідкою Красилівської ЦРЛ № 46 від 06.06.2017, вони мають намір одружитись. Частиною 1 статті 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. У ході розгляду справи судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували на те, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Оскільки заявник [PERSON] досягла віку, з якого може бути надано право на шлюб, знаходиться в стані вагітності, а реєстрація шлюбу з особою, яка є батьком її дитини і з яким вони мають намір створити сім'ю, відповідає її інтересам, тому подана нею заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved