Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

у травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, а саме: державного акта на право приватної власності на землю, виданого 22.04.1994 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області. В обґрунтування даної заяви зазначено, що заявниця є власником земельної ділянки площею 0,0329 га, що розташована на території Вознесенської міської ради Миколаївської області та надана для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні імені заявниці, що створює перешкоди в розпорядженні належним їй майном (« [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »). Разом з тим, отримати новий документ для заявниці в адміністративному порядку є неможливим з об`єктивних причин. Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, [PERSON] просила заяву задовольнити. В судове засіданні заявниця [PERSON] не з`явилася. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документапідтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради Миколаївської областів судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення даної справи залишив на розсуд суду. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 28.12.1993 року за №301, [PERSON] 22.04.1994 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3119. Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні імені власника даної земельної ділянки (« [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »). Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів ( а.с. 4-5, 6-8). Таким чином, враховуючи, що встановлення обумовленого факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved