Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», в якому просив визнати дії останнього незаконними і протиправними у зв'язку з надісланням йому повідомлення і попередження, яке не відповідає вимогам п.4 ДСТУ 44-63-2003; зобов'язати направляти йому попередження, повідомлення і іншу інформацію, яка відповідає вимогам п. 4 ДСТУ 44-63-2003 тільки рекомендованими листами для запобігання їх втрати і розголошення інформації третім особам. Свої вимоги позивач мотивував тим, що приблизно з березня 2014 року він став виявляти у дверях своєї квартири повідомлення, які імовірно надходили від відповідача. Вказане повідомлення не містило встановлених реквізитів, вказаних у ДСТУ 4463-2003 п. 4, оскільки не мали реєстраційних індексів, кутового штампа, круглої печатки, підпису посадової особи з зазначенням його ПІБ, і взагалі вказані повідомлення були виконані не на бланку підприємства з зазначенням його логотипу та інших необхідних реквізитів, вказаних у п. 4 ДСТУ 4463-2003, за якими можливо було б ідентифікувати відповідача та визнати документ дійсним. 02 квітня 2014 року він знову отримав попередження, в якому було зазначено про відключення його від електроенергії у триденний строк за без договірне користування електроенергією. Він почав хвилюватися, оскільки у нього немає боргів, він регулярно сплачує за користування електроенергією за 75 кВ, згідно п. 6 ст. 22 ЗУ «Про міліцію», що є фактично укладеним договором, на відміну від того договору, який з умовами технічних параметрів та норм не хоче укладати з ним відповідач згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки. Вказав, що друге попередження також не відповідає вимогам п. 4 ДСТУ 4463-2003, оскільки не має реєстраційного індексу, кутового штампа, круглої печатки к реквізитам відповідача, підпису посадової особи з зазначенням його ПІБ та телефону. Вказане повідомлення було виконано не на бланку підприємства з зазначенням його логотипу та інших необхідних реквізитів, за якими було б можливо встановити справжність цього документу та визначити по ньому ступінь загрози відключення. Вважає, що направлення йому подібних документів, в яких оговорюються серйозні правові наслідки, порушують його права споживача на достовірну інформацію. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в обсязі, викладеному в позовній заяві, а також пояснив, що між ним і відповідачем існують договірні відносини, тому що останній надає йому послуги з енергопостачання, а він сплачує такі послуги. Відповідач не бажає укладати з ним договір на постачання електричної енергії, тому що не надсилає на його адресу зміст такого договору, а нав'язує йому переписку з цього питання, яка може стати відома сусідам по будинку, що порушує його спокійне життя. Представник відповідача позов не визнала і пояснила, що пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року (далі по тексту ПКЕЕН) передбачено: розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Пункт 20 ПКЕЕН визначає, що періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пункту 21 ПКЕЕН зняття показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність зняття показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживача. Таким чином, споживач зобов'язаний здійснювати регулярну оплату спожитої електроенергії. Оплата повинна проводитися щомісяця до 10 числа за попередній період із зазначенням показань приладу обліку. У свою чергу енергопостачальник, відповідно до пункту 27 ПКЕЕН у разі несплати за спожиту електроенергію протягом 10 днів після закінчення терміну, зазначеного в договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату, на 20 день споживачу направляє попередження про відключення. У разі несплати за спожиту електроенергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопоставщік має право відключити споживача від електричної мережі. ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» згідно даних особового рахунку споживача за даними платіжних документів споживача відповідно до вимог ПКЕЕН направляє на адресу споживача повідомлення про наявної заборгованості. Крім того, згідно п. 30 ПКЕЕН якщо доступ до приладу обліку неможливий, представник енергопостачальника виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електроенергії за попередній період, про що робиться відповідна замітка в особовому рахунку споживача. Якщо протягом двох розрахункових періодів представник енергопостачальника не має доступ до приладу обліку, він залишає в поштовій скриньці повідомлення про дату наступного відвідування чи прохання передати показання приладу обліку енергопостачальнику. Якщо після цього споживач не передав відомостей про кількість спожитої електроенергії, енергопостачальник має право через 30 днів після дати відправлення письмового попередження припинити постачання електричної енергії споживачу. Такі дії як контроль показань, правильність оформлення платіжних документів та повідомлення споживача про заборгованість, дату наступного відвідання для зняття контрольних показань, відключенні та ін.. прямо передбачені законодавством. Дані дії енергопостачальника не можна визнати незаконними або протиправними. З урахуванням положень статей 15 і 16 Цивільного кодексу України, такий спосіб захисту, як позовну вимогу як «визнати незаконними і протиправними дії відповідача по напрямку повідомлення, сповіщення, попередження не відповідного вимогам п. 4 ДСТУ 4463-2003» не є належним способом захисту права та інтересу. Враховуючи викладене, позивачем не надано суду незаперечні докази на обґрунтування своїх вимог, що підтверджують порушення його прав як споживача. Споживачеві здійснюється поставка електроенергії належної якості. Щодо позовної вимоги зобов'язати відповідача направляти попередження, повідомлення, повідомлення та іншого роду інформацію відповідну вимогам п. 4 ДСТУ 4163-2003 тільки рекомендованими листами, також вважають незаконними та необґрунтованими. ПКЕЕН не передбачений спеціальний бланк для повідомлень споживачів (типова форма відсутня). Таким чином для зручності в роботі, з урахуванням технічних і матеріальних можливостей підприємство здійснює відповідні повідомлення та інформування своїх споживачів зручним і зрозумілим способом. Крім того, дане інформування здійснюється з метою отримання зворотного зв'язку з споживачем (для проведення звірок, приведення особових рахунків у відповідність з вимогами, переоформлення особових рахунків, та ін.) Особа не зобов'язана виконувати те, що прямо не передбачено законом. Таке зобов'язання не передбачено спеціальними нормами права - ЗУ «Про електроенергетику» та Правилами користування електричної енергії для населення. Також, представник зазначила, що підприємство ні є державним і не використовує в своїй роботі ДСТУ 4463-2003 для складання попереджень і повідомлень для боржників. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідив надані в справі докази, встановив наступне. Предметом спору, на думку позивача, є попередження від 02.04.2014р. і повідомлення від травня 2014р. відповідача про необхідність укладення договору на користування електричною енергією. Позивач зазначив, що дії відповідача є незаконними і неправомірними, тому що ці документи не відповідають вимогам ДСТУ 44-63-2003 і порушують його права, як споживача на отримання відповідної інформації. Разом з тим, згідно зі ст.. 3 ЦПК України кожна особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 11,15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Під засобом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення /визнання/ прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Попередження або повідомлення про необхідність укладення договору на користування електричною енергією не встановлює для позивача, як споживача, будь-яких обов'язків, окрім рекомендації укласти такий договір, що є різновидом претензії, і не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позов про зобов'язання укласти такий договір до [PERSON] в судовому порядку не пред'являвся. Також, слід зазначити, що відповідно до п.3 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Такий обов'язок покладений і на споживача, згідно з п.1 ч.3 ст. 20 зазначеного Закону. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача безпідставними і не доведеними, і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed