Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення частки із спільної сумісної власності на земельну ділянку, який мотивовано тим, що сторони є співвласниками житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], позивачу належить 1/3 частка, а відповідачці - 2/3 частки. Крім того, сторонам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0741 га., на якій розташований зазначений будинок. Оскільки частка позивача у спільній сумісній власності на вищевказану земельну ділянку не визначена, позивач позбавлений можливості розпоряджатися цією часткою на свій розсуд. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив суд визначити, що розмір його частки в праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку становить 1/3. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/3 ідеальної частки житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва [NUMBER] про право приватної власності на будівлю від 4 квітня 1986 року, виданого виконавчим комітетом Староміської районної Ради народних депутатів на підставі його ж рішення від 9 жовтня 1985 року № 347. (а.с. 8). Також [PERSON] являється власником 1/6 ідеальної частки житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 травня 1992 року, що видане старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Старковою Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1 - 1873, зареєстрованим 9 липня 1998 року в КП ВООБТІ за реєстровим № 19089 (а.с. 9 ) Інша ? частка у праві спільної власності на зазначений житловий будинок належить відповідачці [PERSON], на підставі нотаріально посвідченого договору дарування частки в житловому будинку від 15 червня 2015 року, реєстровий номер 190. Вказане також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 25 липня 2016 року (а.с. 45 - 47, 52 - 54). На підставі нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 15 червня 2015 року, реєстровий номер 192, відповідачу [PERSON] належить 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0741 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 48 - 50). На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09 листопада 2009 року, зареєстрованого управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницькій області 18.12.2009 року [PERSON] станом на час його видачі являвся співвласником вказаної земельної ділянки наряду з [PERSON], та [PERSON], без визначення часток. (а.с. 21 - 22). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2014 року (справа № 127/6008/14 - ц), при вирішенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, визначено, що ідеальні частки сторін у спільній сумісній власності на земельну ділянку є рівними, тобто по 1/3 для кожного учасника. Разом з тим, суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог на підставі ст. 11 ЦПК України в резолютивній частині рішення визначив розмір ідеальних часток на спірну земельну ділянку виключно для позивачів. [PERSON] також являвся стороною у вказаній справі, а тому в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставина визначення розміру його ідеальної частки на рівні 1/3 частки в спірній земельні ділянці не підлягає доказуванню. (а.с. 11 - 12). Як зазначалось вище, відповідачу [PERSON] належить 2/3 частини ідеальної частки зазначеної земельної ділянки, яка була подарована останній 15 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON], а тому позивач [PERSON] також має право на визначення його ідеальної частки в спірній земельні ділянці. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За правилами ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 4,5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Згідно зі ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Виходячи з викладеного вище, а саме того, що земельна ділянка площею 0,0741 по [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної власності, при цьому 2/3 частки зазначеної земельної ділянки належить відповідачці [PERSON], а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити, що позивачу належить 1/3 ідеальна частка у праві спільної власності на вищевказану земельну ділянку, що не заперечується відповідачем у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved