Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] , який діє від імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат по догляду та утриманню житла. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 1961 року дядько позивачки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали з 1985року в квартирі [ADDRESS] , що належала їм на праві спільної сумісної власності. Дітей від шлюбу та інших родичів окрім позивачки не мали. У 2008році [PERSON] тяжко захворів, потребував постійного догляду та разом із дружиною звернулися до позивачки за допомогою у лікуванні та догляду, яка надавала такий догляд до дня смерті [INFO] [PERSON] . Після його смерті позивачка, на прохання [PERSON] висловлено за життя, продовжувала надавати допомогу [PERSON] , яка також просила надавати їй допомогу в утриманні житла у вигляді оплати комунальних послуг та ремонту квартири, у веденні домашнього господарства та догляду за нею. В обмін на допомогу відповідачка запропонувала подарити позиваці квартиру, в якій проживає, проте позивачка відмовилася, посилаючись на те, що вона і без договору дарування згідна виконувати волю свого дядька та надавати їй посильну допомогу. Однак відповідачка фактично прийнявши спадщину після смерті [PERSON] не зареєструвала своє право на успадковану частинку квартири, а в знак подяки за допомогу по веденні домашнього господарства та догляду за нею 16.02.2010року склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла усе належне їй на момент смерті майно до складу якого входить квартира [ADDRESS] [PERSON] . Копію заповіту [PERSON] передала [PERSON] З 2014року стан здоров`я [PERSON] значно погіршився і вона потребувала більш ретельного та постійного догляду, позивачка за власні кошти купувала ліки, продукти харчування та фактично стала проживати разом із відповідачкою. Чеки за придбані ліки, продукти харчування та оплату комунальних послуг не збереглися, оскільки позивачка не мала наміру позиватися про відшкодування витрат та надавала допомогу від щирого серця. У 2015році відповідачка запропонувала [PERSON] з метою покращення побутових умов проживання зробити ремонт санвузлів та кухонного приміщення, а також провести заміну труб водопостачання і водовідведення та електропроводку в квартирі. Зважаючи на той факт, що позивачка більшу частину свого часу проживала разом із відповідачкою і, квартира згідно заповіту в майбутньому мала перейти у її власність з метою поліпшення побутових умов для проживання та підтримки квартири в належному стані погодилася і залучила для проведення вказаних вище робіт [PERSON] фізичну особу - підприємця. В якості передплати за придбані матеріали та виконані роботи [PERSON] сплатила [PERSON] власні кошти в сумі 30 000,00грн., що підтверджується квитанцією №2427 від 10.03.2015року. Після виконання обумовлених робіт позивачка знову ж таки, власними коштами провела остаточний розрахунок сплативши [PERSON] 13 420,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2428 від 14.04.2015року. На підтвердження виконаних робіт отримала від виконавця робіт ФОП - [PERSON] акт виконаних робіт № 137 від 14.04.2015року, квитанції про сплату грошових коштів та документи на підтвердження здійснення [PERSON] підприємницької діяльності. Крім того, у позивачки частково збереглися копії банківських квитанцій про часткову оплату комунальних послуг за квартиру, що належить відповідачці на загальну суму 1 183,26грн. У 2018 році [PERSON] повідомила, що має в Російській Федерації рідну сестру та бажає переїхати до неї, продавши усе своє майно, включаючи квартиру. Не оспорюючи право відповідачки на квартиру та враховуючи той факт, що проведені поліпшення квартири не можливо відокремити без завдання значної шкоди, [PERSON] запропонувала відповідачці відшкодувати витрати по ремонту квартири та її утриманню хоча би в розмірі, який вона в змозі підтвердити документально. Відповідача відмовилася, посилаючись на те, що їй потрібні грошові кошти для переїзду в Росію до сестри та проживання там. У зв`язку з чим позивач змушена звертатися до суду за захистом своїх прав, повязаних із завданням їй матеріальних збитків, понесених на ремонт та утримання квартири відповідача. З огляду на викладене, норми ст.ст.3-4,11,13,15-16, 390 ЦК України позивачка просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на ремонт квартири в суму 42 420,00грн., витрати по оплаті комунальних послуг в сумі 1183,26грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80грн. Ухвалою суду від 18.07.2018року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив відповідачки на позов до суду не надходив. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням(викликом) сторін. Клопотання про виклик сторін у судове засідання не надходило. Дослідивши матеріали справи, надані докази суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст.3 ЦК України.. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства( п.3 ч.1 ст.3 ЦК України). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. За правилами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. При цьому згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Судом установлено та визнається позивачкою, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , в якій вона на даний час проживає та зареєстрована. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно до нотаріально посвідченого 16.02.2010року державним нотаріусом Другої херсонської державної нотаріальної контори заповіту, [PERSON] заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй у майбутньому [PERSON] (а.с.12). Відповідно до акту виконаних робіт від 14.04.2015року складеного виконавцем робіт фізичною особою підприємцем - [PERSON] та замовником - [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] були виконані ремонтні роботи приміщення санвузлів, кухонного приміщення в квартирі, монтаж системи водопостачання і водовідведення санвузлів та кухонного приміщення, монтаж електричних мереж на загальну суму 43 420,00грн.(а.с.13-16). Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження факту проживання разом із відповідачкою в період з 2014 року по 2018 рік, і не заявлено клопотань про допит свідків, які б могли підтвердити зазначені обставини, що відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України є її обов`язком. В матеріалах справи також відсутні належні та допустимі докази того, що ремонт в квартирі, у тому числі приміщення санвузлів, кухонного приміщення, монтаж системи водопостачання і водовідведення та електричних мереж проводився за згодою відповідачки. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Безспірними доказами того, що [PERSON] не визнавала усну домовленість між нею та позивачкою, щодо виконання останньою ремонтних робіт в квартирі взагалі, оплату комунальних послуг, у тому числі за власні кошти позивачки є її відмова відшкодувати кошти в добровільному порядку, а також відсутність підпису власника квартири в акті виконаних робіт №137 від 14.04.2015року. Суд не може погодитись з доводами позивача щодо оплати нею за власні кошти комунальних послуг, оскільки у квитанціях, на які посилається позивачка хоча і зазначено її прізвище, як особи відправника, однак не підтверджує факт оплати даних послуг за власні кошти. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог, оскільки проведення ремонтних робіт у квартирі відповідачки за згодою останньою, а також участі у витратах на житлово-комунальні послуги власними кошти позивачка не підтвердила належними та допустимими доказами. Крім того, ухвалою Херсонського міського суду від 18.07.2018року було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] [INFO] в межах ціни позову, а саме, 44 603,26грн. та заборонено [PERSON] чи будь-якій іншій особі за довіреністю вчиняти будь - які дії від її імені щодо продажу чи іншого переоформлення квартири [ADDRESS] до вирішення по суті цивільної справи № 766/12280/18. Відповідно до частин дев`ятою, десятої статті 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням. Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову в задоволення позову в повному обсязі, заходи забезпечення позову, що були вжиті ухвалою суду від 18.07.2018року підлягають скасуванню. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача, тому вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в сумі 704,80грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст.ст.13, 15-16, 626, 629, 639-640 ЦК України,

Outcome: dismissed