Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] (далі також позивач) звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в обґрунтування вимог якого зазначила, що є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані та проживають діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Другим співвласником вказаної квартири є відповідач, яка також зареєстрована, але не проживає в квартирі. Посилаючись на тривалі неприязні стосунки з відповідачем та неможливість вирішити питання спільного користування квартирою, просила встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] шляхом виділення в користування [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON] кімнати 5 - площею 17,2 кв.м., з балконом 0,90 кв.м., відповідачу виділити в користування кімнату 4 -площею 10,7 кв.м., кухню 3 - площею 5,5 кв.м., коридор 1 - площею 6,2 кв.м., ванну кімнату 2 - площею 2,9 кв.м., залишити у спільному користуванні співвласників. В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позовні вимоги мотивувалися тим, що [PERSON] перешкоджає позивачу за зустрічним позовом у користуванні спірною квартирою, а її діти, які є відповідачами у справі ніколи не проживали в квартирі і не проживають на даний час, а тому з урахуванням уточнень (а.с.46-47) просила зобов'язати [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та зняття з реєстрації місця проживання. Крім того просила встановити порядок квартирою [ADDRESS] виділивши в користування [PERSON] кімнати 4 -площею 10,7 кв.м., [PERSON] кімнату 5 - площею 17,2 кв.м., з балконом, у спільному користуванні співвласників залишити кухню, коридор, ванну кімнату. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснили, що позивач проживає в кімнаті 5 - площею 17,2 кв.м., кімната відповідача зачинена, відповідач проживає за іншою адресою, у зв'язку з чим просили позов задовольнити з встановленням запропонованого позивачем порядку користуванні квартирою, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити, оскільки син [PERSON] [INFO] проживає разом з матір'ю, а в найближчий час з-за кордону має повернутися старший син [PERSON] [INFO], який навчається Житомирському національному агроекологічному університеті, а тому відсутні підстави для позбавлення дітей позивача права на користування квартирою. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні первісний позов не визнала, посилаючись на те, що при встановленні запропонованого позивачем порядку користуванні квартирою будуть порушуватись права відповідача, яка є пенсіонеркою та не має іншого житла, просила у задоволенні позову відмовити. Вимоги зустрічного позову підтримала з підстав, викладених у ньому. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.02.2011 року (а.с.4) та від 19.05.2011 року (а.с.81) [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 квартири [ADDRESS]. З наявної в матеріалах справи довідки КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради №708 від 31.05.2013 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та сестра [PERSON] (а.с.9). Згідно витягів про державну реєстрацію прав КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №29203805 від 03.03.2011 року (а.с.5) та витягу №30082503 від 25.05.2011 року (а.с.81) квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності за [PERSON] в розмірі 1/2 частки квартири та [PERSON] в розмірі 1/2частки. Щодо заявлених позивачем вимог про встановлення порядку користування приміщеннями квартири суд вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. За положенням ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За ст.ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Виходячи з цих положень, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], остання складається із двох ізольованих кімнат загальною житловою площею 27,9 кв.м., а саме: кімнати 4 - площею 10,7 кв.м., кімнати 5 - площею 17,2 кв.м., а також коридору, кухні, туалету, ванної кімнати. Загальна корисна площа квартири складає 42,5 кв.м. (а.с.7-8). У даному випадку, на кожного співвласника квартири відповідно до його частки в ідеалі припадає по 13,95 кв.м. житлової площі (27,9 : 2 = 13,95 кв.м.). Частиною 4 ст.29 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. З огляду на те, що на час розгляду справи спір не врегульовано в позасудовому порядку, враховуючи площу житлових кімнат і те, що з позивачем проживає дитина, яка не досягла десяти років, є неможливим дотриматися рівності часток у сторін, а тому суд вважає за доцільне вирішити спір, виділивши позивачці у користування житлову кімнату 5 - площею 17,2 кв.м., з балконом 0,90 кв.м., а відповідачу житлову кімнату 4, площею 10,7 кв.м., оскільки при цьому не порушується право користування спірним житлом малолітнього сина позивача [PERSON], який хоча й не є співвласником квартири, однак зареєстрований та проживає разом з матір'ю, яка є співвласником квартири та наділений правом користування спірною квартирою. Тому вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] по зустрічному позову провизнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, зняття з реєстрації місця проживання та встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] з виділенням [PERSON] більшої кімнати 5 - площею 17,2 кв.м., суд зазначає наступне. Правовою підставою користування вказаною квартирою відповідачем (позивачем) [PERSON] є її право власності на 1/2 частку квартири. Встановлено, що позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON] (відповідачами по зустрічному позову) проживали та були зареєстровані в спірній квартирі 91, як члени сім'ї попереднього власника вказаної квартири - матері позивача [PERSON] В силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України вказані обставини не потребують доказування, так як підтверджуються рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2010 року, яким позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та вселення задоволено (а.с.43). Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України, позивач, так само як і відповідач має право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] є власником 1/2 частини спірної квартири, в якій зареєстрована разом з дітьми. Оскільки, відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання сина [PERSON] - [PERSON], [INFO] є місце проживання його матері, то його право користування квартирою є похідним та нерозривно пов'язане з правом користування майном його матері, а тому вимоги [PERSON] про позбавлення права дитини [PERSON] такого права є безпідставними і задоволенню не підлягають. Посилання представника позивача по зустрічному позову на наявність у малолітнього [PERSON] права власності на 8/100 ідеальних частин житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 146,0 кв.м. за тією ж адресою, отриманою ним за договором дарування (а.с.109), судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують його права, як члена сім'ї власника на користування квартирою [ADDRESS] Крім того, відповідач [PERSON], який також є сином позивача [PERSON], на законній правовій підставі зареєстрований в квартирі та з поважних причин тимчасово не проживає в ній, у зв'язку з навчанням Житомирському національному агроекологічному університеті, а тому суд не вбачає підстав для позбавлення його права на користування квартирою. Враховуючи викладене, похідна вимога [PERSON] про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання також задоволена бути не може. Отже, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved