Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 10 червня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати допомогу, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має, тому просила суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1210 грн. щомісяця до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 1290 грн. одноразово, які вона витратила на розвиток дитини. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його та позивача відсутності, на задоволенні позову наполягав. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2013 року позовні вимоги в частині компенсування витрат на санітарне лікування залишено без розгляду. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини. Будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, заперечень проти позову та доказів на підтвердження своїх доводів не надав. На підставі викладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1210 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 1290 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особистими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачем на розвиток здібностей дитини сплачено 2581,54 грн., що підтверджується наданими квитанціями. Отже, суд, виходячи з рівності прав та обовязків батьків щодо дитини згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину в розмірі 1290,77 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved