Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача 1 - Приватного акціонерного товаристваСтрахова компанія «ПЗУ Україна», відповідача 2 - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», відповідача 3 - [PERSON], в якому просив суд: стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 11050,16 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, з ТДВ «СК «Кредо» 25000,00 грн. страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та з [PERSON] 17620,39 грн. відшкодування збитків. 28 серпня 2018р. представником позивача [PERSON] була подана до суду заява про зміну підстави позову та зменшення розміру позовних вимог (а.с. 31-34, т. 2), відповідно до якої позивач просив суд: стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування за договором комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ.008219 у сумі 36050,16 грн. та стягнути з [PERSON] збитки у розмірі 675,69 грн. Крім того, просив стягнути з відповідачів судові витрати на експертизу у розмірі 6259,00 грн. та 640,00 грн. судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 червня 2016 р. між позивачем та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» був укладений договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ.008219 (далі по тексту - договір страхування) (а.с. 46, т. 2). Відповідно до п. 3.1.3 Загальних умов страхування(а. с. 38-45, т. 2) предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника/вигодонабувача, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані в частині страхування ТЗ - володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим ТЗ (Volkswagen, д.н.з. [NUMBER]) та встановленим на ньому ДО. Страхова сума визначена сторонами в розмірі 50000,00 грн. Страхувальник вчасно сплатив страховий платіж та належним чином виконував інші умови укладеного договору страхування. 30 жовтня 2016р. з застрахованим транспортним засобом стався страховий випадок, а саме: ДТП. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Дніпро по вул. В.Великого, порушив ПДР та спричинив зіткнення з застрахованим транспортним засобом. Після ДТП водії обох автомобілів за спільною згодою оформили Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому [PERSON] визнав свою вину. На виконання договору страхування позивачем були надані ПрАТ СК «ПЗУ Україна» усі документи для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Не дивлячись на умови договору страхування, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» самостійно визначив розмір страхового відшкодування та виплатив його у сумі 13949,84 грн. Однак, позивач, не погоджується з таким розрахунком страхового відшкодування, та просить прийняти до уваги висновок експерта № 8976 за результатами проведення судової автотоварозначої експертизи від 02лютого 2018р., відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту станом на час ДТП(30.10.2016) складає 50675,69 грн. Таким чином, на думку сторони позивача, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» невірно було розраховано суму страхового відшкодування, а тому [PERSON] просить стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 36050,16 грн. та з [PERSON] різницю між розміром матеріального збитку(50675,69 грн.) та страховим відшкодуванням(50000,00 грн.) у розмірі 675,69 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням поданої заяви про зміну підстави позову та зменшення розміру позовних вимог, просив суд позов задовольнити. Представник Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «ПЗУ Україна» у судове засідання, яке відбулося 12.12.2018 не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. У письмовому запереченні від 24.10.2017 (а.с. 160-162, т. 1) ПрАТ СК «ПЗУ Україна» зазначало про те, що відповідно до Звіту № 3921/16-173576 про оцінку транспортного засобу Volkswagen,д.н.з. [NUMBER], вартість матеріального збитку становить 17193,16 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали пофарбування). ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування відповідно до зазначеного звіту з урахуванням зносу та за мінусом податку на додану вартість, у загальному розмірі 13827,63 грн., а тому вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» у судове засідання, яке відбулося 12.12.2018 не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. У письмовому запереченні від 14.08.2017 ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» зазначало про те, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повністю виконало свої зобов'язання за договором страхування, а ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» повністю виконало свої зобов'язання за полісом № АЕ/7144464 від 23.04.2016, як страховик. В свою чергу, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди має відповідати особа яка спричинила пошкодження, а саме, [PERSON]. [PERSON] у судове засідання, яке відбулося 12.12.2018 не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Допитаний в судовому засідання експерт [PERSON] суду пояснив, що на виконання ухвали суду ним було виготовлено висновок експерта від 02.02.2018 року. Ним було застосовано коефіцієнт зносу на підстави запису в акті-огляді автомобіля оцінювача [PERSON] на а.с.180 матеріалів справи. Вартість відновлювального ремонту відповідає розміру матеріального збитку. Коєфіціент фізичного зносу автомобіля було визначено як 0,6585, оскільки мав місце ремонт автомобіля раніше до вказаного ДТП. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с.48, т.1). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2017 року за клопотанням представника позивача судом було призначено судову авто-товарознавчу експертизу для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] та зупинено провадження у справі (а.с. 204-205, т. 1). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року відновлене провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом сторін (а.с. 245-246, т. 1). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, судового експерта, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає до часткового задоволення з наступник підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Тобто договір страхування - це двосторонній, оплатний, строковий, консенсуальний договір. Це договір про надання послуги та на користь третьої особи. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 24 червня 2016 р. між позивачем та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» був укладений договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № RZ.008219 (а.с.46, т.2, надалі по тексту «договір розумний захист»). Відповідно до п. 3.1.3 Загальних умов страхування(а. с. 38-45, т. 2) предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника/вигодонабувача, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані в частині страхування ТЗ - володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим ТЗ (Volkswagen,д.н.з. [NUMBER]) та встановленим на ньому ДО. Страхова сума визначена сторонами в розмірі 50000,00 грн. Страхувальник вчасно сплатив страховий платіж та належним чином виконував інші умови укладеного договору страхування, що не заперечувалось відповідачами. Також, за умовами п.5.1.5 вказаного договору визначено, що страхуванню на умовах цього договору підлягає ризик із застрахованим автомобілем, а саме в частині пошкодження або знищення ТЗ внаслідок ДТП із 2 учасниками полісу ОЗЦПВВНТЗ, укладеного із Страховиком відносно застрахованого ТЗ. У відповідності до вимог п.11.25 Договору страхування «Розумний захист» розмір страхового відшкодування визначається при частковому пошкодження застрахованого ТЗ як сума вартості відновлювального ремонту застрахованого ТЗ. 30 жовтня 2016р. з застрахованим транспортним засобом стався страховий випадок, а саме: ДТП. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Дніпро по вул. В.Великого, порушив ПДР та спричинив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen»,д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON] та який належить на праві власності позивачу. Після ДТП водії обох автомобілів за спільною згодою оформили Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому [PERSON] визнав свою вину. На виконання договору страхування позивачем були надані ПрАТ СК «ПЗУ Україна» усі документи для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Судом встановлено, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна», в силу положень договору страхування, випадок ДТП, який мав місце 30 жовтня 2016 р. з застрахованим транспортним засобом визнаний страховим випадком, та визначено розмір страхового відшкодування, який підлягає до сплати в розмірі 13827,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7289 (а. с. 135, т. 1). 05 грудня 2017р ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва за клопотаннями представника позивача у справі була призначена автотоварознавча експертиза. Згідно висновку експерта № 8976 за результатами проведення судової автотоварозначої експертизи від 02лютого 2018р., вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] станом на час ДТП (30.10.2016) без урахування фізичного зносу складає - 50675,69 грн., а вартість відновленого ремонту вказаного автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП станом на час ДТП (30.10.2016 року) із урахуванням фізичного зносу автомобіля на час ДТП складає - 25 753,71 грн., в тому числі ПДВ на запасні частини 2851,92 грн. (а. с. 220-242 т.1). Як вбачаться з допиту експерта [PERSON] в суді та вказаного висновку експерта, то застосування коєфіціенту фізичного зносу було ним застосовано з врахуванням матеріалів справи, тобто без огляду самого транспортного засобу. Експерт зазначив про використання ним акту огляду транспортного засобу від 30.10.2016 року, де інший експерт в присутності позивача зазначив про наявність попередніх пошкоджень та існування слідів відновлювального ремонту панелі боковини задньої. Дійсно в матеріалах справи наявний такий протокол огляду від 30.10.2016 року оцінювачем [PERSON] траспортного засобу позивача (т.1 а.с.180), де зазначено про існування ознак відновлювального ремонту панелі боковини задньої. Між тим, зважаючи на не проведення огляду експертом [PERSON] вказаного автомобіля особисто та не встановлення таких пошкоджень з наявних у матеріалах експертизи документах суд не може взяти до уваги їх існування, а показання експерта в суді про відсутність фотодокументів фіксування вказаних слідів відновлювального ремонту панелі боковини задньої вказують на обґрунтованість вказаних висновків суду. Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом МЮ України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує - 7 років, але винятком для цього є п.7.39 Методики (якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вини мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації). Відтак, саме на підставі вказано норми експертом [PERSON] було застосовано коєфіціент фізичного зносу, але як встановлено вище пошкодження належного позивачу транспортного засобу не було належним чином встановлено експертом та не доведено у судовому засіданні, а сам автомобіль 2011 року випуску, тобто на час ДТП (30.10.2016 року) його строк експлуатації не перевищував 7 років, що унеможливлює застосування до визначення розміру його відновлювального ремонту коефіцієнту фізичного зносу. Відтак, для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] станом на час ДТП (30.10.2016) слід брати до уваги суму без урахування фізичного зносу в розмірі - 50675,69 грн. Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Отже, з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування за вирахуванням ПДВ. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що належний розмір страхового відшкодування, який повинен було сплатити ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складає 33198,24 грн. (50000,00 грн.(ліміт відповідальності)- 13949,84 грн.(сплачене страхове відшкодування) - 2851,92 грн.(ПДВ на запасні частини). Враховуючи те, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна»не у повному обсязі було сплачено позивачу страхове відшкоджування, то з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 33198,24 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також, слід зазначити про те, що відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, з [PERSON] на корить позивача підлягає стягненню різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 675,69 грн. (50675,69 (вартість відновлювального ремонту) - 50000,00 (ліміт відповідальності страховика). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., а також витрати на оплату вартості судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 6259,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial