Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У червні 2020 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, утримуваних з позивача за судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2019 на користь відповідача і встановити аліменти на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказує, що 18.09.1998 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 16.05.2014 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/4856/14-ц шлюб між сторонами було розірвано. У серпні 2014 [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про поділ майна подружжя. Позивач зазначає, що позов про поділ майна подружжя визнав, сподіваючись, що майно після поділу буде використано [PERSON] для забезпечення належного утримання дітей і більшість спільного майна подружжя перейшло у власність [PERSON] . Позивач зауважує, що у квітні 2020 стало відомо про судовий наказ від 13.09.2019 щодо стягнення аліментів, так як позивач не отримував копію зазначеного судового наказу, він добровільно оплатив заборгованість по аліментам, і на дату подання даної позовної заяви заборгованості не має. Також позивач вказує, що на дату подання позовної заяви сума аліментів становить 5093,00 грн на двох дітей. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що він не має постійного заробітку, та не працевлаштований, також просить врахувати той факт, що [PERSON] , [INFO] досяг повноліття, що є підставою для зміни способу та розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . Окрім того, позивач вказує, що 05.02.2017 укладено шлюб з [PERSON] , від шлюбу народилось ще 4 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 18.07.2019 позивач отримав посвідчення багатодітної сім`ї, згідно з яким на утриманні позивача також перебуває і неповнолітній [PERSON] , 2010 року народження. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2020, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У встановлений в зазначеній ухвалі строк відповідач подала відзив на позовну заяву до суду, в якому зазначила, що не визнає пред`явлені позовні вимоги та заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Так, у відзиві зазначено, що [PERSON] отримує підготовку за денною формою навчання, з першого курсу за ступенем вищої освіти бакалавр у Державному університеті інфраструктури та технологій м. Київ. За навчання розмір плати складає на навчальний рік 30000 грн, та на весь термін навчання 120000 грн. Тому вважає, спосіб стягнення та розмір аліментів, утримуваних з позивача [PERSON] за судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2019 на користь [PERSON] законним та обґрунтованим. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.1998 між [PERSON] та [PERSON] . Було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1401. Від шлюбу у сторін є діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києва 16.05.2002 та паспортом громадянина України з безконтактним електронним носієм, [NUMBER] , орган видачі - 8024, дата оформлення - 18.08.2017 та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. донецьку Донецької області 27.05.2009, про що зроблено відповідний актовий запис за № 555. Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2014. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2014 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя задоволено. 05.02.2017 позивачем було укладено шлюб з громадянкою барі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий приморським районним в місті Одесі відділом державної реєстрації цивільного стану головного територіального управління юстиції в одеській області 05.02.2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 130. Від даного шлюбу народилось четверо дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 12.06.2014, актовий запис № 1167; син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 17.10.2015, актовий запис № 2685, донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києва відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 08.08.2017, актовий запис № 4691; син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києва відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 05.11.2019, актовий запис № 5270. Позивач отримав посвідчення батьків багатодітної сім`ї [NUMBER] від 18.07.2019, згідно якого на утриманні позивача також перебуває неповнолітній [PERSON] , 2010 року народження. 13.09.2019 Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.08.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку наданого Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.04.2020, станом на 30.04.2020 заборгованість по аліментам становить 1884,65 грн. Позивач зазначає, що на день подання позову добровільно оплатив заборгованість по аліментам. Судом встановлено, що [PERSON] , на утримання якого в тому числі стягуються аліменти згідно судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2019 являється повнолітнім. Окрім того, [PERSON] згідно договору № 19-ДС+1 013 про надання освітніх послуг від 02.09.2019 отримує підготовку за денною формою навчання, з першого курсу за ступенем вищої освіти бакалавр у Державному університеті інфраструктури та технологій м. Київ за спеціальністю «річковий та морський транспорт», термін навчання 4 роки. За навчання згідно зазначеного договору оплата складає: на навчальний рік 30000 грн, та на весь термін навчання 120000 грн. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що стороною позивача надано достатньо доказів того, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дитини змінилися з часу видачі Дарницьким районним судом м. Києва судового наказу від 13.09.2019 про стягнення аліментів, позивачем доведено зміну сімейного становища, які без сумніву свідчать про необхідність зміни способу раніше присуджених аліментів. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] , на утримання якого в тому числі стягуються аліменти згідно судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2019 являється повнолітнім. Слід також зазначити про те, що з тексту позову та доданих до нього документів вбачається наявність достатніх обставин, які в силу закону можуть слугувати підставою для зміни розміру аліментів. Суд вважає за необхідне зазначити, що стягнення аліментів відповідно до ст.161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішується в позовному порядку. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, а також оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, та їх взаємний зв`язок, суд вважає, що доводи позову ґрунтуються на законі, знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, та достатніх обставин, з якими закон пов`язує можливість зміни способу стягнення аліментів в даному спорі встановлено, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial