Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У травні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати незаконним та скасувати наказ ректора Миколаївського національного аграрного університету (далі - Університет) від 17 квітня 2015 р. №158-ОС про його звільнення за вчинення аморального поступку та поновити на посаді асистента кафедри тракторів та сільськогосподарських машин, експлуатації і технічного сервісу Університету з 17 квітня 2015 р., а також стягнути середній заробіток по день прийняття рішення суду і відшкодувати моральну шкоду 10000 грн. Позов обґрунтував тим, що аморального проступку не вчиняв. В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали. Представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Наказом ректора Університету №158-ОС від 17 квітня 2015 р. позивача було звільнено з 17 квітня 2015 р. з посади асистента кафедри «Тракторів та сільськогосподарських машин, експлуатації і технічного сервісу» за вчинення аморального проступку, особою, яка здійснює виховну функцію, не сумісного з продовженням даної роботи за п. 3 ст. 41 КЗпП України (а.с.36) З наказом позивач ознайомився того ж дня. Стосовно обставин звільнення. Згідно рапорту начальника навчального відділу на імя ректора Університету 21 березня 2015 р. студент групи ЗМ 5/1 [PERSON] був відсутній на іспиті з навчальної дисципліни «Електропривід і автоматизація» який проводився ст. викладачем кафедри енергетики аграрного виробництва [PERSON] В аудиторії знаходився асистент кафедри тракторів, сільськогосподарських машин, експлуатації та технічного сервісу [PERSON], який взяв білет №3 і надав його відповідь. Екзаменатор [PERSON] пояснив, що він не знайомий з асистентом [PERSON] і не приділив уваги тому, що на іспити не студент [PERSON], а викладач [PERSON] (а.с.38). У відповідності до акту ректорської перевірки 21 березня 2015 р. проведення навчальних занять зі студентами заочної форми навчання на інженерно енергетичному факультеті з 10 год. 35 хв. по 11 годину встановлений факт того, що асистент кафедри тракторів та СГМ, експлуатації і ТС [PERSON] який взяв білет №3 і надав відповідь на нього був присутній на іспиті замість свого брата студента [PERSON] (а.с.39). Факт присутності на іспиті з дисципліни «Електропривід і автоматизація» замість брата - студента [PERSON] був визнаний в судовому засіданні позивачем та підтверджений його пояснювальною від 21 березня 2015 р. та пояснювальною викладача [PERSON]В.(а.с.37, 40). У відповідності до п. 15.14 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Університету на 2012-2015 р..р. адміністрація має право достроково розірвати трудові відносини з науково педагогічними працівниками при невиконанні ними умов контракту та при умові прийняття відповідного рішення вченою радою Університету. 10 квітня 2015 р. в.о. ректора Університету звернулася до первинної профспілкової організації викладачів та співробітників Університету з поданням на звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 41 КЗпП України посилаючись на наведені вище документи та рішення вченої ради Університету оформлене протоколом №7 від 31 березня 2015 р. про рекомендацію ректору про дострокове розірвання трудового договору із [PERSON] за даною статтею КЗпП (а.с.10, 42). Рішенням профспілкової організації від 16 квітня 2015 р., оформленим протоколом №4, було надано згоду на звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 41 КЗпП України за здійснення аморального вчинку особою, яка виконує виховну функцію (а.с.59-68). Відповідно до витягу з посадової інструкції співробітника Університету асистента, то ця посада займається науково педагогічними працівником (а.с.25). У відповідності до Правил внутрішнього трудового розпорядку Університету затверджених 09 жовтня 2012 р. науково педагогічні працівники Університету повинні проводити на високому рівні навчально виховну та методичну роботу, забезпечувати умови для засвоєння студентами навчальних програм, особистим прикладом утверджувати загальнолюдської моралі, правди, справедливості, відданості,патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, додержуватися педагогічної етики, моралі тощо (а.с.90-97) Постановою Верховного Суду України від 11 лютого 2015 р. у справі 6-248цс14 надано розяснення підставам застосуванню п. 3 ст. 41КЗпП України Так, вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником. До суб'єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники навчально-виховного процесу, зазначені у статті 50 Закону України «Про освіту», а саме: керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти. Отже, звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію. Таке звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Зокрема, аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов'язки. За змістом ст. 56 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов'язані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей); виховувати в дітей і молоді повагу до батьків, жінки, старших за віком. Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь - зобов'язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 статті 41 КЗпП України. Обман, тобто заміна позивачем, при здачі іспиту, відсутнього студента підриває моральний та професійний авторитет педагогічних та науково педагогічних працівників Університету, дискредитує їх як вихователів, тягне за собою неможливість в подальшому продовження роботи яка має виховну функцію, а тому позивача обґрунтовано звільнили за вказаною нормою КЗпП України. Порушення порядку звільнення судом не встановлено. Через відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним наказу про звільнення та скасування його, решта похідних вимог позивача про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають також.

Outcome: dismissed