Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У травні 2014 року садівничий кооператив «Таїр» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі договору від 18.03.2008 р. №И 1226 з ВАТ «Одесаобленерго» в особі Іллічівського РЕМ він є споживачем електричної енергії та зобов'язаний оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії садівничим кооперативом та його членами. У свою чергу член садівничого кооперативу [PERSON] 13.07.2006 р. та 21.11.2009 р. уклав із садівничим кооперативом договори на подачу до земельної ділянки [NUMBER] на території кооперативу електричної енергії через електромережу кооперативу і зобов'язався своєчасно оплачувати вартість спожитої електричної енергії. Але своїх зобов'язань за договором [PERSON] належним чином не виконує і не оплатив кооперативу за спожиті 15343 квт. електричної енергії у розмірі 5615 грн. 54 коп. З наведених підстав СК «Таїр» просив стягнути з [PERSON] 5615 грн. 54 коп. та судові витрати, розірвати договір . У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав з тих підстав, що сплатив повністю Іллічівському РЕМ вартість спожитої ним електричної енергії. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 528 ЦК України визначено, що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 18.03.2008 р. між ВАТ «Одесаобленерго» в особі Іллічівського РЕМ та садівничим кооперативом «Таїр» укладений договір про постачання електричної енергії, відповідно до якого постачальник електроенергії Іллічівський РЕМ продає СК «Таїр» електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок, а СК «Таїр» зобов'язався оплачувати вартість використаної електроенергії. (а.с. 18-24) 21.11.2009 р. між [PERSON], членом СК «Таїр», та позивачем укладено договір на подачу електричної енергії, відповідно до якого садівничий кооператив зобов'язався забезпечити подачу електроенергії до належної [PERSON] земельної ділянки [NUMBER] на території цього кооперативу, а відповідач зобов'язався оплачувати кооперативу на розрахунковий рахунок або в касу вартість спожитої електричної енергії не пізніше 15 числа кожного місяця. (а.с. 7) З наданий позивачем квитанцій до прибуткових касових ордерів слідує, що відповідач оплатив вартість спожитої ним електричної енергії СК «Таїр» і Громадській організації «Таїр». (а.с. 49-52) Свідок [PERSON] показав, що за період виконання ним обов'язків голови правління СК «Таїр», а потім голови громадської організації «Сади Таїра» він особисто отримував від відповідача гроші в якості оплати за спожиту електричну енергію і видавав відповідачу власноручно заповнені квитанції до прибуткових касових ордерів. Після цього отримані грошові кошти він особисто через банк оплачував на рахунок Іллічівського РЕМ в якості плати за електричну енергію. Зазначені обставини також підтверджені довідкою голови правління ГО «Сади Таїра» [PERSON] (а.с. 96-98) З платіжних квитанцій слідує, що [PERSON] вносив шляхом сплати через банк на рахунок Іллічівського РЕМ від імені СК «Таїр» грошові кошти, отримані ним від членів цього кооперативу за спожиту електрину енергію. (а.с. 74-84) Доказів того, що сплачені [PERSON] грошові кошти не були зараховані Іллічівським РЕМ в рахунок оплати СК «Таїр» за спожиту його членами електричну енергію позивач суду не надав. Посилання позивача, що він є постачальником електричної енергії суд до уваги не приймає тому, що згідно положень ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» у позивача відсутня відповідна ліцензія на здійснення підприємницької діяльності з передачі та постачання електричної енергії. Не передбачено здійснення діяльності з постачання електричної енергії таком Статутом СК «Таїр». (а.с. 12-17) У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення позову СК «Таїр» відсутні.

Outcome: dismissed