Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звільнення майна з під арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що 20 травня 2015 року державним виконавцем державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області [PERSON] була винесена постанова про арешт майна відповідачки [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Постанова про арешт майна винесена у зв'язку з виконавчим провадженням № 47026860 по стягненню зі [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 25000 грн. (виконавчий лист № 1кп/235/13/14, виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 19 березня 2015 року). 6 квітня 2015 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області [PERSON] виконавче провадження № 47026860 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47604393. В той же день, тобто 6 квітня 2015 року, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області [PERSON] до зведеного виконавчого листа № 47604393 було приєднано виконавче провадження № 47026917 по стягненню зі [PERSON] на корить [PERSON] моральної шкоди в розмірі 25000 грн. Позивач вважає дії державного виконавця Каратшової Н.В. щодо накладення арешту на квартиру [ADDRESS] незаконними у зв'язку з тим що зазначена квартира, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 2 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 965, придбана під час зареєстрованого шлюбу зі [PERSON], укладеного 22 серпня 1998 року, отже є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2015 року за клопотанням позивача до участі у справі залучено відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції як співвідповідача, звільнивши його від участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю і суду пояснила, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 червня 2014 року, який ухвалою суду апеляційної інстанції від 3 березня 2015 року залишений без змін, з неї було стягнуто на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, на користь [PERSON] 25000 грн., на користь [PERSON] 25000 грн., та матеріальної шкоди в розмірі близько 11000 грн. Державним виконавцем відділом державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди. Виплатити всю суму відповідачам [PERSON] вона не має фінансової можливості, однак щомісяця переводить на їх рахунок 500 грн. на відшкодування заподіяної шкоди. Крім того зазначила, в квартирі, на який накладено арешт державним виконавцем, проживає також її чоловік та малолітні діти, чим порушуються їх житлові права. Відповідач [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що на відшкодування моральної шкоди суд стягнув з відповідачки [PERSON] на його користь 25000 грн., але тієї суми, яку щомісячно переводить на його ім'я [PERSON], недостатньо для погашення боргу. Вважає, що відділом державної виконавчої служби правомірно накладено арешт на квартиру з метою виконання судового рішення про відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції [PERSON], яка дії на підставі довіреності від 14 липня 2015 року року без обмеження повноважень, позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з виконання вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за виконавчими листами № 1-кп/235/1319/14 від 19 березня 2015 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди (№ 47026860), про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди (№ 47026917) та за виконавчим листом № 1-кп/235/1319/14 від 3 квітня 2015 року про стягнення солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] і [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 11585,88 грн. (№ 47151739). Зазначені виконавчі провадження відповідно до вимог п.1 ст.33 Закону України Про виконавче провадження були об'єднані в одне провадження. 30 березня 2015 року та 7 квітня 2015 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлено сторонам. У наданий державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення боржником не надано до відділу державної виконавчої служби документів, що підтверджують факт виконання судового рішення, у зв'язку з чим державним виконавцем прийнято заходів щодо виявлення майна боржника та джерел отримання доходів направлені запити до обліково-реєстраційних установ. За результатами запитів було встановлено, що за [PERSON] зареєстрована квартира [INFO]. Згідно ст.ст.11, 57, 62 Закону України Про виконавче провадження для забезпечення реального виконання судового рішення 20 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження. Зазначила, що накладенням арешту на квартиру права позивача державним виконавцем порушені не були, оскільки на момент арешту майна згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно боржниця [PERSON] була зазначена як власниця вищезазначеної квартири в цілій частці. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, не повідомила про причин неявки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. На виконанні відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області знаходяться виконавчі листи, видані Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 19 березня 2015 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, про стягнення солідарно зі [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних витрат 11585,88 грн. Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 30 березня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-кп/235/13/14, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 19 березня 2015 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 25000 грн. (ВП № 47026860), строк добровільного виконання по якому закінчувався 6 квітня 2015 року. Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 30 березня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-кп/235/13/14, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 19 березня 2015 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 25000 грн. (ВП № 47026917), строк добровільного виконання по якому закінчувався 6 квітня 2015 року. Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 7 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-кп/235/13/14, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 3 квітня 2015 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] матеріальних витрат в сумі 11585,88 грн. (ВП № 47151739), строк добровільного виконання по якому закінчувався 14 квітня 2015 року. Постановамии державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 6 квітня 2015 року виконавчі провадження № 47026860 та № 47026917 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/235/13/14, виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 19 березня 2015 року приєднане до зведеного виконавчого провадження № 47604393, яке веде відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 20 травня 2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-кп/235/13/14, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 19 березня 2015 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 25000 грн., накладено арешт на квартиру № 24, розташовану в будинку № 28 по вулиці Таманова в м. Красноармійську Донецької області, що належить боржнику [PERSON], та оголошена заборона на її відчуження, у межах суми звернення стягнення 67745,47 грн. Згідно абз.2 ч.2 ст.11, п.5 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч.1 ст.57, абз.4 ч.2 ст.57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Частиною 1 статті 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 1 статі 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено, що позивач та відповідачка [PERSON] перебувають у шлюбі з 22 серпня 1998 року, який зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 279. Квартира [ADDRESS] належить відповідачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 2 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 965, придбана позивачем та відповідачкою [PERSON] за час їх шлюбу, отже є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи, що позивач має право на ? частку в праві спільної сумісної власності на квартиру, на яку накладено арешт, дії державного виконавця в частині накладення арешту на квартиру цілком є неправомірними, а тому підлягають судовому захисту права позивача в частині зняття арешту з ? частки спірної квартири, яка належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.ст.11, 57, 60, 63 Закону України Про виконавче провадження, ст.60 СК України,

Outcome: partial