Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У травні 2017 року Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на свою користь 2847,95 грн - надмірно сплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] при зверненні із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не зазначив інформації про те, що він та члени його сімї мають у власності житлове приміщення в частці 1/4 (м. Краматорськ, бул. Краматорський, 38 кв. 28), що розташоване в регіоні, що не належить до тимчасово окупованих територій України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, у звязку із чим не мав права отримувати щомісячну адресну допомогу за період з 21.04.2015 по 02.12.2015. Зазначені дії відповідача призвели до надмірної виплати бюджетних коштів у сумі 2 847 грн 95 коп., які на підставі ч. 1 ст. 1214 ЦК України підлягають стягненню з відповідача. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2017 року позовні вимоги Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації до [PERSON] про повернення надмірно сплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації надмірно сплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 2 847 грн 95 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим через порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при поданні заяви про отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, заявником надавалась достовірна інформація стосовно відсутності у нього та членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, оскільки м. Краматорськ, в якому знаходиться квартира [ADDRESS], відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275, є територією де проводилася антитерористична операція, а тому відповідачем не надавалось недостовірної інформації, але суд першої інстанції не взяв цю обставину до уваги. Зазначає, що маючи статус «внутрішньо переміщеної особи» та вимушено мешкаючи за новим місцем проживання, він виконував передбачені Урядом норми за новим вимушеним тимчасовим місцем проживання, не приховував наявності житла у м. Краматорську. Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що Кабінетом Міністрів України були прийняті Розпорядження від 30.10.2014 № 1053-р та від 02 грудня 2015 року № 1275-р, відповідно до яких м. Краматорськ належить до населених пунктів, на території якої здійснювалася антитерористична операція, в той час, коли зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року про використання Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р було внесено лише Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 № 370, що не може застосовуватись до спірних правовідносин. У своїх запереченнях Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації просило апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - адвоката [PERSON], який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має у власності житлове приміщення у частці 1/4 у м. Краматорськ, який відповідно до Розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 № 1085-р не входить до переліку вказаних населених пунктів. Зважаючи на те, що при виявленні факту подання внутрішньо переміщеною особою неправдивих відомостей про наявність у нього та членів його сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, остання зобовязана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевого бюджетів у результаті реалізації прав, вважав за необхідне стягнути надміру виплачені бюджетні кошти з відповідача. Однак з таким висновком районного суду не може погодитись апеляційний суд через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, що відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення. Судом по справі встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа (а.с. 30). Звернувшись 21.04.2015 року до Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON] зазначав, що ні він, ні члени його сімї не мають у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, при цьому місцем реєстрації зазначав [ADDRESS] ( а.с. 33). 24.04.2015 року рішенням Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації [PERSON] було призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі у період з 21.04.2015 по 20.06.2016 у розмірі 442 грн та з 21.06.2015 по 20.08.2015 у розмірі 221 грн на місяць (а.с. 34). З аналогічними заявами [PERSON] звертався 21.10.2015, 21.04.2016, 21.10.2016 вказуючи у графі «інформація щодо наявності у членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасова окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції» його відсутність, відповідачу за цими заявами продовжувалась виплата щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі (а.с. 35,37,40). При здійсненні Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області ревізії використання коштів, виділених з державного бюджету, зокрема на надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг в Управлінні соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації, встановлено, що [PERSON] та члени його сімї мають у власності житлове приміщення в частці 1/4 за адресою: м. Краматорськ, бул. Краматорський, 38 кв. 28 (а.с.8-26). Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Статтею 4 цього Закону визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік (а.с.29). Порядок нарахування щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбачено «Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505. Згідно з пунктом 2 Порядку № 505 (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції (далі особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції. У заявах на призначення тимчасової допомоги відповідач зазначав, що у нього та його членів сімї відсутнє будь-яке житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та 02 грудня 2015 року №1275-р, визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і місто Краматорськ входить до вказаних населених пунктів, не зазначення відповідачем квартири у м. Краматорськ у заяві про призначення грошової допомоги як на час звернення до позивача вперше, так і в подальшому, не свідчить про приховування ним будь-якої інформації, яку належало б повідомити позивачу і яка могла вплинути на призначення грошової допомоги. Нова редакція п.2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 передбачає, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085. Відповідні зміни до пункту 2 були внесені в редакцію постановою КМУ № 370 від 31.05.2017. Згідно статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Частина 2 статті 309 ЦПК України передбачає, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Суд послався на п.2 в редакції Постанови КМУ № 370 від 31.05.2017, проте судом не враховано, що на час призначення допомоги діяла інша редакція вказаної постанови КМУ № 505, що свідчить про те, що в період отримання відповідачем допомоги її правомірно було призначено за Порядком у попередній редакції. Нову редакцію пункту 6 Порядку № 505 про те, що грошова допомога не призначається, якщо будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції), має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, було прописано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року №370. Таким чином, оскільки вказані зміни внесені до Порядку після 31 травня 2017 року, тому висновок суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», до якого не включено місто Краматорськ, є помилковим. Зважаючи на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було враховано зазначені обставини, останнім порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидні сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації звільнено від сплати судового збору на підставі п. 19, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а [PERSON] звільнений від сплати судового збору ухвалою судді Апеляційного суду Чернігівської області від 30.11.2017 судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed