Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

У червні 2019 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив зобов`язати АТ «КБ «Приватбанк» (код СДРІІОУ 14360570), що розташований за адресою - 01001, м. Київ, Печерський р-н, вул. Грушевського, 1Д, надати Головному управлінню ДФС у Чернівецькій області інформацію, що містить банківську таємницю відносно самозайнятої особи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), шляхом надання в паперовому або електронному вигляді інформацію про обсяг та обіг коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, який належить самозайнятій особі [PERSON] в розрізі контрагентів із зазначенням дат проведення операцій, сум платежів, призначень платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ. Ухвалою судді від 02.10.2019 у справі відкрито провадження. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви з процесуальних питань не надходили. Представник заінтересованої особи АТ «КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заінтересована особа [PERSON] також не з`явилася у судове засідання, про яке повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви з процесуальних питань не надходили. За приписами частини 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У зв`язку з отриманням від державного реєстратора відомостей з єдиного Державного реєстру щодо припинення діяльності самозайнятої особи [PERSON] (РПОКПП [NUMBER] ), які передано Чернівецьким управлінням службовою запискою №1914/вн/24-13-54-04-11, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області видано Наказ від 10.05.2019 року №325 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків фізичної особи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2016 року по 26.06.2017 року тривалістю 5 робочих днів з 11.05.2019 року у відповідності до п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Для вручення Наказу №325 від 10.05.2019 року на проведення з 11.05.2019 року документальної позапланової виїзної перевірки та пред`явлення направлень №1070, 1071 від 11.05.2019 року, було здійснено виїзд за податковою адресою ФОН [PERSON] : [ADDRESS] . При виїзді 11.05.2019 року за податковою адресою [PERSON] встановлено факт його відсутності, що підтверджується актом про не встановлення місцезнаходження №169/24-13-13-04/149 від 11.05.2019 року. Дана інформація була передана до оперативного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області для встановлення місця перебування самозайнятої особи [PERSON] . Згідно даних ITC «Податковий блок» [PERSON] задекларував дохід за 2016 рік в сумі 39573 1,40 грн., за 2017 рік - 103627,81 грн. Відсутність інформації про обсяг та обіг коштів по зазначеному банківському рахунку, а також відсутність інформації про контрагентів самозайнятої особи за вказаний період та призначень платежів унеможливлює проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до плі.78.1.7 П.78.І ст.78 Податкового кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини 3 статті 350 та пункту 6 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved