Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

у травні 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з 27 січня 2012 року по 12 лютого 2015 року працювала в ДП «Центр громадської безпеки 112» на посаді заступника начальника планово-економічного відділу. Наказом № 7-к/тр від 12 лютого 2015 року її було звільнено з займаної посади у зв'язку із скороченням штату, а наказом № 8-к/тр від вказаного числа - притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження. Вважає наказ № 8-к/тр від 12 лютого 2015 року незаконним, дії директора ДП «Центр громадської безпеки 112» по винесенню останнього - незаконними, а тому просила скасувати наказ № 8-к/тр від 12 лютого 2015 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та визнати дії директора ДП «Центр громадської безпеки 112» незаконними. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав, просив його задовольнити. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні її вимог з посиланням на правомірність накладення дисциплінарного стягнення (а.с. 52-54). Заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2012 року [PERSON] була прийнята в ДП «Центр громадської безпеки 112» на посаду заступника начальника планово-економічного відділу (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2014 року [PERSON] була попередження про її звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із введенням з 09 грудня 2014 року на підприємстві нового штатного розпису (а.с. 10). Наказом № 7-к/тр від 12 лютого 2015 року [PERSON] було звільнено з займаної посади у зв'язку із скороченням штату (а.с. 12-13). Наказом № 8-к/тр від вказаного числа [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження (а.с. 14-15). Зі змісту наказу № 8-к/тр від 12 лютого 2015 року вбачається, що підставою для винесення останнього послугувало невиконання співробітниками планово-економічного відділу ДП «Центр громадської безпеки 112» наказу № 53 від 23 серпня 2012 року «Про організацію планування та звітності на підприємстві» за період з 12 грудня по 26 грудня 2014 року, через що на [PERSON] відповідно до п. 7.6.1. колективного договору від 18 липня 2012 року № 331 за невиконання обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, низький рівень організації роботи, відсутність дієвого контролю за роботою планово-економічного відділу було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження (а.с 14). Питання про притягнення до відповідальності позивача регулюється ст.ст. 148-151 КЗпП України. Заходи дисциплінарного стягнення, порядок їх накладення, зняття та оскарження прямо закріпленні в трудовому законодавстві. Згідно ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни передбачає застосування до працівника тільки одного з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, є невиконання ним (зумисне чи з необережності) його трудових обов'язків, недотримання встановлених для нього правил поведінки, невиконання наказів і розпоряджень керівництва. Відповідно до положень ст. ст. 139, 140 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Дисциплінарна відповідальність працівника є одним із видів відповідальності за трудове правопорушення, тобто винне протиправне діяння, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні своїх трудових обов'язків. В основі цієї відповідальності повинен лежати конкретний дисциплінарний проступок, який повинен являтись підтвердженим фактом. Враховуючи викладені норми та положення закону, перевіривши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях позивача відсутній факт, який би засвідчував наявність допущення позивачем грубого порушення своїх трудових обов'язків та відсутність дисциплінарного проступку. Дійсно, судом встановлено, що [PERSON] обіймала посаду заступника начальника планово-економічного відділу ДП «Центр громадської безпеки 112». Оскільки посада начальника планово-економічного відділу ДП «Центр громадської безпеки 112» була вакантна, [PERSON] у відповідності до положень посадової інструкції заступника начальника планово-економічного відділу ДП «Центр громадської безпеки 112» фактично виконувала обов'язки начальника планово-економічного відділу ДП «Центр громадської безпеки 112», що визнається сторонами у справі (а.с. 28-31). Згідно положень посадової інструкції, затвердженої директором ДП «Центр громадської безпеки 112» Й. Болварі 05 травня 2014 року, дійсно позивач як заступник начальника планово-економічного відділу складає плани роботи, плани витрачання коштів, звіти з необхідним обґрунтуванням і розрахунками, враховуючи специфіку господарського механізму економічної діяльності підприємства, виконує обов'язки начальника відділу в період його відсутності. Згідно положень посадової інструкції, затвердженої директором ДП «Центр громадської безпеки 112» Й. Болварі 05 травня 2014 року, дійсно позивач як начальник планово-економічного відділу керує складанням планів підприємства, узгоджує і взаємно пов'язує всі його розділи, бере участь у розробленні комплексного плану соціально-економічного розвитку, керує працівниками відділу тощо (а.с. 64-65). Згідно наказу № 8-к/тр від 12 лютого 2015 року на [PERSON] було накладено дисциплінарне стягнення за невиконання обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, низький рівень організації роботи, відсутність дієвого контролю за роботою планово-економічного відділу, що потягло за собою невиконання співробітниками планово-економічного відділу ДП «Центр громадської безпеки 112» наказу № 53 від 23 серпня 2012 року «Про організацію планування та звітності на підприємстві» за період з 12 грудня по 26 грудня 2014 року. Судом встановлено, що наказом № 53 від 23 серпня 2012 року «Про організацію планування та звітності на підприємстві», недотримання якого призвело до накладення адміністративного стягнення на позивача, безпосередньо було затверджено форми звітності, що мають на меті організацію якісного планування роботи працівників підприємства, ефективного та своєчасного виконання поставлених керівництвом завдань (а.с. 25). Зі змісту даного наказу вбачається, що в ДП «Центр громадської безпеки 112» було затверджено три форми звітності, а саме: план, формація та звіт, а також визначено, що подання інформації здійснюється щоп'ятниці до 14.00 год., а плану - раз на місяць в останню п'ятницю до 14.00 год. Узагальнення наданої інформації здійснюється планово-економічним відділом та подається на розгляд та затвердження керівництва щоп'ятниці до 16.00 год. Тобто, час подання звітності в ДП «Центр громадської безпеки 112» згідно даного наказу чітко визначена днями та годинами вказаного дня. Отже, як встановлено в судовому засіданні, виходячи з матеріалів справи, подання інформації повинно було мати місце до 14.00 год. 12 грудня 2014 року. Крім того, судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, в тому числі й відповідачем, що з 17 грудня 2014 року по 11 лютого 2015 року включно [PERSON] перебувала на лікарняному. Разом тим, з матеріалів справи не вбачається, а також не доведено стороною відповідача перед судом в розрізі положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, що ДП «Центр громадської безпеки 112» протягом перебування [PERSON] на робочому місці, а саме: з 12 грудня 2014 року по 16 грудня 2014 року, виявивши факт відсутності інформації, яка мала бути надана в обов'язковому порядку на виконання наказу № 53 від 23 серпня 2012 року «Про організацію планування та звітності на підприємстві», закріпив факт невиконання або неналежного виконання останньою посадових обов'язків, провів службову перевірку та ініціював питання про притягнення порушника трудової дисципліни до дисциплінарної відповідальності. Натомість, в обґрунтування своєї позиції щодо правомірності накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення відповідач посилається на акти службового розслідування без доведення факту призначення такого в розрізі положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначаючи про те, що [PERSON] відмовилась надати пояснення та ознайомитись з заказом № 8-к/тр від 12 лютого 2015 року. При цьому сторона позивача одночасно надає копію пояснень [PERSON] з приводу того, що вона з 13 жовтня 2-014 року по 16 грудня 2014 року перебувала на робочому місці, виконуючи обов'язки начальника планово-економічного відділу, а з 17 грудня 2014 року по 11 лютого 2015 року перебувала на лікарняному (а.с. 55-59). При цьому, зі змісту наданих відповідачем актів службового розслідування та акту про відмову [PERSON] від надання письмових пояснень вбачається, що мова йде про ненадання останньою підсумків роботи структурних підрозділів на основні завдання роботи за період з 12 грудня 2014 року по 17 грудня 2014 року включно та планів роботи структурних підрозділів на січень 2015 року, в той час як згідно наказу № 53 від 23 серпня 2012 року «Про організацію планування та звітності на підприємстві» такої форми звітності як звіт за три робочі дні не передбачений, а термін подання плану роботи на січень 2015 року ще не настав, з огляду на те, що він має подаватись останньої п'ятниці грудня до 14.00 год. Вказані акти викликають сумнів у суду, з огляду на те, що безпосередньо у самому оспорюваному наказі взагалі мова йде про період з 12 грудня по 26 грудня 2014 року. Крім того, відповідачем накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження згідно наказу № 8-к/тр від 12 лютого 2015 року, в той час як, згідно ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни передбачає застосування до працівника тільки одного з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Відомостей про те, що статут ДП «Центр громадської безпеки 112» містить таке дисциплінарне стягнення як попередження в розпорядження суду не надано, й, до того ж, виходячи зі змісту витягу із доповідної записки голови робочої групи ДСНС України Сичевського А.С., підстави для неприйняття до уваги якої у суду відсутні, в останньому взагалі відсутній (а.с. 40-41). Також, з боку відповідача не надано доказів про те, що позивач є несумлінним працівником та відносно неї є необхідність застосувати заходи дисциплінарного та громадського впливу. Крім того, відповідно до оскаржуваного наказу, позивачу було оголошено попередження за нібито «невиконання обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, низький рівень організації роботи, відсутність дієвого контролю за роботою планово-економічного відділу». Однак, слід зазначити, що з копії посадової інструкції як начальника планово-економічного відділу, так і його заступника, не вбачається, що [PERSON] покладається обов'язок контролю за роботою планово-економічного відділу. При тому, позивач в період з 17 грудня 2014 року по 11 лютого 2015 року була тимчасово непрацездатна, а обов'язку виконання службових обов'язків у вказаний період нормами чинного законодавства не передбачено. При цьому, на думку суду, ДП «Центр громадської безпеки 112» у період тимчасової відсутності працівника мав можливість вирішити питання щодо покладення у встановленому законом порядку обов'язків виконання функцій останнього на іншого працівника підприємства. Під час винесення дисциплінарних стягнень відповідач повинен був врахувати наявність проступку, ступінь його тяжкості, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, врахувати попередню роботу позивача. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тому, аналізуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що наказ № 86-к/тр від 12 лютого 2015 року винесений з порушенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Враховуючи викладені норми та положення закону, перевіривши докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем в суді доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог з наданням в підтвердження цього доказів відповідно до ст. 60 ЦПК України, тому прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. ст. 139, 147-149, 232 КЗпП України,

Outcome: approved