overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 23 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 62. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 року та відновлення подружніх стосунків, збереження сім'ї стало неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та відсутністю взаєморозуміння з різних питань сімейного життя та ведення господарства. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, прізвище залишити їй шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, просив надати строк на примирення. Після наданого судом строку для примирення позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 23 лютого 2002 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 62. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх неповнолітньої дитини. При цьому суд також враховує, що рішення сторін прийнято з усвідомленням його наслідків. Судом вживалися заходи щодо збереження шлюбу шляхом надання строку для примирення, проте подружні стосунки сторонами не були відновлені. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка висловила думку щодо залишення їй шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 24 листопада 2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 612. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін та розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 24 листопада 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 612. Мають від шлюбу малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 18.02.1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану в Донецькій області, актовий запис № 146. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя з ним не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям. Відповідач в силу своєї трудової діяльності часто був відсутній вдома у зв'язку з чим їх стосунки погіршилася із-за непорозумінь, із-за різних поглядів на життєві проблеми та способи їх розв'язання. Сторони мають різні погляди та мету на життя. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29 листопада 2008 року перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] року народилася донька [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2011 року розірвано шлюб з відповідачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає, позивачка постійного доходу не має. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причину своєї неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де батьками записані позивачка та відповідач (а.с. 4). Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2014 року та до досягнення повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн., (одержувач: УДК у Орджонікідзевському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ: 37999701, МФО: 851011, банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, КБКД: 22030001, р/р: 31214206700009).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом де вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частини від усіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, по справі просила прийняти заочне рішення, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином про день та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено у судовому засіданні рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 06.04.2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 25.08.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом № 488, було розірвано (а.с. 6-7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 8). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою головою Житлово-будівельного кооперативу «Мир-106» від 24.04.2014 року (а.с. 9). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Враховуючи, що відповідач ухиляється від обов'язку з утримання дитини, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 14 частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивачки, до досягнення дитиною повноліття, починаючи зі дня подачі позову, тобто з 22.05.2014 року. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 79, 180, 181, 182, 183 СК України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом де вказує, що з червня 2012 року проживала з відповідачем однією сім'єю. Від проживання однією сім'єю мають дитину - [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року сімейні відносини між сторонами припинені, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частини від усіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття, допустити рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, по справі просила прийняти заочне рішення, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того пояснила, що близько 2 тижнів тому відповідач надав їй грошові кошти на утримання дитини у розмірі 300 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином про день та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] народилася [PERSON], батьками якої у свідоцтві про народження записані: відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 354, виданою КП ЖЕК № 1 Пролетарського району м. Донецька від 27.05.2014 року (а.с. 3). Враховуючи, що відповідач працює, інших дітей на утриманні не має, стан здоров'я відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 14 частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивачки, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 79, 180, 181, 182, 183 СК України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 21 листопада 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 653. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року однією сім'єю вони не проживають через несумісність поглядів на сутність подружнього життя та виконання подружніх обов'язків, через що виникали постійні сварки. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 28 серпня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 242. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. (а.с. 6). Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не порушує права і інтереси чи свободи інших осіб та не суперечить закону. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що з 09 жовтня 2004 року по 19 лютого 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає уточнені позовні вимоги та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. (а.с. 7). Дитина мешкає разом з позивачкою в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на повному її утриманні. (а.с. 9, 14). Відповідач працює механізатором на Державному підприємстві «Маріупольський морський торгівельний порт» та розмір його заробітної плати за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року склав 50625,80 грн. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не порушує права і інтереси чи свободи інших осіб та не суперечить закону. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що 23.06.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони з 2013 року однією сім'єю не мешкають, спільне господарство не ведуть. Відповідач постійно ображав її, чинив з нею сварки у присутності дитини та на очах інших людей, пред'являв їй безпідставні претензії. Вказані обставини роблять її життя незносним. Позивачка вважає, що подальше сімейне життя неможливе. Сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд враховуючи доводи, викладені позивачкою у позові, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Спір стосовно розподілу майна та місцем мешкання дитини між сторонами відсутній.

Outcome: approved