Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 04.06.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений Комплексний договір №1/3942526, відповідно якому останній отримав кредит у розмірі 55 820, 32 грн., строком до 03.03.2024 року. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, внаслідок чого станом на 17.12.2020 року виникла заборгованість. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 106, 54 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 18.01.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою від 10.02.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kh.ks.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.06.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений Комплексний договір № 1/3942526, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 55 820, 32 грн., строком на 45 місяців, з 04.06.2020 року по 03.03.2024 року (включно), зі сплатою 15,00 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,99 % в місяць від суми кредиту (п.п. 1.1., 1.3.1, 1.3.2. Комплексного договору № 1/3942526). Згідно п. 1.1. Комплексного договору № 1/3942526, [PERSON] прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості, як День повернення кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банк свої зобов`язання за Комплексним договором № 1/3942526 виконав в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувалася погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. 25.08.2020 року та 25.09.2020 року на адресу відповідача були направлені вимоги про дострокове виконання зобов`язань, але вони залишені поза увагою. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так згідно п. 3.1. Комплексного договору № 1/3942526, у разі прострочення строку оплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц визначено порядок застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування» в різних проміжках часу. На час укладення кредитного договору чинним законодавством банкам не заборонялось встановлення комісії (винагороди) в договорах про споживче кредитування. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Комплексним договором № 1/3942526 від 04.06.2020 року, внаслідок чого станом на 17.12.2020 року кредитна заборгованість становить 68 106, 54 грн., яка складається з 50 052, 82 грн. - заборгованості за кредитом, 5 767, 50 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 322, 39 грн. нарахованих відсотків, 1 110, 82 грн. - нарахованої комісії за період, 4 188, 09 грн. - прострочених відсотків, 6 664, 92 грн. - простроченої комісії, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved