Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення авансу. Посилалася на те, що вона домовилася з відповідачами про купівлю в останніх будинку в [ADDRESS] та для підтвердження угоди на майбутнє передала їм грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США та 1000 Євро, про що було складено розписки. Оскільки угода не відбулася позивач, просить стягнути з відповідачів на свою користь солідарно 27899 грн. авансу в рахунок купівлі-продажу будинку та судові витрати. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали з підстав викладених в позові, відповідачі позов не визнали, пояснивши що угода купівлі-продажу не відбулася саме з вини позивачки, а кошти вони не повертають оскільки кошти надані їм позивачем є завдатком і крім цього дочка останньої рік безкоштовно проживала в їхньому будинку. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору від 25.04.2013 року та 04.12.2013 року, оформленого у вигляді розписок, відповідачі отримали від позивача завдаток в сумі 1 000 євро та 1000 доларів США в рахунок оформлення та продажу будинку за 14 000 доларів США (а.с. 7,6,5). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] має будинок за адресою м. Овруч вул. Редчиця, 5. Позивач мала намір придбати будинок, у зв'язку з цим передала зазначену суму відповідачам в рахунок належних платежів. Однак, як визнали сторони, позивач відмовилася від придбання будинку, а тому договору купівлі-продажу будинку між сторонами укладено не було. Вважаючи передані кошти завдатком, відповідачі відмовилися їх повернути позивачу, що ними визнається та підтверджується розписками, які знаходяться у позивача. Встановивши такі обставини, суд приходить висновку, що передані [PERSON] кошти мають юридичну природу авансу, а не завдатку. Так, згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів , є завдатком, вона вважається авансом. Правила статті 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов'язання випливає із договору, укладеного сторонами. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. Оскільки договір купівлі-продажу будинку між сторонами у справі укладений не був, передана [PERSON] [PERSON] та [PERSON] грошова сума в 1000 євро та 1000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176 цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. За таких обставин показання свідків [PERSON] та [PERSON] не мають значення для вирішення вказаного спору. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 278,99 грн., який відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на її користь.

Outcome: approved