Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Папуш П.С. за реєстраційним №3-604. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які ніколи не проживали в зазначеному будинку, на теперішній час їх місце проживання позивачу не відоме. За будинок комунальних послуг не сплачують, участі в його утриманні не приймають. Просив визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 07.08.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, двічі не з`являлися до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляли, відзив не подали, позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Папуш П.С. за реєстраційним №3-604, [PERSON] володіє будинком [ADDRESS] на праві приватної власності, що також підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52211524 від 08.06.2018 року та №54236366 від 26.11.2018 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147155100 від 28.11.2018 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Папуш П.С. за реєстраційним №3-574, [PERSON] володіє земельною ділянкою [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER] ) на праві приватної власності, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54023698 від 09.11.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1447912190 від 09.11.2018 року. Як вбачається з інформаційних довідок Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №18-147-0215 від 28.02.2019 року та 062-29.02-01732 від 28.05.2019 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 08.05.2015 року по теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Проте в будинку [ADDRESS] не проживають з моменту реєстрації, тобто з 08.05.2015 року, що також підтверджується актом від 01.02.2019 року, складеними комісією Виконавчого комітету Сартанської селищної ради. Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивача, та підтвердили, що відповідачів по справі ніколи не бачили, так у будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] ніколи не мешкали, їх особисті речі у будинку відсутні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідачі є не членами родини позивача, більше чотирьох років у будинку не проживають, їх особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved