Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

у червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 21.08.2007 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2008 року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що у результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожний з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких стають їх діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дітям душевні страждання. Крім того відповідач не забезпечує матеріально їх сімю. Спільне господарство не ведуть. Примирення між ними не можливе, а тому, просить суд шлюб між ними розірвати та судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без участі відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечує позивач. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 21.08.2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 289. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 036399, виданим 21.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Згідно довідки № 280 від 31.05.2016 року, виданої квартальним комітетом №21 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, позивач [PERSON], проживає в [INFO] разом з дітьми: сином [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], та сином - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, більше трьох років як сімя не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для надання строку для примирення та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]\~\~ Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то суд вважає за необхідне судовий збір стягнути з відповідача у дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved