Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу у розмірі 40\~155 грн., мотивуючи тим, що 29.11.2015 року між ним та відповідачем було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу дачної ділянки з будинком №68 у садовому товаристві №12 в м.Ізмаїлі Одеської області, яке належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Відповідно до угоди, відповідач повинен був підготовити необхідні документи для укладення правочину та нотаріального його посвідчення. Сума договору купівлі-продажу була визначена у розмірі 40\~000 грн., а в подальшому зросла до 50\~000 грн. за бажанням відповідача. 29.05.2013 року з метою виконання умов домовленості позивачем були передані [PERSON] грошові кошти в якості завдатку у розмірі 40 000 грн., про що відповідачем було складено розписку. Оскільки на момент передання грошових коштів у розмірі 40\~000 грн. відповідачем не були підготовлені документи для укладання договору у нотаріуса, за усною домовленістю сторонами була досягнута згода про те, що позивач буде сплачувати суму за купівлі-продаж будинку частинами. Відповідно розписки від 29.11.2015 року позивач було передано відповідачеві наступні суми: 29.11.2015 року 4\~000 грн. (завдаток), 11.12.2015 року 5\~000 грн., 19.12.2015 року 5\~000 грн., 20.12.2015 року 1\~000 грн., 25.12.2015 року 2\~000 грн., 30.12.2015 року 2\~600 грн., 01.01.2016 року 2000 грн., 09.01.2016 року 5\~000 грн., 16.01.2016 року 5\~000 грн., 01.03.2016 року 2\~600 грн., 09.03.2016 року 2\~000 грн., 11.03.2016 року 2\~000 грн., 15.03.2016 року 150 грн., 16.03.2016 року 200 грн., 20.03.2016 року 200 грн., 30.03.2016 року 1\~405 грн., а загальна сума 40\~155 грн. 08.05.2016 року відповідач повідомив, що він відмовляється продавати земельну ділянку, оскільки його забороняють батьки, проте на вимогу позивача повернути сплачену суму відповів відмовою, посилаючи на те, що грошові кошти він вже витратив. У звязку з зазначеним, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суми авансу у розмірі 40\~155 грн. та судовий збір. Представник відповідача обставини справи не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Заслухавши представника позивача та представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Представник відповідача у судовому засіданні обставини по справі не визнали, у задоволенні позовних вимог просили відмовити, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях на позовну заяву від 20.03.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частиною 3 ст. 640 ЦК України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом не встановлено, як передбачено діючим законодавством, укладення попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна. Тому норми матеріального права щодо повернення авансу на вказані правовідносини не поширюються, оскільки попередній договір підлягає нотаріальному посвідченню і момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обовязки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed