Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

У червні 2017 р. позивач Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського районну м. Києва» (надалі - КП «ШЕУ Печерського району») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «СК «НОВА», треті особи прокуратура міста Києва, [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 серпня 2015 року на вул. Набережне шосе (між мостами Метро та Пішохідний) в м. Києві у процесі прибирання дороги вул. Набережне шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу самоскида МАЗ 5551, реєстраційний номер [NUMBER] , з прибиральним причіпним механізмом SHMIDT SENIOR, номерний знак [NUMBER] , які знаходяться на балансовому утриманні позивача, та яким керував водій позивача [PERSON] , а також автомобілем марки NISSAN, державний номерний знак [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] , внаслідок якої пошкоджено транспортні засоби позивача. Відповідно до звітів вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження прибирального причіпного механізму SHMIDT SENIOR складає 51 115,29 грн., а внаслідок пошкодження МАЗ 5551 - 2 221,20 грн. Вартість проведення зазначених експертних досліджень складає 2 500 грн. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачів [PERSON] як власника транспортного засобу та з ПрАТ «СК «НОВА» як страховика обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за страховим полісом АІ/7755868, - автомобіля марки NISSAN, державний номерний знак [NUMBER] , кошти у розмірі 53 873,49 грн. Ухвалою суду від 24 липня 2017 року провадження у справі відкрито та розгляд справи призначено до розгляду на 22 вересня 2017 р. (а.с. 77). Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, залучено до участі у справі Моторно (транспортне) страхове бюро України за клопотанням представника позивача - [PERSON] (а.с. 90-91, 98). На виконання п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року у справі проведено підготовче судове засідання та судовий розгляд у справі призначено на 3 квітня 2018 року (а.с. 125). 1 березня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с. 129-131), відповідно до якого позовні вимоги не визнає, оскільки за результатами дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби позивача, загинув її чоловік - [PERSON] , який перебував за кремом автомобіля NISSAN, державний номерний знак [NUMBER] . Володілець, а не власник транспортного засобу відповідно до чинного законодавства повинен нести відповідальність за спричинену майнову шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, відповідач зазначила, що після смерті свого чоловіка ніхто спадщину не отримував. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] . позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] заперечила щодо задоволення позову з підстав, наведених у відзиві. Інші учасники до судового засідання не з`явились. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 21 серпня 2015 року на вул. Набережне шосе (між мостами Метро та Пішохідний) в м. Києві у процесі прибирання дороги вул. Набережне шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу самоскида МАЗ 5551, реєстраційний номер [NUMBER] , з прибиральним причіпним механізмом SHMIDT SENIOR, номерний знак [NUMBER] , які знаходяться на балансовому утриманні позивача, та яким керував водій позивача [PERSON] , а також автомобілем марки NISSAN, державний номерний знак [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] , та яким керував покійний чоловік останньої - [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортні засоби, у тому числі і позивача, водій автомобіля марки NISSAN загинув. Відповідно до Звіту № 5114/4 від 01.06.2016р. (щодо машини прибиральної причіпної SHMIDT SENIOR, реєстраційний номер [NUMBER] КС) та Звіту № 5115/4 від 01.06.2016р. (щодо колісного транспортного засобу МАЗ 5551, реєстраційний номер [NUMBER] ), складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження прибирального причіпного механізму SHMIDT SENIOR складає - 51 115,29 грн., а внаслідок пошкодження МАЗ 5551 - 2 221,20 грн. Вартість проведення зазначених експертних досліджень складає 2 500 грн., оплата яких підтверджується платіжним дорученням № 894 (згідно рахунку № 5472/4 від 13.07.2016р. ) та актом № 5472/4 здачі прийняття виконаних робіт від 13.07.2016р. Крім того, судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу NISSAN, державний номерний знак [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» на підставі страхового полісу № АІ/7755868. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідальність у таких випадках має нести винна в завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи людина, яка керувала автомобілем та з вини якої сталася дорожньо-транспортній пригоді. Тобто якщо особа під час керування автомобілем має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на нього, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху). Крім того, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» вина є основним фактором наявності підстав для відшкодування з відповідача всіх виниклих матеріальних витрат у зв`язку з дорожньо-транспортній пригоді, витрат на відновлення здоров`я й моральної шкоди. Відповідно до пункту 4 вказаної Постанови під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Так аналізуючи вказану Постанову, можна дійти висновку, що власних джерела підвищеної небезпеки не є відповідальним за шкоду, яку заподіяв володілець джерела підвищеної небезпеки. Власник транспортного засобу є неналежним відповідачем в справі за позовом потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Власник транспортного засобу згідно з чинним законодавством не повинен відповідати за шкоду, яку заподіяв володілець транспортного засобу третій особі - потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді. Потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді не має правових підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди з власника транспортного засобу, який не має відношення до дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення суми завданої майнової шкоди з відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. Посилання позивача на ст. 1231 ЦК України, як на підставу для задоволення позовних вимог, суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідач [PERSON] , чи інша особа успадкували майно після померлого [PERSON] - другого учасника дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо винуватості покійного [PERSON] , який керував транспортним засобом NISSAN, державний номерний знак [NUMBER] , у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби позивача. З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення коштів зі страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» задоволенню не підлягають. Наявність кримінального провадження № 12015100000000721 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - не спростовує висновків суду, оскільки відсутні докази щодо винуватості [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді (судове рішення про визнання його винуватим, відповідні висновки експертиз щодо встановлення причин спричинення дорожньо-транспортної пригоди). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, йому не відшкодовується.

Outcome: dismissed