Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований відповідач: її син [PERSON]. З квітня 2017 року відповідач [PERSON] у вказаному будинку не проживає, мешкає разом зі своєю дівчиною за адресою: [ADDRESS] Відповідач участі в утриманні будинку не приймає, оплату за комунальні послуги не здійснює, добровільно знятися з реєстрації обіцяв, але постійно їздить на заробітки. Вказаний факт перешкоджає їй вільно розпоряджатися своїм будинком, зокрема, вона не може скористатися своїм право на отримання субсидії. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особипояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 4/7 частин [ADDRESS] (а.с.5,6). Власник 3/7 частин будинку вказаного будинку - [PERSON] уповноважив позивача [PERSON] розпоряджатися належною йому часткою будинку, в тому числі у питанні реєстрації або зняття з реєстрації місця проживання в житловому будинку будь-яких громадян (а.с.9). За вказаною адресою зареєстрований відповідач: [PERSON], [INFO] (а.с.7-8, 9-10). 12 червня 2018 року головою 24-го кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області Кузьмінською Л.В. в присутності мешканців вулиці Шахтної - [PERSON] (буд.28), [PERSON] (буд.35) та [PERSON] (буд.30) складено акт про те, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з квітня 2017 року по даний час (а.с.10). 12 червня 2018 року головою 24-го кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області Кузьмінською Л.В. складено довідку про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, де вказано, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає з квітня 2017 року по теперішній час (а.с.11). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з квітня 2017 року (а.с.29,31). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником частини будинку [ADDRESS] і представником співвласника - [PERSON], який володіє 3/7 часток будинку, а відповідач, хоча і зареєстрований в будинку, однак не проживає в ньому з квітня 2017 року. Факт реєстрації в будинку відповідача, який в ньому не проживає, порушує права позивача як власника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved