Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, набутого у період шлюбу та просив провести поділ спільного майна подружжя, а саме, автомобіль марки Volkswagen Bora, легковий, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], ринковою вартістю 98400,00 грн.; автомобіль марки Ford Fiesta Comfort, легковий хетчбек, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], ринковою вартістю - 82000,00 грн., квартиру [ADDRESS] автомобіль марки ВАЗ 21104, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та інше рухоме майно домашнього побуту. У червні 2014 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання за нею права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] і визнання за позивачкою права власності на автомобіль марки Volkswagen Bora, легковий, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Ухвалою суду від 3 березня 2015 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя було залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України. Ухвалою суду від 3 березня 2015 року, на підставі пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя було залишено без розгляду у частині визнання у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] права власності на автомобіль марки Volkswagen Bora, легковий, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Відтак, у межах даного провадження вирішується спір за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя у частині визнання за нею права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання належним чином повідомлені відповідач за зустрічним позовом та його представник повторно не з'явились, що є підставою для проведення судового засідання у їх відсутність із ухваленням заочного рішення. Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні підтримав позов у частині визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом, суд дійшов висновку про те, що зустрічний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 01.10.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом'янського РУЮ у м. Києві за актовим записом №1494. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами 29.10.2013 року було розірвано. 18 червня 2004 року позивачкою, згідно з договором купівлі-продажу квартири від 18.06.2004 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 3253, було придбано квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору продаж квартири вчинено за 13 000,00 грн., які покупець зобов'язується сплатити продавцю не пізніше 7 липня 2004 року. 30 червня 2004 року позивачка продала належну їй до шлюбу (на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.12.2000 р.) квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.06.2004 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 1597. Відповідно до п. 2.1 договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2004 р., продаж позивачкою квартири за домовленістю сторін вчиняється за 53 200,00 грн., що еквівалентно 10 000,00 доларів США на день підписання цього Договору, які отримані продавцем від покупця під час підписання цього договору. За рахунок продажу 30.06.2004 р. належної позивачці до шлюбу квартири [NUMBER], вона розрахувалась цього ж дня (30.06.2004 р.) з продавцем спірної квартири [NUMBER] в повному обсязі, про що свідчить відмітка нотаріуса на примірнику договору купівлі-продажу квартири від 18.06.2004 р., а саме: «згідно заяви від 30.06.2004 р. за р. №3680 розрахунки проведені в повному обсязі. Претензій не має». Сплативши 30.06.2004 р. вартість спірної квартири [NUMBER], позивачка зареєструвала право приватної власності на вказану квартиру за собою, що посвідчується Реєстраційним посвідченням від 06.07.2004 р. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Із викладеного вбачається, безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між продажем квартири, що належала [PERSON] до шлюбу і купівлею нею, за отримані від цього грошові кошти, спірної квартири - [ADDRESS]. Наведені обставини щодо продажу [PERSON] дошлюбної квартири, купівлі спірної квартири і часу проведення кінцевого розрахунку за вказаними угодами свідчать про те, що грошові кошти у розмірі 53 200,00 грн., отримані [PERSON] від продажу її дошлюбної квартири [ADDRESS], були її особистою приватною власністю, а відтак і набута нею за 13 000,00 грн., зі сплатою згаданих вище грошових коштів, спірна квартира також є об'єктом її права особистої приватної власності. Викладене свідчить про наявність матеріально-правових підстав для визнання за [PERSON] квартири [ADDRESS] об'єктом її права особистої приватної власності, що зумовлює необхідність задоволення вимог зустрічного позову у даній справі, з огляду на їх відповідність нормам матеріального права і доведеність наявними у матеріалах справи доказами. Крім того суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом судовий збір у розмірі 3654,00 грн. відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved