Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої йому внаслідок зіткнення 10.07.2016 року на автошляху Чугуїв В. Бурлук автомобіля PEUGEOT\~605\~державний номер\~ [NUMBER] ,під його керуванням, з автомобілем Mitsubishi\~Pajeroдержавний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України. Зазначав в обгрунтування позову, що автомобіль ПЕЖО 605, державний номер [NUMBER] , був забезпеченим в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом АЕ 7716094, який був діючим на час дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). Він (позивач) повідомив негайно свою страхову компанію про настання страхового випадку, була відкрита страхова справа, і ним були надані всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, але до цього часу виплати не відбулися , збитки не відшкодовані. Цивільна правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказував, що протиправними діями відповідача [PERSON] йому були спричинені матеріальні збитки в сумі 87\~367,25 грн., вартість ремонту відповідно до звіту № 97/2017 від 14.03.2017 р. складає 286\~405,26 грн. Вартість робіт по складанню цього звіту становить 2000 грн. Крім того внаслідок зазначеної ДТП йому була завдана моральна шкода, яка полягала в порушенні нормальних життєвих звязків, душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням майна, відсутністю можливості користуватися всій його сім`ї транспортним засобом, було зіпсовано весняні польові роботи на дачі, порушені плани на відпочинок родиною, де є малі діти влітку 2016 року та навесні 2017 року, погіршився стан здоров`я та змінився уклад життя. На підставі викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] вартість ремонту автомобіля PEUGEOT 605 державний номер [NUMBER] , у розмірі 87\~367,25 грн., моральну шкоду у розмірі 200000 грн. та судові витрати (послуги адвоката 10\~880 грн., витрати на звіт-2000 грн., запити тощо). 03.11.2017 року [PERSON] подав заяву про забезпечення його позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії з автомобілем, що зареєстрований за відповідачем [PERSON] , а саме KIA MOHAVE KN11D 2010 р. випуску, державний номер [NUMBER] . Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року, заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому автомобіля марки KIA MOHAVE KN11D 2010 р. випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 81-82т.1). 02 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що за фактом дорожньо-транспортної події (ДТП), що відбулася 10.07.2016 року близько 00.20 на автошляху Чугуїв - В. Бурлук на ділянці 8км + 500 м внаслідок порушення [PERSON] пунктів 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України, проводиться досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016220440001290, і де його ( [PERSON] ), визнано потерпілим. Йому, власнику автомобіля МИТЦУБИСИ ПАДЖЕРО, державний номер [NUMBER] , внаслідок протиправних дій [PERSON] завдано матеріальні збитки в розмірі 38\~962,00 грн. у вигляді ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля та моральну шкоду в сумі 20\~000 грн., які просив стягнути з [PERSON] (а.с. 121-127т.1). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 02 липня 2021 року закрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки є заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2018 року у справі № 636/2855/18, провадження 2/636/1646/2018 між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що набрало законної сили (а.с.67-73 т.2). При розгляді справи представник відповідача адвокат Астапова О.А. надала заяву про визнання зловживанням процесуальними правами дії [PERSON] , оскільки останній посилається на недостовірні докази вини [PERSON] у скоєнні ДТП, та просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , скасувати заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.11.2017 року.(а.с. 213 т.2). Представник позивача [PERSON] - адвокат Сорока О.О. подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги [PERSON] підтримала за заявленими підставами, просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та його представник адвокат Астапова О.А. до судового засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи наведене, суд вважає можливим відповідно до ст. 223 ЦПК України розглянути справу за відсутністю учасників справи. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.07.2016 близько 00.20 на автошляху Чугуїв \~В.\~Бурлук \~ на\~ділянці 8\~км+\~500\~м відбулась\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~PEUGEOT\~605\~державний номер\~ [NUMBER] ,який \~відповідно до\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу на\~час події\~належав [PERSON] \~та перебував\~під керуванням [PERSON] та автомобіля Mitsubishi\~Pajeroдержавний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали технічні пошкодження. З копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 227742 від 10.07.2016 року вбачається, що водієм [PERSON] порушені пункти 10.1,11.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 130 т1). Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року скасовано постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2016 року про визнання [PERSON] винним за ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. із стягненням судового збору. Матеріали адміністративної справи повернуто до Чугуївського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області для належного їх оформлення в залежності від додатково представлених висновків у справі. (а.с. 25-26 т.1). За фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди органом досудового розслідування -Чугуївським ВП ГУНП України в Харківській області було відкрито кримінальне провадження №12016220440001290 від 12.07.2016 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1\~ст. 286 КК України. Подалі кримінальне провадження закрито 20.09.2018, відповідна постанова слідчого про закриття кримінального провадження сторонами не оскаржувалась. З копії постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 07 серпня 2018 року у справі № 636/2460/16-п, провадження №3/636/739/18, вбачається, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності(а.с.63-64 т.1). Згідно копії\~постанови \~Харківського апеляційного\~суду від\~31\~жовтня 2018\~року у\~справі №\~636/2460/16-п,\~провадження №33/818/137/18,\~постанову Чугуївського\~міського суду\~Харківської області\~від 07\~серпня 2018\~року \~ змінено,\~виключено з\~резолютивної частини\~висновок щодо\~визнання винним\~ [PERSON] \~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП.\~В решті\~постанову залишено\~без змін.\~ \~Як зазначено\~в мотивувальній\~частині постанови\~Харківського апеляційного\~суду від\~31\~жовтня 2018\~року зі\~змісту постанови\~ про\~закриття кримінального\~провадження від\~20\~вересня 2018\~року вбачається,\~що відповідно\~до висновку\~автотехнічної експертизи\~№ 18-2269/2270\~від 10.07.18\~р.,\~виконаної ОНДІСЕ,\~встановлено,\~що ДТП\~виникла у\~результаті порушення\~водієм [PERSON] \~п.п.\~12.1,13.1,13.3\~ПДР України.\~Вказана постанова\~сторонами не\~оскаржена (а.с. 65-66 т.2). З копії висновку № 18-2269/2270 судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів PEUGEOT\~605\~р/н\~ [NUMBER] та\~Mitsubishi\~Pajeroр/н [NUMBER] , від 10.07.18 р., виконаної ОНДІСЕ, вбачається, що версія розвитку пригоди, що представлена описом водія автомобіля PEUGEOT\~605\~р/н\~ [NUMBER] ,\~не відповідає\~даним транспортно-\~трасологічного дослідження,\~тому є\~технічно неспроможною.\~Версія,\~що виходить\~з показів\~водія автомобіля\~Mitsubishi\~Pajeroр/н [NUMBER] , повністю узгоджується з координатами показаного місця зіткнення в схемі ДТП оригіналі, кінцевим положенням автомобілів, тому є технічно спроможною(п.6.7).\~Фактичні дії\~водія автомобіля\~PEUGEOT\~605\~р/н\~ [NUMBER] в\~умовах пригоди\~не відповідали\~вимогам пунктів\~12.1,13.1,13.3\~ПДР.\~ \~В умовах\~події з\~моменту об`єктивного\~виявлення небезпеки\~для руху,\~яка була\~створена небезпечною\~поведінкою водія\~автомобіля PEUGEOT\~605\~р/н\~ [NUMBER] ,\~дії водія\~автомобіля Mitsubishi\~Pajeroр/н [NUMBER] формально регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, які передбачають зниження швидкості, при необхідності, до зупинки. З указаного моменту водій автомобілю Mitsubishi\~Pajeroр/н [NUMBER] вже знаходився в аварійній обстановці й не мав технічної можливості уникнути зіткнення, що обумовлює безпредметність перевірки відповідності дій цього водія вимогам ПДР. З експертної точки зору фактичні дії водія автомобіля PEUGEOT 605 р/н [NUMBER] , що не відповідали вимогам пунктів 12.1,13.1,13.3 ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів, бо саме ці дії призвели до зіткнення. Експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України (а.с. 162-177 т.1). При цьому посилання позивача [PERSON] та його представника на висновок транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження № 8937/0461 від 21 вересня 2016 року, зробленого ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса, суд сприймає критично, оскільки зазначений висновок зроблений експертом Варлаховим В.А. тільки на підставі огляду автомобіля PEUGEOT 605 р/н [NUMBER] та пояснень водія цього автомобіля. При цьому експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України(а.с. 27-34). За таких обставин суд вважає, що висновок транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження № 8937/0461 від 21 вересня 2016 року, зробленого ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса щодо невідповідності дій водія [PERSON] вимогам п.10.1 ПДР та знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, як доказ не відповідає вимогам ст. 76, 77ЦПК України. Відповідно до\~ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, вважаються втрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом п.1 ч.1 ст.1188ЦК України\~шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з п. 4 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки\~незалежно від наявності вини. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінального провадження за правилами\~КПК України\~не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з наданої копії заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2018 року ( з урахуванням ухвали цього ж суду від 14 грудня 2018 року про виправлення описки) у справі № 636/2855/18, провадження №2/636/1646/18, за аналогічним позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП від 10.07.2016 року, позовну заяву [PERSON] \~задоволено.\~Стягнуто з[PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням транспортного засобу Mitsubishi Pajero днз [NUMBER] в розмірі 38962 грн. Стягнуто з[PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~моральну шкоду\~в сумі\~20\~000\~грн. Стягнуто\~з[PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн. (а.с.219-223 т.1, а.с. 67-73 т.2). Вказане рішення набуло законної сили і на цей час не скасовано в установленому законом порядку, звернено до примусового виконання. За приписами ч. 5\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили,\~не доказуються при розгляді іншої справи. Відповідно до\~ст. 1166ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини. Аналіз положень статей 11 та 1166\~ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Як вбачається з ч.2\~ст.1167ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.5\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №4\~від 31.03.95\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому. Вищенаведені докази свідчать про безпідставність вимог [PERSON] про наявність вини [PERSON] в ДТП, яка відбулася 10.07.2016 року, внаслідок якої транспортному засобу позивача та йому спричинена матеріальна та моральна шкода. У зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~158\~ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч.9 ст.\~158\~ЦПК України \~у випадку\~залишення позову\~без розгляду,\~закриття провадження\~у справі\~або у\~випадку ухвалення\~рішення щодо\~повної відмови\~у задоволенні\~позову суд\~у відповідному\~судовому рішенні\~зазначає про\~скасування заходів\~забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10). У зв`язку із зазначеним підлягають скасуванню заходи забезпечення позову [PERSON] у вигляді заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому автомобіля марки KIA MOHAVE KN11D 2010 р. випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , вжитих ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06 листопада 2017 року (а.с. 81-82т.1). Відповідно до ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на позивача [PERSON] .

Outcome: dismissed