Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся через свого представника [PERSON] до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 04 грудня 2004 року в селі Оглядів Радехівського району Львівської області помер батько позивача [PERSON]. Як стверджує представник позивача після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входило право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8701 га, які розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Право власності спадкодавця на дане нерухоме майно було набуто на підставі відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку. За твердженням представника позивача, на випадок своєї смерті спадкодавець особистого розпорядження у вигляді заповіту не робив. Не було дане майно також і обєктом спадкового договору. Представник позивача зазначає, що протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини позивач, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак, позивач фактично постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та таким способом прийняв спадщину. Представник позивача також зазначає, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16 березня 2017 року у справі № 451/338/17 (провадження № 2/451/259/17) було встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії № 089534, виданий Радехівською районною радою Радехівського району Львівської області 16 березня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 7250 на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON], [INFO], який помер 04 грудня 2004 року. Дане рішення суду 27 березня 2017 року набрало законної сили. Представник позивача зазначає, що обставини, які встановлені у вищезазначеному рішенні суду, є звільненими від доказування як преюдиційні в силу приписів норм ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII. За твердженням представника позивача, нотаріус в усній формі відмовляється видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що відкрилася після смерті батька позивача. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті 04 грудня 2004 року [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8701 га, розташованих на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Позивач до суду не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник позивача до суду не зявився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи по суті спору здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач правом направити у судове засідання свого представника не скористався, причин неявки до суду свого представника суду не повідомив. Проте подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника, заявлені вимоги підтримує. Суд вважає, що неявка сторін та їх представників, повідомлених належним чином про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглянути таку заяву по суті за наявними у справі матеріалами. У звязку з неявкою до суду осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи на предмет належності та допустимості доказів, вважає, що заявлений у даній справі позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2004 року в селі Оглядів Радехівського району Волинської області помер [PERSON] (а.с.4-5). Відповідно до п.1 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 20008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України ( 435-15 ) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) «Про нотаріат» від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Таким чином, на думку суду, спірні правовідносини щодо спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON], регулюються чинним Цивільним кодексом України, оскільки спадщина після смерті спадкодавця відкрилася і була прийнята після 01 січня 2004 року. Відповідно до ч.1. ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що чинним на даний час рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16 березня 2017 року у справі № 451/338/17 (провадження № 2/451/259/17) було встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії № 089534, виданий Радехівською районною радою Радехівського району Львівської області 16 березня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 7250 на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON], [INFO], який помер 04 грудня 2004 року (а.с.4-5). Таким чином судом також встановлено, що до складу спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця входило також право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8701 га, розташованих на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Право власності спадкодавця на дане нерухоме майно підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІЛВ № 089534, виданого Радехівською районної радою Радехівського району Львівської області 16 березня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7250 (а.с.6). Згідно ч.ч. 1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). В силу вимог ч.ч 1,2 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В силу вимог ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що спадкодавець за свого життя заповіту не складав. Таким чином за відсутності заповіту спадкодавця суд приходить до висновку, що спадкування майна позивачем відбувається за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач доводився спадкодавцю рідним сином, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження позивача (а.с.7). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини позивач заяви нотаріусу про прийняття спадщини не подавав. Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що у позивача існують істотні труднощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що відкрилася після смерті спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем (а.с.8). А відтак позивач вважається спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину у встановлений законом строк і належним чином, як це передбачено положеннями ЦК України. В той же час наявність інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину у встановлений законом строк та належним чином, судом не було встановлено. А відтак суд вважає, що Оглядівська сільська рада Радехівського району Львівської області, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, є належним відповідачем у даній справі з огляду на характер спірних правовідносин та підстави заявленого позову. Отже суд приходить до висновку, що внаслідок відкриття після смерті спадкодавця спадщини, прийнятої позивачем, відбувся перехід від спадкодавця до позивача, як спадкоємця, права власності на нерухоме майно, яке є предметом спору у даній справі. А відтак, суд вважає, що заявлений у даній справі позивачем позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved