Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №1664. [INFO] від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON] Рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 16.12.2005 року. Позивач стверджувала, що на даний час донька мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, просили суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов свого довірителя визнала частково, зазначила, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання його малолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №1664 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.6). Рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 16.12.2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с.7). На даний час малолітня [PERSON] постійно мешкає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Дитина перебуває на утриманні матері, [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку, не надає. За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не зазначено у судовому засіданні та не надано доказів на підтвердження того, що його стан здоров'я незадовільний, а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні дружина, батьки. [PERSON] вказує, що у нього є донька від іншого шлюбу [PERSON], [INFO], однак доказів на підтвердження того, що [PERSON] перебуває на утриманні батька чи доказів на підтвердження того, що він сплачує аліменти на її утримання, відповідачем суду не надано. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Враховуючи обставини, викладені у ч.1 ст.182 СК України, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] має становити 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позовну заяву з додатками [PERSON] подано до суду 18.05.2015 року, цей день вважається днем пред'явлення позову. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved