Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У червні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 02.10.1987 року вона у Ленінському відділі запису актів громадянського стану м. Запоріжжя зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 1046. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Починаючи с жовтня 2017 року сторони мешкають окремо, відповідач переїхав мешкати за адресою: [ADDRESS]. На час звернення з позовом до суду, сімейне життя між сторонами припинило існування, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені з липня 2017 року, однак відповідач в добровільному порядку не бажає звертатись до органів РАЦС задля розірвання шлюбу. Позивачка вважає, що у звязку з розбіжностями у поглядах на сімейні цінності, відсутністю почуття любові та поваги один до одного збереження шлюбу є не можливим, оскільки це буде суперечить її інтересам, у звязку з чим просить шлюб розірвати. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В підготовче судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву про слухання справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку. Відповідно до ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 02.10.1987 року Ленінським відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя, актовий запис № 1046. Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на час звернення з позовом до суду є повнолітніми, що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження. На теперішній час починаючи з жовтня 2017 року подружні відносини між сторонами припинені, позивачка вважає, що подальше спільне життя з чоловіком та збереження шлюбу буде суперечить її інтересам, а тому не бажає збереження сім'ї, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved