Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2015 року. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо. Малолітній син залишився проживати з матір'ю. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв'язку з вищевикладеним [PERSON] просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, а також аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку останнього на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та просила про його задоволення у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував необхідності сплачувати кошти на утримання дитини та дружини, однак не погоджувався із розміром аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2015 року. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що на час розгляду справи сторони проживають окремо. Малолітній син [PERSON] залишився проживати з матір'ю. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від належного утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] офіційно ніде не працює, однак має можливість надавати фінансову допомогу по утриманню дитини та утриманню матері дитини. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. Таким чином, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач ухиляється від належного утримання дитини, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими. При цьому, позивач не змогла пояснити в судовому засіданні з яких міркувань вона виходила визначаючи розмір аліментів. За таких обставин, суд вважає можливим і достатнім вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково, а саме у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини даного віку. За ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За правилами ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Ст. 80 СК України, передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку або у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач не заперечував можливості надавати допомогу матері своєї дитини у розмірі 1/6 частини від свого заробітку до досягнення дитиною трьох років. З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення із відповідача коштів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, та

Outcome: partial