Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що їх спільна донька повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, хоча має таку можливість. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав, погодився сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Дівчинка проживає спільно з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї від 07.06.2016 року. Домовленості про утримання спільної дитини сторони не досягли. Відповідач є здоровою молодою особою 30 років; має постійне місце роботи та сталий заробіток: працює на посаді електромонтера в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський каменедробильний завод», де сукупний його дохід з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року склав 17\~084, 28 грн.; не достатньо приймає участі у вихованні своєї доньки; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти на її утримання. Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги та погодився з вказаним в позові розміром аліментів; а також потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст. 7 Закону: з 01.05.2016 року становить 1228 грн. для дітей віком до 6 років, а з 01.12.2016 року становить 1 637 грн. для дітей віком від 6 до 18 років); суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дівчинки, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Визначена судом сума аліментів є реальною та дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби спільної дитини сторін. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне утримання дівчинки. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved