Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Уточнивши позовні вимого позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в обґрунтування якого вказала, що з 10 вересня 2016 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 257. Однак на даний час шлюбні відносини вони не підтримують та мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх дитини, яку вона потребує, позивачка була змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі не 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви, та одну тисячу гривень на її утримання до догняння сином трьохрічного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення уточненого позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Крім того, зазначив, що офіційно працевлаштований та надав довідку про доходи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачка з 10 вересня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 25 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначено - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень позивачки, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У зв'язку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, добровільно матеріальну допомогу не надає, суд вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Також з відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 640 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст.ст.75, 84, 180-184 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212-215, 367 ЦПК України суд,-

Outcome: approved