Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] в особі уповноваженого представника - адвоката Афадєєва В.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. У позовній заяві просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6841/2018/806277 від 31.01.2018 року, що укладений між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , та [PERSON] . Вказував, що вказаний правочин щодо відчуження транспортного засобу був вчинений без згоди та без відома його власника - позивача, та особою, яка на момент його вчинення не була уповноважена на укладання даного договору в зв`язку із скасуванням раніше виданої довіреності. Ухвалою суду від 01 червня 2020 року прийнято позовну заяву і відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 червня 2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель Sens, тип-легковий седан-В, рік випуску-2012 рік, об`єм двигуна 1299, кузов № [NUMBER] , що був перереєстрований на [PERSON] . Ухвалою суду від 02 липня 2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 09 листопада 2019 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у даній цивільній справі - Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області, на його правонаступника - регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС). Представник позивача [PERSON] в поданій до суду заяві просив суд розглянути вказану справу без участі позивача та його представника в судовому засіданні. Позов [PERSON] підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти проведення заочного розгляду даної справи та ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про дату і час судового розгляду, причини своєї неявки суду не повідомили. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Третя особа без самостійних вимог - Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області - у поданих до суду до здійснення процесуального правонаступництва письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6841/2018/806277 від 31.01.2018 року. Вказував, що дії працівників регіонального сервісного центру МВС при здійсненні відповідної реєстраційної дії були такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України. В зв`язку з повторною неявкою в судове засідання без повідомлення причин відповідачів, повідомлених належним чином, якими не подано відзиву на позовну заяву, та враховуючи згоду позивача, судом відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 27.12.2012 року, належав на власності автомобіль марки - ЗАЗ, модель SENS, тип - легковий седан -В, рік випуску - 2012, об`єм двигуна - 1299, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 22 вересня 2015 року [PERSON] довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О. (бланк серія НАР № 534957) та зареєстрованою в реєстрі за № 4043, уповноважив [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розпоряджатись на свій власний розсуд (зняти з обліку, продати, отримати гроші, здати в оренду, позичку) вищевказаним автомобілем. Дана довіреність була видана строком на п`ять років. 23.01.2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кот М.О. із заявою про припинення дії зазначеної довіреності від 22.09.2015 року. 23.01.2018 року нотаріусом Кот М.О. був внесений запис до Єдиного реєстру довіреностей про припинення даної довіреності на підставі заяви позивача від 23.01.2018 р. №263, що підтверджується повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 27.01.2020 р. №41176024. Про припинення дії довіреності від 22 вересня 2015 року було повідомлено відповідачів. В подальшому позивачу стало відомо, що відповідачами 31.01.2018 року було здійснено перереєстрацію належного йому автомобіля ЗАЗ SENS на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6841/2018/806277 від 31.01.2018 року, оформленого в Територіальному сервісному центрі МВС № 6841 РСЦ МВС в Хмельницькій області. В даному договорі вказано, що він укладений між [PERSON] (Продавцем) в особі [PERSON] , який діє на підставі доручення продавця, та [PERSON] (Покупцем) Разом із копією даного договору третьою особою у справі було також надано суду копію довіреності [PERSON] від 22 вересня 2015 року, на якій відсутня відмітка про її припинення, з чого випливає, що відповідачами під час укладення договору не було повідомлено працівників сервісного центру МВС про припинення дії вказаної довіреності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч.3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Згідно з ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: скасування довіреності особою, яка її видала. Згідно з ч. 1 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Відповідно до ч. 3 ст. 248 ЦК України у разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. Судом береться до уваги те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6841/2018/806277 від 31.01.2018 р. був укладений [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності від 22.09.2015 року, в інтересах свого сина - [PERSON] , який також був представником [PERSON] за цією ж довіреністю. Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. № 1338, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Ч. 1 ст. 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи вищезазначені обставини, а саме те, що спірний договір був укладений без згоди власника автомобіля - [PERSON] , та не уповноваженою на те особою - [PERSON] , враховуючи припинення виданої йому раніше довіреності, а також не в інтересах позивача як довірителя, а в інтересах сина [PERSON] - [PERSON] , який теж був представником [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність встановлених законом підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6841/2018/806277 від 31.01.2018 року, укладеного між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем надано суду докази сплати ним судового збору на загальну суму 1261,20 грн.(840,80 грн. + 420,40 грн.). В в`язку із задоволенням позову вказана сума підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах - по 630,60 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved