Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У травні 2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської Міської ради про повернення аліментів (повернення безпідставно набуте майно), просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 26 468 грн. 02 коп. отримані як аліменти та витрачені за нецільовим використанням. В обґрунтування поданого позову зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року розірвано шлюб між сторонами, цим же рішенням було стягнуто аліменти з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів. З липня 2017 року діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймала, але продовжувала отримувати аліменти витрачаючи їх на свої потреби (не цільове використання аліментів). Після неодноразових звернень до служби у справах дітей щодо перевірки цільового (нецільового) використання коштів (аліментів) [PERSON] 09 листопада 2017 року надала пояснення, що кошти отримані нею як аліменти вона не витрачає, а зберігає на особистому картковому рахунку в банківській установі. Вказано, що 10 травня 2018 року відповідач надала письмове пояснення в якому повідомила, що відмовляється надати до служби у справах дітей будь-які документи щодо використання коштів (аліментів). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда скасовано стягнення з позивача аліментів на користь відповідача (справа № 404/171/18). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2018 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей (справа № 404/599/18). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда визначено місце проживання дітей з позивачем (справа № 404/3499/17). Вважає, що [PERSON] отримувала кошти (аліменти) на утримання малолітніх дітей, але починаючи з липня 2017 року та по травень 2018 року (включно) отримані кошти (аліменти) на дітей жодним чином не витрачались. Тобто, відповідач витрачала кошти на свої потреби (нецільове використання аліментів). З липня 2017 року та по травень 2018 року (включно) відповідач отримала 26 468 грн. 02 коп. Посилаючись на норми статті 1215 ЦК України просив позов задовольнити. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської Міської ради про повернення аліментів (повернення безпідставно набуте майно) залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. 26 січня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що доводи позивача викладені у позовній заяві не відповідають діючому законодавству, а позовна заява не підлягає задоволенню. Вказано, що відповідач у вказаний період отримувала аліменти на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 404/5722/15-ц від 30 листопада 2015 року, яке не скасоване, та відповідно твердження позивача про безпідставність отримання аліментів є необґрунтованим. Позивачем не надано жодних доказів на підставні нецільового використання аліментів відповідачем, так само, як така інформація не міститься і в наданих позивачем листах органу опіки та піклування. Твердження позивача про нецільове використання аліментів є необґрунтованими та недоведеними. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Представник органу опіки та піклування надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року (справа № 404/5772/15-ц, номер провадження 2/404/3293/15), шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01 червня 2011 року Новенською селищною радою Кіровського району м. Кіровограда, актовий запис за № 30, розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з 10 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. /а.с.20-21/. Відповідно до листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради від 09 листопада 2017 року, направленого на звернення позивача на Урядову гарячу лінію щодо цільового використання гр. [PERSON] аліментів, які він сплачує на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] повідомлено наступне. Відповідно до письмової інформації, що надана матір`ю дітей [PERSON] , гроші, які вона отримувала від [PERSON] витрачалися на утримання та виховання дітей, а саме: придбання одежі, взуття, продуктів харчування, ліків. У зв`язку з тим, що з липня 2017 року діти проживають з [PERSON] , кошти, які перераховуються, матір`ю дітей не витрачаються та знаходяться на картковому рахунку в банківській установі /а.с.17/. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дітей від 10 січня 2018 року, вирішено вважати доцільним: визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; до прийняття судом рішення про визначення місця проживання дітей встановлено порядок зустрічей [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме: щовівторка та щочетверга з 16:30 до 19:00 та щосуботи з 10:00 до 18:00 з правом відвідування громадських місць /а.с.18-19/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2018 року (справа № 404/171/18, номер провадження 2/404/1420/18) позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького про припинення стягнення аліментів та зобов`язання повернути кошти задовольнити частково. Стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначених рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2015 року та виданого на підставі нього виконавчого листа, припинено. Відкликано з Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській обл. виконавчий лист № 404/5772/15-ц, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з 10 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] . В решті позовних вимог відмовлено Стягнуто з [PERSON] в дохід держави 640 грн. судового збору. Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького від 21 травня 2018 року, на звернення позивача від 24 квітня 2018 року щодо перевірки цільового (нецільового) витрачання аліментів, які він сплачував на малолітніх дітей [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2011 року народження повідомлено наступне. [PERSON] 10 травня 2018 року надала письмове пояснення в якому повідомила, що відмовляється надати до служби у справах дітей будь-які документи щодо використання коштів, які вона отримувала від нього на утримання дітей. Вказано, що служба у справах дітей не може здійснити перевірку витрачення [PERSON] коштів та надати висновок про цільове (нецільове) використання аліментів /а.с.12/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2019 року (справа № 404/3499/17, номер провадження 2/404/433/18) зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання дітей задоволено. Визначено місце проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , за місцем його проживання: [ADDRESS] . У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації та фактичного проживання: [ADDRESS] відмовлено. Судові витрати по справі у розмірі - 640,00 грн. компенсовано за рахунок держави. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] , за період з вересня 2017 року по травень 2018 року включно з нього відраховувались аліменти у розмірі 22063 грн. 82 коп. (вересень 2017 року - 643 грн. 80 коп., жовтень 2017 року - 2262 грн. 29 коп., листопад 2017 року - 2256 грн. 59 коп., грудень 2017 року - 2652 грн. 79 коп., січень 2018 року - 2483 грн. 37 коп., лютий 2018 року -3357 грн. 84 коп., березень 2018 року - 2832 грн. 24 коп., квітень 2018 року - 2618 грн. 01 коп., травень 2018 року - 2956 грн. 89 коп.) /а.с.22/. Відповідно до розрахункової відомості з заробітної плати позивача було відраховано аліменти за червень 2017 року у розмірі 2262 грн. 82 коп., за серпень 2017 року - 2141 грн. /а.с.23/. Позивач обґрунтовував свої вимоги про стягнення суми коштів отриманих відповідачем, як аліментів та витрачених за нецільовим використанням через те, що сплачені ним кошти аліментів на потреби дітей були одержані матір`ю дітей - одержувачем аліментів в період часу коли діти перебували саме на його утриманні. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від неї. У відповідності до вимог ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина (другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо). Сплачені аліменти являються власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини. Нецільове використання одержувачем аліментів може мати наслідком зміну їх одержувача або зменшення розміру. Судом встановлено, що підставою сплати позивачем на користь відповідача аліментів на утримання дітей було виконання рішення. Недобросовісність відповідача в отриманні цих коштів не встановлена, а позивачем в ході розгляду справи цей факт, також, не доведений, а тому немає підстав вважати, що грошова сума, яку просить стягнути позивач є безпідставно набутою. Крім того, одержані відповідачем кошти є власністю дітей і тому на відповідача не може бути покладений обов`язок повернути їх саме позивачу. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на повне та об`єктивне дослідження всіх доказів, які наявні у матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також те, що у задоволенні позову було відмовлено, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати компенсує за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed