Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод» про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання зарахувати на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. В обґрунтування позову вказує на те, що позивач [PERSON], 1942 року народження, проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Квартира за вищевказаною адресою належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.1986 року № 1-3375. З 29.06.1999 року позивач перебував на квартирному обліку підприємства ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», відповідно до протоколу від 29.06.1999 р. № 6 в загальній черзі підприємства за № 612 та в першочерговій черзі згідно протоколу від 29.06.1999 р. № 6 за № 182. Підставою включення позивача до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень є інвалідність II групи, та розташуванням будинку в безпосередній близькості до зони зсувних процесів. Згодом позивачу стало відомо, що підприємством ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» проводиться ліквідація ведення квартирного обліку, а списки черговості працівників підприємства передані до виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради (нині виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради). У зв'язку з чим він звернувся до вищевказаного виконавчого комітету з питання надання житлового приміщення та отримав відповідь про те, що підприємство ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» з приводу ліквідації ведення квартирного обліку до виконавчого комітету Красногвардійської районної ради не звертався і облікові справи не передавав. В свою чергу підприємство ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» листом від 11.11.2016 № 83-128 повідомив виконавчий комітет Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську раду, що на протязі тривалого часу не має можливості займатися веденням відомчого будівництва житла, житловий фонд заводу переданий в комунальну власність міста, а інформація з питання ліквідації ведення квартирного обліку і списки черговості працівників підприємства в 2001 р. передані до виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради. Архіви та дублікати документів на підприємстві не збереглись. 14.02.2018 року позивач повторно звернувся до виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради з проханням прийняти рішення щодо зарахування його на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та включити до списку осіб першочергового отримання житла, як особу з інвалідністю II групи і прийняти рішення про надання житлового приміщення. В межах здійснення контролю за веденням квартирного обліку, голова виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради [PERSON], надала відповідь від 21.02.2018 р. № 112/з, в якій зазначено, що йому відмовлено у прийнятті рішень в зв'язку з тим, що у вирішенні порушених питань не має підстав. Позивач зазначив, що у зв'язку з припиненням ведення підприємством ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» власного будівництва, квартирний облік за місцем праці був ліквідований та облікова справа повинна бути передана на облік до виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку і в списках осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень. Оскільки всі звернення позивача залишились без належного розгляду, він вирішив звернутись до суду. Позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання стосовно не зарахування на квартирний облік, невнесення у список осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень, та ненадання житла. Таким чином, вважає, що відповідач не виконував покладених на нього обов'язків згідно порядку, допустив грубі порушення житлових прав позивача і вчинив бездіяльність щодо надання житла позивачеві, взяття на квартирний облік, внесення у список осіб, які мають право на першочергове отримання житла. Через те, що позивача не було взято на облік осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, належним чином не розглядалися його заяви щодо взяття на квартирний облік, не оформлювались певним чином облікові документи, не здійснювалась щорічна перереєстрація і перевірка облікових даних, його прізвище не було внесено до списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради стосовно не зарахування на квартирний облік, невнесення у список осіб, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, та ненадання житла [PERSON] зі збереженням часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи і в списках осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень; зобов'язати виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради зарахувати [PERSON] на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи і в списках осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень з 29.06.1999 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві. Також пояснив, що він після ліквідації заводу, на якому він працював, перебував на квартирному обліку за місцем свого проживання, тобто у виконавчому комітеті Шевченківської (Бабушкінської) районної у м. Дніпрі ради. Однак, працівник виконавчого комітету Шевченківської (Бабушкінської) районної у м. Дніпрі ради в усній бесіді повідомила йому, що він житло не отримає та йому буде відмовлено у наданні житла, тому він вирішив знятися з квартирного обліку за місцем свого проживання тра стати на квартирний облік у виконавчому комітеті Чечелівської районної у місті Дніпрі ради за місцем розташування ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», де він раніше працював. Тому він і звернувся до Відповідача з відповідною заявою. Представник відповідача - Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Дніпропетровську, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER], виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 16 серпня 2004 року (а.с. 5). [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 2 групи за загальним захворюванням, що підтверджується Пенсійним посвідченням № [NUMBER], виданим Пенсійним фондом України 06 червня 2015 року (а.с. 6). На підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 1986 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Слободян Е.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3375, позивачу [PERSON] належить 5/100 частин домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці розміром 1040 кв.м. (а.с. 8-9). З листа Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» № 86-74/10 від 22 липня 1999 року вбачається, що на підставі заяви [PERSON] про постановку на квартирний облік від 16 червня 1999 року, останній був постановлений на квартирний облік підприємства. Його номер в загальній черговості підприємства 612 (протокол № 6 від 29 червня 1999 року). Номер у черговості першочерговиків - 182 (протокол № 6 від 29.06.1999 року). Льгота - рішення ВКК (інвалід 2-ї групи), будинок знаходиться у зсувній зоні (а.с. 14). Відповідно до положень ст. 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Згідно ст. 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Отже, судом встановлено, що з 1999 року [PERSON] перебував на квартирному обліку у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпропетровський агрегатний завод». 16 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради з питання надання житла. На звернення [PERSON] № 16Р-24 від 16 вересня 2016 року з питання надання житла виконавчим комітетом Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради за вих. № 676/з від 03 жовтня 2016 року останнього було повідомлено, що на квартирному обліку при виконкомі Красногвардійської районної у місті ради він не перебуває. Що стосується квартирного обліку на підприємстві ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», то зазначене підприємство з приводу ліквідації ведення квартирного обліку до виконкому районної у місті ради не зверталось та облікові справи не передавались. Заявнику було роз'яснено необхідність звернутись до ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» (голова правління [PERSON].) і з'ясувати його подальше перебування на квартирному обліку на підприємстві та місцезнаходження облікової справи (а.с. 15). При цьому, листом соціально-побутової служби Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» № 86-16.8 від 11 листопада 2016 року було повідомлено, що ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» протягом тривалого часу не має можливості будувати відомче житло. Весь житловий фонд заводу був переданий у комунальну власність міста. Інформація з приводу ліквідації ведення квартирного обліку и списки черговості працівників підприємства були передані в житловий відділ Красногвардійського виконкому м. Дніпропетровська у 2001 році. Архіви та дублікати документів на підприємстві не збереглись (а.с. 16). 14 лютого 2018 року позивач [PERSON] повторно звернувся до виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпрі ради з заявою за вх. № 18Р-5 (а.с. 17) про прийняття його на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та включення його до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла, оскільки з 10.06.1999 року він перебуває на квартирному обліку підприємства ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», однак весь житловий фонд заводу було передано до комунальної власності міста, інформація щодо черговості працюючих надана в житловий відділ Красногвардійського виконкому м. Дніпропетровська в 2001 році, у зв'язку з чим просив на праві першочергового одержання прийняти рішення про надання йому жилого приміщення. 21 лютого 2018 року виконавчим комітетом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради було розглянуто звернення [PERSON] від 14 лютого 2018 року та надано відповідь № 112/з, у якій зазначено, що згідно ст.ст. 42, 43 Житлового кодексу Української РСР жилі приміщення надаються громадянами, які перебувають на квартирному обліку та в порядку черговості. На квартирному обліку при виконкомі Чечелівської районної у м. Дніпрі ради позивач не перебуває. Що стосується квартирного обліку на підприємстві ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», то зазначене підприємство з приводу ліквідації ведення квартирного обліку до виконкому районної у місті ради не зверталось та облікові справи не передавались. Заявнику було роз'яснено необхідність звернутись до ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» і з'ясувати його подальше перебування на квартирному обліку на підприємстві та місцезнаходження облікової справи. Також [PERSON] було повідомлено, що згідно п.п. 31, 32 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 у разі ліквідації обліку за місцем праці облікові справи громадян передаються за місцем їх реєстрації, а у випадку заявника - до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради. Враховуючи вищезазначене виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради не має підстав для вирішення порушеного [PERSON] питання (а.с. 18). Отже судом встановлено, що відповідач по справі - виконавчий комітет Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, заперечує факт передання йому ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» у 2001 році матеріалів та облікових справ з приводу ліквідації ведення квартирного обліку, в тому числі і облікової справи щодо перебування на квартирному обліку позивача [PERSON] Оскільки вказаний факт заперечується та не визнається Відповідачем, саме на Позивача покладений тягар доведення перед судом даного факту, та надання суду належних та допустимих доказів в обґрунтування його переконливості. Однак, будь-яких належних доказів на підтвердження того, що облікова справа з приводу квартирного обліку на ім'я позивача [PERSON] дійсно була передана у 2001 році з ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» до виконавчого комітету Красногвардійської (Чечелівської) районної у м. Дніпрі ради, позивачем суду не надано. [PERSON] вважає, що виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради порушив свої зобов'язання стосовно незарахування [PERSON] на квартирний облік, невнесення його у список осіб, які мають право першочергового отримання жилих приміщень та ненадання житла, у зв'язку з чим позивач вирішив звернутись до суду з даною позовною заявою. Відповідно до пункту 8 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР», затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 (надалі - Правила), квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. З викладеного вбачається, що ведення квартирного обліку може здійснюватись за місцем роботи особи, а за її бажання також і за місцем її проживання. При цьому пунктом 31 Правил визначено, що у випадках ліквідації обліку за місцем роботи або переїзду з одного району міста до іншого облікові справи громадян передаються до виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Оскільки облік громадян, які потребують покращення житлових умов, ведуть районні ради за місцем проживання осіб, то після ліквідації квартирного обліку підприємства облікові справи підлягають передачі у виконавчі комітети районних рад саме за місцем проживання осіб, які перебувають на обліку. Позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], що територіально відноситься до території Шевченківського (Бабушкінського) району м. Дніпра. У зв'язку з цим адвокат [PERSON], яка діяла в інтересах позивача [PERSON], 06 червня 2018 року звернулась до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради з адвокатським запитом вих. № 6 (а.с. 55-56). 12 червня 2018 року на адвокатський запит адвоката [PERSON], яка діяла в інтересах позивача [PERSON], Шевченківською районною у місті Дніпрі радою листом № 13/11-127 (а.с. 57) було повідомлено, що рішенням виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів № 69 від 24.02.1989 року [PERSON], [INFO], був прийнятий на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Станом на 12.06.2018 року номер загальної черги - 226, номер першочергової черги - 72. Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 24.07.2013 року № 23/37 «Про врегулювання деяких питань, пов'язаних з комунальною власністю територіальної громади міста» відповідний департамент міської ради визначений уповноваженою особою по здійсненню дій щодо розподілу та надання житла відповідно до чинного законодавства. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.07.2013 № 23/37» від 27.07.2016 року № 53/12 цим департаментом є Департамент житлового господарства Дніпропетровської (Дніпровської) міської ради. Шевченківська районна у місті Дніпрі рада не має повноважень стосовно розподілу житла та не володіє інформацією щодо перспектив отримання житла [PERSON] Отже судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] згідно рішення виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів № 69 від 24.02.1989 року перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем свого проживання, та станом на 12.06.2018 року номер загальної черги - 226, номер першочергової черги - 72. Оскільки відповідь Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 13/11-127 від 12 червня 2018 року не містила відповіді на всі питання адвокатського запиту [PERSON], яка діяла в інтересах позивача [PERSON], адвокат [PERSON] 19 червня 2018 року звернулась до суду з клопотанням про витребування від Шевченківської районної у місті Дніпрі ради копії справи квартирного обліку позивача [PERSON], який мешкає на території Шевченківського району м. Дніпра за адресою: [ADDRESS]. Однак, в судовому засіданні 03 липня 2018 року позивач [PERSON] клопотання свого представника [PERSON] не підтримав та відмовився від послуг призначеного йому представника з підстав недовіри, просив клопотання не розглядати та відмовити у його задоволенні, у зв'язку з чим суд залишив вказане клопотання без задоволення. Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом позивачу неодноразово роз'яснювався обов'язок подавати докази на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а також право звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів судом у разі, якщо у позивача виникають труднощі з отриманням доказів, однак позивач таким правом не скористався. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вже було зазначено вище, листами від 03 жовтня 2016 року вих. № 676/з та від 21 лютого 2018 року відповідачем - виконавчим комітетом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради [PERSON] повідомлявся, що на квартирному обліку у виконавчому комітеті Чечелівської районної у місті Дніпрі ради він не перебуває та підприємство ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» з приводу ліквідації ведення квартирного обліку до Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради не зверталось та облікові справи не передавались. Разом з цим, в в судовому засіданні позивач повідомив, що він взагалі не звертався до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради з питань чи передавалась до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі ради інформація з ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» з приводу ліквідації ведення квартирного обліку і списки черговості працівників, в тому числі інформація щодо позивача, який є зареєстрованим та проживає у Шевченківському районі м. Дніпра, та отримавши під час усної бесіди від працівника Шевченківської районної у місті Дніпрі ради інформацію про те, що йому буде відмовлено у наданні житла, вирішив самостійно звернутися до Чечелівської районної у місті Дніпрі ради. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами, що відповідачем по справі - виконавчим комітетом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, були порушені права позивача щодо незарахування його на квартирний облік та невнесення його у списки осіб, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, як не доведено і того, що дійсно відповідач виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, після ліквідації ведення квартирного обліку ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» прийняв від вказаного підприємства облікові справи квартирного обліку. В даному випадку слід зазначити, що Позивач по справі помилково визначив Відповідачем - виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, оскільки судом встановлено, що на квартирному обліку у Відповідача Позивач не перебуває та не перебував, а тому Відповідач не є особою, яка у відповідності до Закону уповноважена вирішувати питання про надання Позивачу житла. Натомість під час розгляду справи судом встановлено, що Позивач по справі перебуває на квартирному обліку за місцем свого проживання у виконавчому комітеті Шевченківської районної у місті Дніпрі ради. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Позивачем може бути особа, яка вважає, що її право, свободу чи інтерес порушено та створені перешкоди для реалізації її прав, що зумовило її звернення до суду. При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права або виникнення додаткового обов'язку. Отже, позивачем не доведено перед судом, що його право було порушеним зазначеним ним Відповідачем, а судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб, при доведеності того, що саме визначений Позивачем Відповідач порушив ці права. Крім того, статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З огляду на наведене можна дійти висновку, що обов'язковою умовою для судового захисту будь-якого права, є наявність достовірних даних про те, що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншою особою, і цією особою має бути саме той суб'єкт, який вказаний у позовній заяві Відповідачем, оскільки суд не може самостійно змінювати Відповідача без наявності відповідної заяви про це від Позивача. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що позивачем не доведено на теперішній час факту порушення його прав, а також не доведено, що відповідач - виконавчий комітет Чечелівської районної у місті Дніпрі ради порушив будь-які законні права, свободи та інтереси позивача чи вчинив протиправні дії або бездіяльність у відношенні нього. Суд констатує, що Відповідачем не були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси Позивача, за захистом мало місце звернення до суду. За таких обставин, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки вони є недоведеними та безпідставними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі підлягають віднесенню на рахунок держави. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 31, 43 Житлового кодексу Української РСР, «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР», затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, та

Outcome: dismissed