Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

У червні 2019 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання рішення суду законної сили, щомісячно до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2014 зареєстровано шлюб [PERSON] із [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, та на день звернення до суду із позовом сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 752/4385/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив частково проти позовних вимог. Зазначив, що згоден сплачувати 2000 грн щомісячно. Також пояснив, що працює як фізична особа-підприємець. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.11.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем за актовим записом № 1155, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилася дитина: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 24.06.2015. Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як вбачається із матеріалів справи, на момент подання даного позову сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, крім того, неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні позивача, відповідач здійснює матеріальне забезпечення дитини лише частково. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п.1, 4 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про права дитини, визначено, що батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з цим, відповідач не заперечує проти сплати аліментів, однак зазначає, що визначений позивачем розмір сплати аліментів є непомірним для нього, тому частково визнає позов, а саме згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн на місяць. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач являється фізичною особою-підприємцем. Проте, відповідач не надав суду докази у підтвердження неможливості сплати аліментів, у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з цим, відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, враховуючи наведене, утримання дітей є спільним обов`язком кожного з батьків. Як встановлено в судовому засіданні, дитина перебуває на утриманні позивача, разом з цим відповідач здійснює часткове утримання дитини та не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходяться на утриманні позивача, стан здоров`я дитини, його потреби, а також те, що дитина потребує постійного догляду. Разом з цим, в судовому засіданні позивачем доведено, що кошти, які надає відповідач, не вистачає для належного забезпечення дитини, а тому суд вбачає підстави присудити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 4000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги та визначити аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000,00 грн з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 21.06.2019 (дата звернення до суду з даним позовом) до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial