Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що 28 квітня 1998 року померла її мати [PERSON]. На території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 2,44 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за законом, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий матері, після її смерті був втрачений. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов свого довірителя підтримав та просив його задовольнити. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських\~ кооперативів,\~\~\~\~сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 298183, виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 30 березня 2017 року, встановлено, що [PERSON] померла 28 квітня 1998 року, актовий запис за № 14. З посвідки про народження позивача серії УД № 625031, від 13 травня 1946 року, вбачається, що її матірю значиться [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії VIII-УР № 491924, виданого Борисівською сільською радою Хмельницької області 14 листопада 1965 року, позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Касянчук» на «Семенович». Отже, суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є донькою померлої [PERSON] Відповідно до довідки, виданої виконкомом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і проживає [INFO] про те, що на день смерті її матері [PERSON], яка померла 28 квітня 1998 року і яка постійно проживала і була зареєстрована [INFO], фактично в управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON], яка взяла під охорону спадкове майно. Згідно довідки № 01-25/116 від 06.06.2017 року, виданої відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області вбачається, що [PERSON], яка померла 28 квітня 1998 року, належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської райдержадміністрації № 111 від 22.05.1996 року в розмірі 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Полісся» с. Борисів. Вартість земельної частки (паю) з врахуванням коефіцієнта індексації (Постанова КМУ № 783 від 12.05.2000 року) на день смерті становить 5\~143 грн. 60 коп. Згідно довідки № 701/101-17 від 06.06.2017 року, виданої відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області встановлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Полісся», для [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) 28 листопада 1996 року серії ХМ № 0238712 № 712, площею 2,44 умовно-кадастрових гектарах із земель КСП «Полісся» на території Борисівської сільської ради Хмельницької області відповідно до вищезазначеного розпорядження. Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48214361 та листа Ізяславської державної нотаріальної контори №1043/01-16 від 02.06.2017 року, після смерті [PERSON] Ізяславською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 282/2017 року, спадкоємцем за законом являється її дочка [PERSON], якій не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на зазначений вище пай через відсутність правовстановлюючого документу на нього. В газеті Зоря Надгориння від 30.03.2017 року № 13 розміщено оголошення, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ № 0238712, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями статей 1258, 1262, 1267, 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 392, 1225, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved