Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

у суд із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби звернувся заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль), у якому просить стягнути з стягнути з [PERSON] на користь держави 1 360 шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. Позов мотивований тим, що 11.11.2017 року працівниками Київського рибоохоронного патруля було складено протокол про адміністративне правопорушення № 003538 відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до змісту протоколу, [PERSON] під час ловлі риби, перевищив добову норму, чим завдав збитків водному господарству України на суму 1 360 гривень. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.02.2018 року, провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. При цьому шкода, завдана навколишньому середовищу в сумі 1 360 гривень, [PERSON] у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає стягненню у примусовому порядку. У судовому засіданні прокурор вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги повністю визнає. Представник позивача та третьої особи у судове засідання не з'явилися,Ю подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Під час розгляду справи були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: 11.11.2017 року працівниками Київського рибоохоронного патруля було складено протокол про адміністративне правопорушення № 003538 відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Із змісту протоколу виходить, що [PERSON] 11.11.2017 року о 23.00 год. на Київському водосховищі поблизу с.Лошакова Гута Козелецького району Чернігівської області, грубо порушуючи правила рибальства, проводив вилов риби методом підводного полювання. При цьому [PERSON] виловив риби окунь -21 шт., щука -3 шт., лин -10 шт., загальною масою 7,5 кг., чим перевищив добову норму вилову на 4,5 кг, та завдав збитки рибному господарству України на 1 360 гривень. Із письмових пояснень [PERSON] вбачається, що 11.11.2017 року о 23.00 год. на Київському водосховищі поблизу с.Лошакова Гута, він проводів лов риби руками та полюванням, при цьому виловивши окунь -21 шт., щука -3 шт., лин -10 шт., загальною масою 7,5 кг., чим перевищив добову норму вилову на 4,5 кг. Про добову норму лову риби нічого не знав. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21.11.2011 р. № 1209, головним державним інспектором в м.Києві та Київській області [PERSON] проведено розрахунок розміру збитків, заподіяних незаконним виловом риби. Загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] склала 1 360 грн., з яких 1 02 грн. за незаконний вилов 3 шт. риби щука такса 340 грн (3х340=1 020) та 34 грн. за незаконний вилов 20 шт. риби окунь, такса 17 грн. (2-х17=340). Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.02.2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КК України відносно [PERSON] закрите, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) до [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Деснянська селищна рада Козелецького району Чернігівської області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби підлягає задоволенню із наступних підстав: у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. З Закону України «Про тваринний світ» об'єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ш ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Деснянська селищна ради Козелецького району Чернігівської області). Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України). Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України). На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Деснянській селищній раді Козелецького району Чернігівської області). Судом встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 1 360 грн. Тому на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався прокурор, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved