Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Омега Банк», ПАТ «Альфа-Банк» про визнання права не вчиняти певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2008 року між позивачем та ПАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позивачу кредит у сумі 60000 доларів США під заставу нерухомого майна строком до квітня 2037 року. У квітні 2015 року позивач отримав вимогу про дострокове погашення кредиту від ПАТ «Альфа-Банк», до якого як стало відомо позивачу перейшло право вимоги за кредитним договором. Позивач звернувся до ПАТ «Альфа-Банк» з проханням надати докази придбання права вимоги за кредитним договором, однак відповіді від банку не отримав, докази надані не були. Посилаючись на положення ст.ст. 516, 517 ЦК України, позивач просить визнати за [PERSON] право не виконувати свого обов'язку за кредитним договором від 23 квітня 2008 року № 0703/0408/71-073 перед ПАТ «Альфа-Банк» до надання доказів переходу від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Альфа-Банк» прав у зобов'язанні, що випливають з вказаного кредитного договору. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Зазначив, що кредитор не повідомив боржника про відступлення права вимоги за договором, від ПАТ «Альфа-Банк» позивач отримав вимогу про дострокове погашення кредитної заборгованості у сумі близько 30000 доларів США, позивач не погоджується з такою сумою боргу. Новий кредитор доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором не надав. У зв'язку з наведеним позивач не бачить сенсу виконувати вимоги кредитного договору, оскільки не впевнений, що ПАТ «Альфа-Банк» є належним кредитором у зобов'язанні. Відповідачі явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 23 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0703/0408/71-073, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 60000 доларів США, строком до 23 квітня 2037 року. Кредитні кошти призначені для придбання квартири [ADDRESS]. Під час дії кредитного договору позивач отримав від ПАТ «Альфа-Банк» повідомлення про відступлення, датоване 18 червня 2012 року, в якому вказав, що ПАТ «Альфа-Банк» є новим кредитором за вищенаведеним кредитним договором. У зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з проханням надати докази переходу права вимоги до ПАТ «Альфа-Банк». У відповідь на вказане звернення банком було надіслано копію виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», повідомлення про відступлення разом з додатком, де зазначені платіжні реквізити нового кредитора. За приписами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва, тощо. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. У відповідності до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ВАТ «Сведбанк» виникли договірні правовідносини, пов'язані з отриманням кредитних коштів. Під час виконання умов договору позичальник переуступив своє право вимоги за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта-Банк», який в подальшому уклав договір купівлі-продажу прав вимоги з ПАТ «Альфа-Банк». Частиною другою статті 517 ЦК України встановлено право боржника не виконувати свого обов'язку перед новим кредитором до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Таке право боржника встановлено чинним законодавством України та не потребує додаткового підтвердження у судовому порядку. Крім того, виходячи із зібраних доказів під час розгляду справи, враховуючи те, що наразі між сторонами відсутні судові процеси щодо стягнення кредитної заборгованості, судом не встановлено, що право позивача не виконувати свого обов'язку новому кредиторові, передбачене ч. 2 ст. 517 ЦК України, оспорюється або не визнається іншими особами, у тому числі відповідачами по справі. За таких обставин, суд вирішує відмовити у задоволенні позову [PERSON] про визнання права не вчиняти певні дії.

Outcome: dismissed