Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

У травні 2019 року Виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив зобов`язати останнього усунути Вінницькій міській раді перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням №4 гардеробної загальною площею 41,7 кв.м, що знаходить на першому [ADDRESS] шляхом виселення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням виконкому Вінницької міської ради від 19.01.2017 року № 127 у власність територіальної громади м. Вінниця передано гуртожиток по [ADDRESS] . Під час обслуговування даного гуртожитку виявлено, що [PERSON] самовільно зайняв нежитлове приміщення № 4 даного гуртожитку площею 41,7 кв.м. Дії [PERSON] порушують права та інтереси територіальної громади м. Вінниці в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради щодо володіння та розпорядження належної їй власності, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 14.05.2019 року Виконавчому комітету Вінницької міської ради відстрочену сплату судового збору за його позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням. Ухвалою суду від 14.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 30.05.2019 року витребувано з КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» матеріали інвентаризаційної справи на приміщення першого поверху будинку [ADDRESS] . 08.07.2019 року [PERSON] подав до суду клопотання про залучення доказів, однак виклав у ньому також свої заперечення проти позову, тому дане клопотання судом розцінюється як відзив. Зі змісту клопотання слідує, що відповідач позов не визнає, посилаючись на відсутність доказів, які б підтверджували факт самовільного зайняття приміщення [ADDRESS] . Крім того [PERSON] стверджує, що на сьогоднішні день кімнати № 4 на першому поверсі взагалі немає про, що свідчать матеріали інвентаризаційної справи № 3583. Ухвалою суду від 08.07.2019 року заяву [PERSON] про відвід судді Ан О.В. визнано необґрунтованою, а провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід головуючого судді. Ухвалою суду від 08.07.2019 року постановленою під головуванням судді Короля О.П. відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Ан О.В., у зв`язку з чим ухвалою суду від 10.07.2019 року провадження у справі поновлено. 10.07.2019 року в судовому засіданні представник позивача подала заяву про уточнення вимог та просила викласти позовні вимоги в наступній редакції: зобов`язати [PERSON] усунути Вінницькій міській раді перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням № 4 гардеробної загальною площею 41,7 кв.м, що знаходиться на [ADDRESS] в будівлі літерою «В» шляхом виселення. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, однак до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, при цьому підтримавши позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не з`явився про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Докази додані [PERSON] до клопотання про залучення доказів від 08.07.2019 року (на 53, 62-96 а.с.) та відзиву № 1 на позовну заяву від 17.07.2019 року (на 128-135 а.с.) судом відхиляються, оскільки не несуть інформації щодо предмета доказування та не спростовують обставину самовільного зайняття [PERSON] приміщення № 4 за адресою [ADDRESS] ( не належні докази). Судом встановлено 19.01.2017 року гуртожиток по [ADDRESS] , передано у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці (рішення та акт на 4-7 а.с.). Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 127 від 19.01.2017 року обслуговування даного гуртожитку доручено ПП «Бокут» (на 4 а.с.). Відповідач з 23.03.2006 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка на 26 а.с.). тобто відповідач [PERSON] має право користування іншим примішенням - квартирою [ADDRESS] . Також встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв нежитлове приміщення під номером 4 , яке перебуває в комунальній власності міста та знаходиться на 1 поверсі гуртожитку [ADDRESS] (акти на 9-11 а.с.). Вказане примішення є нежитловим - гардеробною, потенційне право на користування яким мають всі мешканці будинку 104 . Адміністрацією ПП «Бокут» відносно [PERSON] винесено припис, щодо необхідності звільнити незаконно зайняту кімнату [ADDRESS] до 15.08.2017 року (на 12 а.с.). Відповідно до постанови № 1221 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 24.11.2017 року [PERSON] самовільно зайняв нежитлове приміщення, а саме кімнату [ADDRESS] , чим вчинив правопорушення передбачене ст. 151 КУпАП, тобто самовільне зайняття приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи фонду житлово-будівельних кооперативів (на 110 а.с.). Згідно ст. 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме й нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл та селищ. Відповідно до ст. 143 Конституції України майном, що є в комунальній власності, управляють територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Отже позивач має на праві власності майно- нежитлове примішення [ADDRESS] , про те належним чином користуватися цим майном не має змоги через те, що нежитлове приміщення займає відповідач - [PERSON] . Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як встановлює ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до віданнявиконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. Відповідно до п. 31 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення цих повноважень та умов їх здійснення. Органи місцевого самоврядування мають право на захист у суді своїх прав власника згідно із законодавством України. Судом встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв комунальне приміщення, яке належить територіальній громаді м. Вінниці в особі Вінницької міської ради і не відноситься до житлових приміщень. Отже, позовні вимоги щодо про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відповідача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь держави 1921 грн судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved