Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13 638,02 грн., посилаючись на те, що 09 січня 2013 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України уклали Договір № 45 про навчання за кошти підрозділу ДСО з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУ МВС України в м. Києві, а відповідач оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУ МВС України в місті Києві 27 квітня 2013 року та відпрацювати мінімум три роки. Всупереч вимогам Договору молодший інспектор супроводження спеціального підрозділу служби інкасації, охорони та перевезення валютних цінностей 10 серпня 2015 року був звільнений за власним бажанням, про що видано відповідний наказ №101 о/с від 10.08.2015 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Також, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Представник третьої особи, Вінницьке вище професійне училище Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, просив розгляд справи проводити за відсутності представника, а позовні вимоги задовольнити. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2015 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України уклали Договір № 45 про навчання за кошти підрозділу ДСО з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУ МВС України в м. Києві, а відповідач оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУ МВС України в місті Києві 27 квітня 2013 року та відпрацювати мінімум три роки. Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення зобов'язань є договори та інші правочини. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Аналогічна норма міститься і у статті 629 ЦК України, згідно з якою договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно п.2.4 Договору відповідач [PERSON] зобов'язався у разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільнення з органів чи переводі до інших підрозділів за межі УДСО міста Києва до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив Підрозділ у зв'язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання Кандидата в навчальному закладі. Судом встановлено, що Наказом від №101 о/с від 10.08.2015 року молодший інспектор супроводження спеціального підрозділу служби інкасації, охорони та перевезення валютних цінностей [PERSON] було звільнено за власним бажанням. Загальна сума, витрачена позивачем на навчання відповідача та яка підлягає стягненню з останнього, становить 13 638,02 грн. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відтак, наявність боргу, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача у сумі 13 638,02 гривень зумовлює необхідність задоволення даного позову. При поданні позовної заяви і у ході розгляду даної справи позивачем було сплачено судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1 378,00 гривень, які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved