Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом в якому, із урахуванням поданих уточнень від 26 грудня 2018 року, просила визнати за нею та [PERSON] право власності по Ѕ частині, за кожним, на двокімнатну квартиру, загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 29,90 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], а також судові витрати покласти на відповідача, виходячи із розрахунку ціни позову шляхом встановлення ринкової вартості аналогічної квартири станом на 15 січня 2019 року - 549 900 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 жовтня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 508. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 31 травня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. За період подружнього життя на ім?я відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 03 березня 2008 року придбано нерухоме майно - двокімнатна квартира, реєстраційний номер майна: 10318988, загальною площею 50,10 (кв.м.). житловою площею 29,90 (кв.м.). загальною вартістю (на момент придбання) 14676 грн. 00 коп. розташована за адресою: [ADDRESS], номер запису: 1-17622 в книзі: 95. У зв'язку із тим, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо визнання права власності та поділу майна, [PERSON] змушена була звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2018 року року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, до суду подано відзив на позовну заяву, а також заяви, про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та представника, а також заяву про визнання позову, а саме визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]. Суд, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає часткову задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 508, та видано свідоцтво про одруження. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. (а.с.4) Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. 03 березня 2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., та зареєстровано в реєстрі за № 2312, згідно якого [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] за ціною за домовленістю сторін в розмірі - 50 000 грн. 00 коп. (а.с.59-61) Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18050748 від 12 березня 2008 року видно, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с.62) Судом встановлено, що вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності. Частиною першою статті 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з частинами першою статей 68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами першою та другою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав свобод та інтересів інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який як правило, визначається спеціальним законом. (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає часткову задоволенню, а саме шляхом поділу спільного майна подружжя та визнання права власності на Ѕ частину спірної квартири за позивачем [PERSON] Одночасно, щодо визнання за [PERSON] права власності на іншу 1/2 частину квартири [ADDRESS] позов є необґрунтованим і таким, що суперечить вище наведеним нормам Цивільного Кодексу України та Сімейного Кодексу України, оскільки визнання за одним із подружжя права власності на Ѕ частину майна, в даному разі квартиру, інша Ѕ частина квартири так і залишається на праві власності за особою на ім?я якої вона була придбана, тобто в даному разі за [PERSON]. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial