Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 03 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 6. У шлюбі у них народилась одна дитина, [PERSON] , [INFO] . Позивач, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, вони втратили всі фізичні та духовні зв`язки, а також почуття любові. На переконання позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бажання примиритися у неї відсутнє. Крім цього, позивач, вказуючи на те, що дитина увесь час проживає з нею, просить в порядку ст. 160 Сімейного кодексу України залишити проживати неповнолітню дитину разом з нею. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 01 липня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити повністю з підстав, наведених у позові. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, не заперечували щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази, заслухавши позивача та адвоката відповідача, відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2013 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 03 лютого 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області, про що було зроблено актовий запис №6. У шлюбі у сторін народилась одна дитина: [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 травня 2013 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області. Також судом з довідки Русивельської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 19 травня 2020 року за №217/02-24 установлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, втрату фізичних та духовних зв`язків, а також почуття любові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя неповнолітніх дітей, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з травня 2020 року. Як позивач, так і відповідач наполягали на розірванні шлюбу, про що кожен з них зазначив у поданій заяві. При цьому суд враховує, що останній, у поданій ним заяві, просив строк на примирення не надавати. До задоволення, на переконання суду, підлягає і вимога позивача про залишення проживання дитини разом з матір`ю, з огляду на наступне. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі за №61-14859св19. Суд зауважує на тому, що матеріали справи не містять доказів про наявність між сторонами спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Крім того, відповідач у поданій ним до суду заяві про визнання позовних вимог у повному обсязі, будь-яких заперечень щодо проживання спільної дитини разом із матір`ю та доводів на підтвердження таких заперечень не навів. За вказаних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved