Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до приватного підприємця [PERSON] , яким просить розірвати укладений між ними 10.02.2013 року договір на виконання виробів по виготовленню і установці на встановленні ПВХ конструкції , стягнути на його користь спричинену шкоду в сумі 1100 грн. та 400 грн. на відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що 10.02.2013 року між ним та відповідачкою укладено договір, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання виконати роботи по виготовленню та поставленню ПВХ конструкції по розцінкам виконавця. Вартість конструкції складала 1652 грн. Одночасно з укладанням договору він сплатив аванс 1100 грн. Згідно розділу 3 договору йому мали встановити ПВХ конструкції протягом 45 робочих днів після сплати авансу , проте вони виготовлені та встановлені не були . На телефонні дзвінки відповідач не відповідала, за вказаною в договорі адресою вона вже не значилась. Через уникання відповідачем виконання договору , він та його сім»я у зимовий період змушені були проживати в некомфортних житлових умовах: низькій температурі, протягах, що понесло за собою як моральну, так і фізичну шкоду. Крім того, його родина залишилась без грошей, які можна було б витратити на придбання ПВХ конструкцій в іншому місці або ж будь-який інший спосіб покращення житлових умов (наприклад -придбання обігрівача). В суді позивач вимоги підтримав, просив задовольнити. Після оголошеної перерви подав заяву на продовження судового розгляду у його відсутності та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явилась, повідомлялась, причини неявки суду не вказала, заяв на відкладення засідання з поважних причин не подавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 10.02.2013 року між сторонами по справі укладено договір, відповідно до якого відповідач взяла на себе зобов'язання виконати роботи по виготовленню та поставленню ПВХ конструкції по розцінкам виконавця. Вартість виробу складала- 1652 грн. 10.02.2013 року позивач на виконання п.3.1 договору, сплатив відповідачу- 600 грн. авансу та 07.03.2013 року - 500 грн. Проте, ПВХ конструкції відповідачкою позивачу не виготовлено та не встановлено і не передано, чим порушено обумовлені в договорі строки поставки товару. Відповідно до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. За умовами договору, п.3.2, після виконання пункту 3.1 (замовник зобов'язується оплатити вартість виробу, яка становить 1652 грн.) виконавець зобов'язується виготовити та доставити вироби протягом 45 робочих днів, при умові оплати не менше 70 % від суми договору. Згідно п.3.7, договір діє з дня його підписання до повного виконання сторонами зобов'язання. В день доставки та закінчення встановлення ПВХ конструкції замовник або ж член повнолітній його сім»ї зобов»язаний прийняти роботу по договору , підписавши відповідні акти. З огляду на викладене, відповідно до умов договору вважається, що відповідачка зобов'язання не виконала. Частиною 1 ст.10 Закону України « Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у встановлений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Разом з цим було з»ясовано, що згідно договору №33 від 22 квітня 2013 року фізична особа-підприємець [PERSON] (покупець), перебуває у договірних відносинах ТОВ «Статус груп» (поставщик), за умовами якого товариство зобов'язалось поставити та передати у власність покупцю металопластикові конструкції. З витребуваних матеріалів кримінального провадження №12013120020004621 , пояснень позивача та поданих доказів, вбачається , що замовлення позивача не було виготовлено взагалі , а відтак оскільки відповідач своєчасно до виконання зобов»язань за договором не приступила, суд вважає, що є всі підстави для розірвання договору та стягнення із відповідача на користь позивача внесених коштів в сумі 1100 грн. Відповідно до ч. 2 ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно ст. 23 ЦК України , особа має право на відшкодування моральної шкоди , внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній особі або юридичній неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань , погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації , ступеня вини особи , яка завдала моральної шкоди , якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин , які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та виваженості. Враховуючи , що відповідачем не виконано зобов»язання за договором від 10.02.2013 року , що призвело до моральних страждань позивача , порушення його нормальних життєвих зв»язків та

Outcome: approved