Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У червні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором / а. с. 2-3 /. В обґрунтування своїх позовних вимог банк посилався на те, що 24.06. 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (нині ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1948,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ознайомлений та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, як і підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві від 24.06.2006 року / а. с. 5/. Оскільки, відповідач не виконував умови кредитного договору стосовного своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, то, станом на 26.05.2014 року, у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 37161,71 грн , де: 1948,70 грн. - заборгованість за кредитом; 10742,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22224,67 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 1745,80 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач і просив стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача не заперечувала в суді проти підписання відповідачем [PERSON] 24.06.2006 року заяви , але заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності та просила застосувати строк позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, за укладеним між сторонами 24.06.2006 року кредитним договором відповідач на підставі підписаної ним заяви отримав у позивача кредит у розмірі 1948,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, ознайомившись і погодившись при цьому з Умовами надання споживчого кредиту , які складають договір про надання банківських послуг, а також в заяві на отримання кредиту вказано, що погашення заборгованості здійснюється щомісячно, на строк 12 місяців по 22.06.2007 року включно. (а.с. 5-9 ). За умовами договору ( п.5.5. Умов надання споживчого кредиту) позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити винагороду банку . Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с. 5- 9). Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності відносно стягнення заборгованості за кредитом до п'яти років, як передбачено ст. 259 ЦК України, тому за наявності такої підписаної особисто відповідачем заяви не є обов'язковим додаткового підписання ним вказаних Умов. За наданим суду розрахунком відповідач станом на 26.05.2014 року має заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 37161,71 грн , де: 1948,70 грн. - заборгованість за кредитом; 10742,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22224,67 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 1745,80 грн. - штраф (процентна складова). Згідно розрахунку відповідач, починаючи з 24.06.2006 року жодного разу не вносив кошти на рахунок, заборгованість не сплачував, а відтак, з моменту не здійснення погашення заборгованості у позивача виникло право вимагати виконання зобов'язання та право на звернення до суду за захистом своїх прав, скориставшись яким банк пред'явив позов до суду лише 24 червня 2014 року , тобто поза межами встановленого сторонами п'ятирічного строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з позовною вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно спірного договору про надання послуг від 24.06.2006 року , яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг п'ятирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу. Виходячи з вище зазначеного та з урахування факту пред'явлення банком позову лише 24 червня 2014 року, тоді як жодна операція за спірним договором (погашення платежів) не була проведена відповідачем, оскільки право на звернення до суд з позовом у банку виникло у липні 2006 року , - суд дійшов висновку, що наявні усі підстави для застосування пропуску строку позовної давності. Таким чином, в силу ст. ст. 256, 257, ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовні вимоги банку, щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, не підлягають задоволенню і суд уважає, що в них слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed