Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У червні 2014 року до суду звернулась КС «Полтава і Полтавці» з вказаним позовом, в якому просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь спілки заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 8 187,32 грн. На підтвердження позову вказано, що 21 травня 2007 року за кредитним договором № 398 [PERSON] отримав кредит у сумі 4 000 грн. строком на 24 місяці з 21 травня 2007 року по 21 травня 2009 року під 0,15 % щоденно на залишок основної суми кредиту та зобов'язувався повернути кошти відповідно до графіку. Даний договір забезпечувався договором поруки № 262, укладеним з [PERSON] 21 травня 2007 року. Боржники порушували умови договору, внаслідок чого рішенням суду від 30 листопада 2010 року з них солідарно на користь спілки були стягнуті 2 309,08 грн. тіла кредиту та 6 031,80 процентів. Рішенням суду від 16 серпня 2012 року з відповідачів солідарно були стягнуті проценти за користування кредитом у сумі 8 389,52 грн. Відповідачі не повертають кредит, а тому позивач бажає стягнути з них проценти за його користування, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю Фаль Г.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримував в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомленими належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли та жодних заяв на адресу суду не надсилали. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 21 травня 2007 року між КС «Полтава і Полтавці» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 398, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 4 000 грн. на строк 24 місяців з 21 травня 2007 року по 21 травня 2009 року Процентна ставка складає 0,15 % щоденно на залишок суми кредиту (а.с. 3). Погашення кредиту здійснюється відповідно до Графіку (а.с. 4). П. 6.2. договору передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше, ніж на три дні спілка має право подвоїти процентну ставку до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд - потроїти процентну ставку, починаючи з останньої дати сплати кредиту. П. 7.1. договору вказує, що договір набуває чинності з часу надання позивальнику кредитних коштів та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів, пені). Суд приходить до висновку, що даний пункт договору суперечить п. 1.2. цього ж договору, в якому строк встановлений 24 місяців з 21 травня 2014 року по 21травня 2009 року та не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. П. 9.4. передбачений загальний строк позовної давності. 21 травня 2007 року, в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору № 398 від 21 травня 2007 року, [PERSON] уклала з КС «Полтава і Полтавці» договір поруки» № 262. П. 4.1. визначено, що строк дії договору поруки визначається моментом повного погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору. Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником забезпеченого порукою зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 24. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, пункт 1.4. договору поруки про дію цього договору до моменту повного погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договоруне відповідає вимогам статті 252 ЦК. Також слід зазначити, що позивачем пропущений 6 місячний строк для звернення до суду з позовом, який має відраховуватися від настання строку виконання кредитного зобов'язання, тобто від 21 травня 2009 року. Таким чином, звертаючись до суду з позовом 23 березня 2010 року позивачем вже був пропущений встановлений законом строк для звернення з позовом до поручителя. Однак, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2010 року по справі 2-4449/10 з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Полтава і Полтавці» була стягнута сума заборгованості по кредитному договору, яка складається з 2 309,08 грн. тіла кредиту та 6 031,80 грн. процентів за користування кредитними коштами (а.с. 6). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2012 року (справа 1622/5612/2012, провадження 2/1622/3357/2012) на підставі вищезазначеного рішення суд знову стягнув з відповідачів заборгованість по нарахований процентам по потрійній ставці 0,45 % за період з 24.06.2008 року по 12.04.2012 року в сумі 8 389,52 грн. (а.с. 7). В матеріалах справи містять листи-попередження, надіслані [PERSON] та [PERSON] з вимогою сплатити заборгованість, яка станом на 03.06.2014 року складає 21 636,25 грн. (а.с. 4 зворотній бік, 8). Позивач просить стягнути нараховані відсотки за період з 13.04.2012 року (наступний день від дня, за який були стягнуті відсотки за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2012 року) та по 09.06.2014 року. Однак, позивачем на вимогу ст.ст. 10 та 60 ЦПК України не надано суду належних доказів - розрахунку заборгованості по кредитному договору № 398, що був укладений 21 травня 2007 року з [PERSON], внаслідок чого суд не має жодної можливості достовірно встановити, яке тіло кредиту залишається несплаченим відповідачем за період з 13.04.2012 року по 09.06.2014 року, коли був здійснений останній платіж, від якого, відповідно до умов п. 6.2. кредитного договору, спілка має право потроїти процентну ставку, як від дня останньої дати сплати кредиту. Рішення судів, додані позивачем в якості доказів та встановленої практики, не містять даної інформації. Позовні вимоги в цій частині суд вважає недоведеними, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю за безпідставністю та недоведеністю.

Outcome: dismissed