Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У червні 2011 року позивач звернувся з позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування на ? частину квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26 січня 2016 року ПН ХМНО [PERSON] та відшкодувати судові витрати. Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 5 жовтня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 26.01.2016 ПН ХМНО [PERSON] Стягнуто з Харківської міської ради на користь держави недоплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 94,40 грн. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] в рівних частинах на користь Харківської міської ради судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Не погоджуючись з зазначеним рішенням [PERSON] звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Зупинити провадження у справі № 641/5164/16-ц до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 641/7536/15-ц за позовом Харківської міської ради до [PERSON] [PERSON], [PERSON], треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], Комінтернівський ВДВС ХМУЮ, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання незаконним та скасування свідоцтва, визнання права власності на квартиру. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, винесеними з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не повно зясовано та не доведено обставини по справі, що мають значення для справи. Висновок суду про недійсність судового рішення та про застосування наслідків недійсності судового рішення у вигляді визнання недійсним спірного договору дарування ґрунтується на неправильному застосуванню норм ЦК України. Неповно зясовано ту обставину, що на момент розгляду справи Харківська міська рада не мала права на оспорювання спірного договору дарування навіть посилання на те, що представляє інтереси територіальної громади м. Харкова жодним чином не наділяє її оспорювати будь-які правочини. Безпідставно та незаконно було відхилено клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки питання щодо наявності чи відсутності відповідних прав розглядається в рамках розгляду справи № 641/7536/15-ц, де ХМР просить визнати за собою право власності на квартиру, крім того в даній справі можуть бути вирішені питання, що стосуються можливості оскарження оспорюваного договору дарування. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ХМР не довела наявності правової підстави для визнання договору дарування недійсним, а також наявності будь-яких перешкод для вчинення відповідного правочину. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, яким визнано за [PERSON] право власності скасовано, а тому договір дарування, за яким вона подарувала ? квартири є недійсним. При цьому Харківська міська рада представляє інтереси територіальної громади міста Харкова і на час розгляду справи наявний спір про право власності на вказану квартиру. З таким висновком суду, судова колегія не погоджується, з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 25 січня 2016 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір дарування ? частки квартири [ADDRESS]. У червні 2016 року Харківська міська рада звернулась з позовом про визнання вищевказаного договору дарування недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обгрунтовуючи позов, Харківська міська рада посилається на те, що між нею і спадкоємцями [PERSON] існує спір про право власності на квартиру [ADDRESS], тобто позивач не заперечує, що виборює своє право на квартиру в судовому порядку. Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року в позові Харківської міської ради до [PERSON], [PERSON], 3-ті особи: приватний нотаріус ХМНО [PERSON], Комінтернівський відділ ВДВС ХМУЮ, приватний нотаріус ХМНО [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування свідоцтва, визнання права власності - відмовлено. Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову є передчасним, оскільки матеріали справи не містять доказів, що спірна квартира належить Харківській міській раді, а тому позивача не можна вважати заінтересованою особою, чиїх прав стосується оспорюваний правочин. З огляду на це, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed