Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до Царичанського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2019 року справа розподілена судді Кухтіну Г.О. Ухвалою судді від 02 липня 2019 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 квітня 2018 року позивач уклав із відповідачкою [PERSON] договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 60 000 гривень з умовою їх повернення до 27 вересня 2018 року. Відповідачка умови оплати порушила, з моменту отримання грошових коштів жодного разу не сплатила заборгованість. Тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти у розмірі 60 000 гривень. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідно до ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у наданий судом строк відзив на позов не подала, зустрічний позов не пред`явила, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, а тому зі згоди представника позивача та позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 квітня 2018 року позивач уклав із відповідачкою [PERSON] договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 60 000 гривень з умовою їх повернення до 27 вересня 2018 року. За договором позики одна сторона Позикодавець передає у власність другій стороні Позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .(ст. 1046 ЦК України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір укладено у письмовій формі. Відповідачка умови оплати порушила, з моменту отримання грошових коштів, жодного разу не оплатила заборгованість. Станом на день подання позову відповідачка заборгованість не оплатила. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі768,40 гривень.

Outcome: approved