Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У травні 2016 року ПАТ «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що Банк 26 червня 2012 року уклав з відповідачем договір про отримання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує умови договору щодо погашення кредиту, відсотків за користування ним та комісії, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але суду надано заяву про розгляд справи без участі представника Банку. Відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника Банку. Суд, вислухавши пояснення відповідача та, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 26 червня 2012 року відповідач та ПАТ Акцент - Банк» підписали анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, згідно якої відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява із пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які надані йому на ознайомлення у письмовому вигляді. За таких обставин, беручи до уваги вимоги ст. 1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що 26 червня 2012 року Банк та відповідач уклали письмовий договір позики. Як вбачається з розрахунку заборгованості Банк виконав свої зобов'язання видав кошти відповідачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач не сплачував Банку кошти на повернення кредиту та процентів, тому станом на 05 травня 2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 1520 грн. 51 коп. та по сплаті процентів в сумі 14638 грн. 22 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті пені, комісії та штрафу суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із змісту анкети-заяви від 26 червня 2012 року даний документ не передбачає право Банку нараховувати та обов'язок відповідача [PERSON] сплачувати комісію, пеню, штраф. У судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що представник Банку під час оформлення анкети - заяви не давав на підпис Тарифи банку та Умови і Правила надання банківських послуг, також заперечував той факт, що саме надані банком до позовної заяви тарифи та умови і правила йому надавались на ознайомлення. Зі змісту Тарифів Банку та Умов і Правил надання банківський послуг, які надані позивачем до суду разом з позовною заявою, вбачається, що на вказаних документах відсутній підпис відповідача [PERSON], як доказ того, що саме зазначені документи розумів відповідач, підписуючи анкету - заяву, а також те, що тарифи і умови на момент підписання анкети - заяви відповідачем містили положення про обов'язок відповідача сплачувати банку комісію, пеню та штраф, та, що в подальшому такі тариф та умови не змінювались. Враховуючи викладене, суд вважає доводи відповідача [PERSON] про не ознайомлення з вказаними Тарифами Банку та Умовами і Правилами надання банківських послуг є обґрунтованими, та приходить до висновку, що вказані Тарифи та Умови не є складовою частиною укладеного сторонами договору від 26 червня 2012 року, тому їх положення не можуть бути враховані судом при вирішення даного спору. До такого ж висновку прийшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-16цс15. Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку, що подані позивачем разом з позовною заявою Тарифи Банку та Умови і Правила надання банківський послуг не є частиною договору, укладеного сторонами по справі 26 червня 2012 року, а в анкеті - заяві, яка підписана відповідачем 26 червня 2012 року, не передбачено обов'язок відповідача [PERSON] сплачувати Банку комісію, пеню та штраф, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Судові витрати, понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial