Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~[PERSON], в якому зазначив, що\~ 5 квітня 2016 року приблизно о 18 годині 30 хвилин [PERSON], поблизу домогосподарства, розташованого по вул. Набережній, 38 в с. Вільха Романівського району Житомирської області, на підґрунті неприязних відносин, умисно наніс два удари долонею правої руки по обличчю [PERSON], спричинивши останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді синця спинки носа, перелому кісток спинки носа та струсу головного мозку. Вироком Романівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 частиною 2 Кримінального кодексу України (далі КК України). Посилаючись на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] зазнала фізичного болю та морального приниження, її представник\~ просить стягнути з\~ відповідача на користь\~останньої 30000 грн\~ на відшкодування моральної шкоди. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов не визнав. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ прийшов до переконання про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до статті 128 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого [PERSON], яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеруправопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що вироком Романівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 частиною 2 КК України, яке виразилось у заподіянні [PERSON] легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. Визначаючи розмір моральної шкоди, який має бути компенсований\~ відповідачем, суд враховує характер \~страждань \~позивача, їх глибину та тривалість, немайнові втрати, тяжкість вимушених змін у \~її житті. При цьому суд зважає на те, що у результаті отриманих тілесних ушкодженнь [PERSON] зазнала фізичного болю. Враховуючи обсяг заподіяних [PERSON] моральних і фізичних страждань, внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення та вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що справедливою сатисфакцією для позивача буде відшкодування останній [PERSON] моральної шкоди у сумі 13500 грн. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. В матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордера від 19.04.2017 року на суму 1000 грн, які завірені печаткою адвоката [PERSON], договір про надання послуг у цивільному процесі в якості представника позивача, додаткова угода до договору про надання правової допомоги та довідка-розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. З вказаної довідки вбачається, що адвокат [PERSON], якому законний представник позивача відповідно до квитанції сплатила 1000 грн за надання правової допомоги, а саме за вивчення нормативно-правової бази, що згідно розрахунку становить 2 год, аналіз наданих документів 1 год та підготовки позовної заяви 2 год, є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Згідно частини 1 та частини 2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, що пов'язані з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь законного представника позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн, оскільки вони підтвердженні документально та не перевищують граничний розмір компенсації витрат, що повязані з розглядом даної цивільної справи. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: partial