overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2000 року належить квартира [ADDRESS]. Разом з тим у вказаному договорі допущено помилку щодо написання її імені, а саме замість «[PERSON]», зазначено «[PERSON]». У з»язку із цим вона не має можливості розпоряджатися своєю власністю. Просила суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 25.07.2000 року, що був укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2176; зареєстрованого Полтавським БТІ «Інвентаризатор» у реєстрову книгу №110 за реєстровим № 15405. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з»явились, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2000 року належить квартира [ADDRESS]. По тексту вказаного договору її ім'я було спочатку вказано як «[PERSON]», але в подальшому зазначено як «[PERSON]». При підписанні вказаного договору купівлі-продажу заявниця як покупець вірно вказала своє ім'я - «[PERSON]». При реєстрації вказаного договору у Полтавському БТІ «Інвентаризатор» у реєстраційному написі також зазначено як «[PERSON]» та у зв'язку з цим її ім'я зазначено і в технічному паспорті на житловий будинок в [ADDRESS], як «[PERSON]». У паспорті громадянина України [NUMBER] виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 14.05.2007 року, зазначено заявника як [PERSON], [INFO], уродженець с. Коробчине Новомиргородського р-ну Кіроворгадської обл. Місце реєстрації вказано [ADDRESS] з 31.05.2000 року. У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера заявника зазначено як «[PERSON]». Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 26.07.2000 року заявницю зазначено як «[PERSON]». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав задоволення заяви про встановлення факту належності договору купівлі-продажу від 25.07.2000 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням, Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якій зареєстровано шість осіб: позивачка, її донька [PERSON],син [PERSON], чоловік, [PERSON], брат [PERSON], [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона 2013-2014 р.р. зареєструвала [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Зважаючи на те, що відповідачі не є членами її сім»ї, разом з нею не проживають, порушують її право вільно розпоряджатися та користуватися квартирою, просить зняти їх з реєстрації та стягнути витрат за оплату судового збору. В судове засідання позивачка не з'явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити . Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано шестеро осіб: позивачка, її донька [PERSON],син [PERSON], чоловік, [PERSON], брат [PERSON], [PERSON]. Позивача зазначає, що відповідачі не є членами сім»ї, разом з нею не проживають, порушують її право вільно розпоряджатися та користуватися квартирою. Відповідачі, жилою площею квартири не користуються, за комунальні послуги не сплачують. Згідно ст..391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним , мають право користуватися цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч.2 цієї статті, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що відповідачі не проживають в жилій площі квартири [ADDRESS], суд вважає, що вони втратив право користування жилим приміщенням цієї квартири, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 04 лютого 1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Суперечностей відносно спільного майна не має. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю. Наполягала на задоволенні позовних вимог та в разі неявки в судове засідання відповідача повторно, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, належним чином сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку (а.с. 20). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 04 лютого 1984 року проживають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6) . Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сім'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків, не має. З урахуванням наведеного, просила стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в попереднє судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків, не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, вважає визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, де є зацікавлена особа відділ опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], який є рідним братом [PERSON] та є інвалідом ІІ групи і хворіє на психічне захворювання, таким чином не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки. В своїх позовних вимогах просила суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити [PERSON], опікуном недієздатного [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Зацікавлена особа відділ опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації надав подання про доцільність призначення опіком [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], який є рідним братом [PERSON] та інвалідом ІІ групи з 20.10.2010 року із психічним захворюванням, що підтверджується медичною довідкою серія 10 ААА № 124982 від 21 жовтня 2011 року (а.с. 10). Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта № 824 від 01 жовтня 2014 року, [PERSON] не здатний у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може бути визнаний обмежено дієздатним, потребує встановлення над ним піклування (а.с. 28-29). Відповідно до подання органу опіки та піклування Дарницького району м. Києва № 101-7146/01 від 25.09.2014 року, в разі визнання громадянина [PERSON], [INFO], недієздатним, вважають за доцільне призначити його опікуном сестру [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не здатний у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для задоволення позову частково. На підставі ст.ст. 58, 59, 60 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документів, заінтересована особа: Управляння Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Полтави. У судове засідання заявник не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO]. Паспорт громадянина України на дане прізвище було видано 25 березня 1996 року Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. На сторінці « 2» цього паспорту на російській мові прізвище заявника зазначено як «[PERSON]». Дане прізвище належало чоловіку [PERSON], яке при реєстрації шлюбу вона взяла, про що 24 березня 1979 року було видано відповідне свідоцтво органом ЗАГСу м. Нукус, Республіки Каракалпакстан (переклад засвідчено нотаріально). Даний шлюб було розірвано за спільною заявою Ленінським відділом РАЦС м. Полтави 11 лютого 2002 року. Згідно свідоцтва про народження виданого 07 жовтня 1958 року органом ЗАГСу Решетилівського району, Полтавської області прізвище [PERSON], до одруження, записано українською мовою як «[PERSON]». В дипломі про освіту ([NUMBER]) виданого їй 28 лютого 1979 року прізвище [PERSON] українською мовою зазначено як «[PERSON]», а російською як «[PERSON]». При видачі трудової книжки від 05 липня 1977 року прізвище заявника було зазначено лише російською мовою та при цьому було зазначено вже як «[PERSON]». Крім цього в довідці виданій 09 грудня 2013 року органом ЗАГСу м. Нукус, Республіки Каракалпакстан, дівоче прізвище [PERSON] зазначено як «[PERSON]». У зв'язку з допущеними помилками у заявника виникають труднощі при призначенні пенсії та її нарахування. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], померлим [INFO]. Як підставу заяви зазначила, що [INFO] помер їх батько, [PERSON]. Однак, в документах, що посвідчують їх родинні стосунки зроблено помилку, а саме, у її свідоцтві про народження [PERSON] значиться як [PERSON]. На даний час виникла необхідність у встановленні даного факту в зв»язку з оформленням спадщини після смерті батька. Адміністративні органи відмовляють у виправленні помилки. В зв»язку з викладеним, заявник просить встановити факт, що вона є донькою померлого [PERSON] У судовому засіданні заявник підтримавши заяву, точно не змогла зазначити який факт необхідно встановити, а саме, яке прізвище померлого батька є правильним: [PERSON], [PERSON] або [PERSON]. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, проти задоволення заяви не заперечував. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідка, з'ясувавши позицію представника заінтересованої особи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4). Згідно державному акту йому належить земельна ділянка площею 5,8614 га, розташована на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 6). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі прізвище спадкодавця - [PERSON] /а.с. 5/. Натомість, дівоче прізвище заявниці відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про освіту [PERSON] /а.с. 7,8/. Як вбачається з паспорта прізвище заявниці [PERSON] /а.с. 12/. У відповідності до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб прізвище [PERSON] змінено на [PERSON], відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] змінено на [PERSON] /а.с. 10,11/. В судовому засіданні свідок [PERSON] стверджувала, що з 1964 року знала померлого як [PERSON], а його доньку як [PERSON]. Як вбачається з наданої інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області заявниці відмовлено у виправленні помилки в зв»язку з ненаданням нею необхідного пакету документів /а.с. 17/. З врахуванням наведеного вище, відсутність позиції заявника щодо заявлених у заяві вимог, а також наявність протиріч у поясненнях заявника та наданих доказах, суд приходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка надала до суду заяву у якій прохала розглядати справу без її участі та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради, Полтавського району, Полтавської області, актовий запис № 170. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення нею 23 років. У судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, приходить до висновку, що справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 26 листопада 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до довідки № 07-116 від 15.04.2014 року [PERSON] є студенткою першого курсу архітектурного факультету Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, термін закінчення навчання - 01 липня 2017 року. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частина 1 ст. 182 СК України визначає, що при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстрована вона та її онук - [PERSON], який був прописаний в квартирі за її згодою. [PERSON] по теперішній час зареєстрований в цій квартирі, однак він у ній не проживає більше одного року, не сплачує за комунальні послуги. Посилаючись на вище викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ухвали суду введеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Вказане підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № 34 від 06.04.1994р. та Технічним паспортом на квартиру, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до Довідки ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 14 за № 657 від 18.02.2014р., що міститься в матеріалах справи, у спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та її онук - [PERSON] Актом про проживання від 27.02.2014р., затвердженим начальником ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 14, встановлено, що [PERSON] в спірній квартирі на протязі останніх п'яти років проживає одна. В судовому засіданні встановлено, що особистих речей відповідача в квартирі не має, він не сплачує за комунальні послуги та ніколи не проживав у спірній квартирі. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS], не проживає понад один рік без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved