Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У травні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1\~500 грн. на кожну дитину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 20 вересня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Оскільки, дітям необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного розвитку, вважає, що відповідач повинен брати матеріальну участь, так як сама вона не може забезпечити дитину. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, то суд вважає їх не доведеними та не обґрунтованими, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати саме таку суму. Тому, з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дітей, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, суд вважає за необхідне, стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial