Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

у суд із позовом звернулося Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі у якому просить стягнути з [PERSON] переплату пенсії у розмірі 4 659 грн. 51 коп., за період із 29.11.2013 року по 31.01.2016 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 червня 2011 року по адміністративній справі № 2а/2508/3062/2011, задоволено - позовні вимоги [PERSON], а саме зобовязано управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу відповідно до вимог ст. ст. 40, 42, ч. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2010 рік, починаючи з 28.02.2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Постанова суду, яка була прийнята до негайного виконання, виконана в повному обсязі, відповідно до постанови ВДВС Козелецького РУЮ від 26.09.2011 року (ВП № 28901897). Не погоджуючись з даним судовим рішенням, управлінням Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року по адміністративній справі № 2а/2508/3062/2011, апеляційну скаргу управління ПФУ задоволено, постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.06.2011 року скасовано, та винесено нову якою в задоволені адміністративного позову - відмовлено. У звязку з тим, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2013 року по адміністративній справі № 2а/2508/3062/2011, набирає законної сили з моменту проголошення та була отримана управлінням ПФУ 06.01.2016, то виникла переплата пенсії з 29 листопада 2013 року по 31 січня 2016 рік у сумі 4 659 грн. 51 коп. Управління ПФУ зверталось з листом до [PERSON] з проханням з'явитися до управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі для вирішення питання відшкодування надміру виплачених коштів. Однак [PERSON] відмовився погасити заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання нез'явився, про час та місце був належним чином повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та отримує пенсію за віком. З матеріалів справи вбачається, що постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 червня 2011 року задоволено адміністративний позов [PERSON]до Управління Пенсійного фонду України в Козелецького районі Чернігівської області та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу відповідно до вимог ст. ст. 40, 42, ч. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2010 рік, починаючи з 28.02.2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року апеляційну скаргу управління ПФУ задоволено, постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.06.2011 року скасовано, та винесено нову якою в задоволені адміністративного позову - відмовлено. У зв'язку із скасуванням постанови суду першої інстанції, на підставі якої [PERSON] здійснено перерахунок та виплату пенсії, позивач вважає, що у відповідача виникла переплата в сумі 4 659 грн. 51 коп., яка підлягає поверненню шляхом стягнення з пенсіонера. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 1215 ЦК України, відповідно до якої безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за № 374/7695. Згідно з пунктом 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Відповідно до частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Статтею 103 цього Закону, у частині 1, встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Зі змісту приведених норм вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за умови зловживань з боку пенсіонера. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження недобросовісної поведінки пенсіонера, що призвела до переплат, відсутні законні підстави для стягнення надміру виплаченої суми пенсії. Аналізуючи в сукупності докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено зловживань з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних, а тому позов не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed