Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

у суд із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] звернулася [PERSON] У позовній заяві остання просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги Позивачка мотивує тим, що 16 листопада 2013 року з відповідачем зареєструвала шлюб. [INFO] року у них народився син [PERSON]. 10.06.2015 року рішенням Козелецького районного суду шлюб між нею та Відповідачем було розірвано. На даний момент дитина проживає разом з нею в м.Києві. з моменту розірвання шлюбу [PERSON] свого сина не повідує, утриманням та вихованням не займається, станом здоров'я дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися та бачитися з дитиною, участі у житті дитини не приймає, зі святами та день народженнями дитину не вітає. Тому вона вимушена без допомоги біологічного батька виховувати сина, створювати належні життєві умови для розвитку та навчання, матеріально забезпечувати дитину. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає та згоден на позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON]. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: 16 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]; відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] народився [INFO] року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]; 10.06.2015 року рішенням Козелецького районного суду шлюб між нею та Відповідачем було розірвано; згідно характеристики Дошкільного навчального закладу № 228 Печерського району м. Києва на [PERSON], [INFO], біологічного батька хлопчик не знає, вважає татом вітчима; Органом опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 13.02.2018 року прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню із наступних підстав: відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], [INFO], не проявляє батьківської турботи, вихованням не займається, станом здоров'я дитини не цікавиться, участі у житті дитини не приймає. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд знаходить всі підстави для задоволення позову про позбавлення [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав Поряд із цим [PERSON] не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved