Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 14 січня 2005 року позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №2. У них є спільних двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. Їхні сімейні стосунки припинено, спільно не проживають з 2012 року, їх шлюб носить формальний характер. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві . Додатково пояснила, що чоловік матеріально сімю не забезпечує, миритись не бажає, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище отримане після одруження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2005 року одружились [PERSON], [INFO] та Єреміца ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області зроблено актовий запис в книзі реєстрації актів про одруження за №2 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про одруження серія I-НМ № 119979 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 14 січня 2005 року . У шлюбі в подружжя [PERSON] 28 травня 2005 року народилася дочка [PERSON] та 26 вересня 2012 року син [PERSON] . Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до вимог\~ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. \~\~\~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Встановлено, що сторони з 2012 року шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить їхнім інтересам. Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. \~\~\~\~ Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved