Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього боргу в сумі 567500 гривень, суми інфляційних втрат у розмірі 407124 гривні 50 копійок та судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 04 травня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошей на суму 25000 доларів США та 50000 гривень із терміном повернення до 28 липня 2012 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав йому боргову розписку від 04 травня 2012 року. Незважаючи на взяті на себе зобов'язання, відповідач борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 32). Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 травня 2012 року між сторонами було укладено договір позики грошей на суму 25000 доларів США та 50000 гривень із терміном повернення до 28 липня 2012 року (а.с. 7-8). На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав [PERSON] боргову розписку від 04 травня 2012 року (а.с. 9). Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Встановлено, що відповідно до договору позики грошей та розписки від 04 травня 2012 року [PERSON] має повернути [PERSON] 25000 доларів США та 50000 гривень. Станом на день підписання позовної заяви офіційний курс долара США до української гривні становить з розрахунку 20 гривень 70 копійок за 01 долар США. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 567500 гривень основного боргу (50000 + (25000 х 20,7) = 567500). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 407124 гривні 50 копійок. Вимога щодо стягнення інфляційних втрат на суму боргу в розмірі 25000 доларів США не підлягає задоволенню, оскільки сума боргу у договорі визначена сторонами в іноземній валюті. За таких обставин, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат, нарахованої на борг у розмірі 50000 гривень. Заборгованість за договором позики грошей від 04 травня 2012 року у відповідача виникла в період з 29 липня 2012 року по 18 травня 2015 року. Отже, стягненню з відповідача підлягає сума, яка складається з: - 567500 гривень основного боргу; - 37850 гривень інфляційних втрат (сукупний індекс інфляції за період прострочення з 29 липня 2012 року по 18 травня 2015 року становить 1,757; інфляційне збільшення суми боргу становить 37850 гривень (50000 х 1,757 = 87850 - 50000 = 37850)). З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 3654 гривні.

Outcome: partial