Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У травні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (далі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору №A231RM40220760 від 06.04.2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 9075,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Відповідно до умов договору позичальник здійснює погашення кредиту щомісяця в період сплати шляхом надання Банку грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконує і станом на 26.04.2015 року має заборгованість на суму 16417,21 грн., яка складається з наступного: 7438,57 грн. - заборгованість за кредитом, 7,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2722,80 грн. заборгованість по комісії; 4990,23 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина, 757,96 грн. процентна складова.. Посилаючись на зазначені обставини, просив позивач суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, направив до суду письмову заяву від 30.06.2015 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» №119 від 04.07.2015р., проте до суду не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ст..ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №A231RM40220760 від 06.04.2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 9075,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці з 06.04.2013 року по 05.04.2015 року включно. Як вбачається з заяви позичальника, він зобовязався вносити щомісячний платіж в сумі 560,16 грн. в період сплати з 15 по 19 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Як вбачається із п.4.1,4.2,4.6 Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», за користування кредитом позичальник у період сплати щомісяця сплачує відсотки в розмірі, встановленому у Тарифах та Заяві, розрахованих від суми залишку заборгованості, а також винагороду Банку в розмірі і в строки, зазначені в заяві та даних Умовах. При порушенні позичальником будь-яких із зобовязань Банк, згідно п. 5.1 Умов, має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідно до п.5.3 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 26.04.2015 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 16417,21 грн., яка складається з наступного: 7438,57 грн. - заборгованість за кредитом, 7,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2722,80 грн. заборгованість по комісії; 4990,23 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина, 757,96 грн. процентна складова. Однак, на переконання суду, вимоги щодо стягнення пені в розмірі 4990,23 грн. задоволенню не підлягають, оскільки місце проживання відповідача згідно паспортних даних зареєстроване в [INFO], а статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції, з 14 квітня 2014 року. Нараховані же Банком штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 757,96 грн. процентна складова суд вважає такими, що підлягають стягненню з відповідача, оскільки прострочена заборгованість у відповідача виникла ще з вересня 2013 року, тобто до прийняття вказаного Закону наступило прострочення зобовязань за договором більше ніж на 30 днів. Аналізуючи викладені обставини справи\~\~та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та штрафами у загальній сумі 11426,98 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію витрат на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (70%) в сумі 170,52 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial