Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У червні 2019\~року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла за підсудністю з Олександрівського районного суду Донецької області цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~б/н\~від 14 травня 2013 року у розмірі 26 565,75 грн., яка станом на 31 травня 2019 року складається з наступного: 1 922,61 грн. заборгованості за кредитом; 21 301,91 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1 600,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1 241,23 грн. штрафу (процентна складова). В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 14 травня 2013 року за договором б/н відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2\~000,00 грн. на картковий рахунок зі сплатою 30,00 % на рік за користування кредитом. Зокрема, вказують на те, що відповідачка підтвердила свою згоду підписом у заяві про те, що її заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Відповідачка зобов`язань з повернення кредиту не виконала, а тому утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася,\~ про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Проте, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Договір з ПриватБанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ». Матеріалами справи встановлено, що відповідачка будучи клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яке 21 травня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», з використанням кредитної картки, з 14 травня 2013 року за договором б/н отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 30,00 % на рік. (а.с.7-10). Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 14 травня 2013 року, вона підтвердила згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписалася клієнт в заяві. (а.с.9) Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] , 14 травня 2013 року Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., 27 липня 2013 року кредитний ліміт збільшено до 2 000,00 грн.. (а.с. 66) Відповідно до довідки, наданої АТ КБ «Приватбанк», кредитна картка була видана 14 травня 2013 року з терміном дії по червень 2016 року. (а.с.65) Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 31 травня 2019 року заборгованість становить 26 565,75 грн. та складається з наступного: 1 922,61 грн. заборгованості за кредитом; 21 301,91 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1 600,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1 241,23 грн. штрафу (процентна складова). (а.с.7-8) Як встановлено із наданих документів, відповідачка не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610\~ЦПК України\~невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1 922,61 грн. Що стосується ж позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 21 301,91 грн., то суд виходить з наступного. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору визначено, що банк має право здійснювати заміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру виданого кредиту (кредитної ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до ведення в дію змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці за картковим рахунком згідно з п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою у односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до пункту 1.1.3.2.9 банк має право для різних цілей, зокрема про зміну тарифів, встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які канали зв`язку: відправлення смс-повідомленя на мобільний телефон клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону і ОТР-паролю, поштовий лист, телеграма, повідомлення по електронній пошті, повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування, друк на чеках терміналів, інші засоби комунікації. У відповідності до пункту 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику картки виписки про стан картрахунку і про здійснені за минулий місяць операції по картрахунку. У разі підключення власника картки до системи Internet-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року підвищено відсоткову ставку за користування кредитом з 30,00 % до 34,80 % та з 01 квітня 2015 року до 43,20 %. Згідно частини першої статті 651\~ЦК\~України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до статті 1056-1\~ЦК України Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року № 6-57ц12, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення божника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що банк надсилав повідомлення позичальнику про збільшення відсоткової ставки з дотриманням процедури направлення такого сповіщення, тому твердження про настання змін відсоткової ставки у кредитному договорі, що підлягають виконанню сторонами, є безпідставними. А зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не може бути прийнято до уваги, як належне повідомлення споживача про зміну таких послуг, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Умовами встановлено обов`язок банку, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно договору, а даних щодо такого інформування матеріали справи не містять. Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України\~щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. А тому суд вважає за можливе враховувати процентну ставку у розмірі 30,00 %, щодо збільшення якої банк боржника належним чином не повідомив. Крім того, статтею 599\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою\~ст. 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 631 ЦК України,\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повергнення позики. У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто, як вбачається з наданої позивачем довідки, по червень 2016 року, тобто по 30 червня 2016 року. Нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, тобто за період з 01 липня 2016 року по 31 травня 2019 року, суд вважає неправомірним, оскільки вони нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування. Звертаючись до суду з указаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов`язання належним чином не виконано до цього часу, то банк просить стягнути в його користь з відповідача 21\~301,91 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, які нараховані за період з 14 травня 2013 року по 31 травня 2019 року, проте суд не погоджується з наведеним розрахунком нарахованих процентів. Виходячи з процентної ставки за час користування кредитом 30,00 % річних та кількості днів за період з 01 вересня 2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 30 червня 2016 року (дати закінчення терміну за який стягується заборгованість по відсоткам), який складає 668 днів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 1176,24 грн. з наступного розрахунку: 1892,84\~грн.(поточна заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 668 днів = 1053,68 грн.; 29,77 грн. (прострочена заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 668 днів = 16,57 грн.; 1053,68 грн. + 16,57 грн. = 1070,25 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 29 серпня 2014 року (накопичувальним підсумком) у сумі 105,99 грн. стягненню підлягає 1176,24 грн. (1070,25 грн. + 105,99 грн.). Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка становить 1 176,24 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією і штрафу, то суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст.\~549\~ЦК\~України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як вбачається з анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14 травня 2013 року, підписаної сторонами, в ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. А позивачем не надано підтвердження того, що відповідачка розуміла Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/, а також ознайомилася та погодилася з ними. А оскільки дані документи, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідачки про ознайомлення з ними, то вони не можуть бути частиною даного договору з визначенням істотних умов кредитування. Такої ж позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження 14-131цс19). Крім того, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З 30 квітня 2018 року антитерористичну операцію переформатовано в операцію об`єднаних сил, при цьому вищевказані заходи залишаються чинними та діють на території відповідно до нижченаведеного Переліку. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, смт. Новодонецьке Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , згідно довідки Виконавчого комітету Новодонецької селищної ради Донецької області від 29 липня 2019 року, зареєстрована за адресою [ADDRESS] . (а.с.51) Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем зроблений розрахунок пені станом на 31 травня 2019 року, згідно якого заборгованість за пенею та комісією становить 1 600,00 грн. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню з відповідача заборгованість за пенею та комісією у розмірі 1 600,00 грн.; а крім того, штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 241,23 грн. (процентна складова). Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 3 098,85 грн., а саме: 1 922,61 грн. заборгованості за кредитом; 1 176,24 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 224,08 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial