overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 5239,52 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову в повному обсязі і згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 27 березня 2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, і [PERSON] укладений кредитний договір № 004-14053-270307. За умовами банк позичив кошти [PERSON] в сумі 4141,51грн. строком до 27 березня 2007р. на придбання майна/послуг з сплатою процентів 24% річних. (п.п. 1.1, 1.2, 2.3). Позичальник зобов'язався погашати Банку заборгованість повертати кредит та сплачувати платежі відповідно до договору щомісячно до 8 числа поточного місяця шляхом сплати суми мінімального платежу в розмірі 275,00 грн. (п.п.2.8). Розділом 6 кредитного договору передбачено право Банку вимагати від відповідача дострокового повернення в повному обсязі кредиту, сплати процентів за його користування та плати за введення кредитної справи, а також сплату можливих штрафних санкцій (п. 6.3). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 02 червня 2015 р. загальна заборгованість по кредитному договору [PERSON] перед банком становить 5239,52грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 2490,17 грн., по відсоткам - 512,95., комісія - 2236,40 грн. (а.с. 7). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 5239,52 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16\~064,06 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позовній заяві надав згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 27 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк та [PERSON] укладений кредитний договір № 012-14518-27, за яким Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в розмірі 30000 грн. та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 11811,74 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 1.3., 1.4). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,00001 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.1.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 14 травня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 16064,06 грн. (а.с.6). Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 16064,06 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 19113,89 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 19 червня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 26 березня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 19113,89 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 9820,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 7210,66 грн., 696,85 грн. комісії та пені, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 886,38 грн. штраф(процентна складова) (а.с.5). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 19113,89 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 263,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 20179,54 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 22 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 березня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 20179,54 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 8598,64 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 8893,78 грн., 1250,00 грн. комісії та пені, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 937,12 грн. штраф(процентна складова) (а.с.5-6). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 20179,54 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 263,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 26351,06 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 263,51 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 26 червня 2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 травня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 26351,06грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 9632,26 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 14076,29 грн., 911,51 грн. комісії та пені, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 1231,00 грн. штраф(процентна складова) (а.с.6). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 26351,06 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 263,51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 34807,62 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 348,08 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 03 жовтня 2012р., [PERSON] був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Розділом 8 Умовами і правилами надання банківських послуг визначено відповідальність позичальника, зокрема: стягнення штрафу за порушення платежів по будь-якому з грошових зобовязань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 березня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 34807,62 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 22000,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9722,45 грн., 951,47 грн. заборгованості за пенею та комісією, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 1633,70 грн. штраф(процентна складова) (а.с.6-7). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 34807,62 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 348,08 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 44136,69 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 441,37 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 26 лютого 2013р., [PERSON]В був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 30 квітня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 44136,69 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 14794,54 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 24750,46 грн., 2013,75 грн. заборгованості за пенею та комісією, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 2077,94 грн. штраф(процентна складова) (а.с.6-7). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 44136,69 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 441,37 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] на свою користь заборгованості за кредитним договором №641/4-124 від 04 березня 2008 р. у розмірі 50536,36 грн. Позов обґрунтований невиконанням відповідачем - позичальником обв'язку по поверненню кредиту та сплати процентів. В судове засідання представник банку не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні просив позов залишити без задоволення, подав заяву про застосування позовної давності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. У відповідності до копії кредитного договору №641/4-124 від 04 березня 2008 р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] домовилися про надання останньому кредиту на поточні потреби в сумі 20000 грн. зі сплатою 28% річних та комісій в розмірі та порядку визначеними відповідними тарифами - додатку до договору, а також про повернення позичальником кредиту рівними частинами щомісячно з остаточним терміном погашення заборгованості не пізніше 03 березня 2010 р. Згідно п. 7.3. договір набирає чинності з дати його укладання та діє до виконання сторонами належним чином всіх обов'язків за ним. Згідно розрахунку позовних вимог вони складаються із суми заборгованості за кредитом 17501 грн., процентів 28938,97 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 777,34 грн., пені за несвоєчасне поверхня процентів 1252,48 грн., інфляційних втрат за кредитом 785,79 грн., інфляційних втрат за процентами 1280,79, на загальну суму 50536,36 грн. Згідно того ж розрахунку відповідач лише один раз вніс кошти по погашенню простроченої заборгованості за кредитом та процентами 03 липня 2008 р. Після спливу строку погашення кредиту відповідач дій, що свідчать про переривання строку позовної давності не вчиняв. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сторони за кредитним договором не погоджували збільшення строку позовної давності. Відповідач не спростував ніякими доказами розрахунок заборгованості, тож суд його вважає достовірним, а позовні вимоги в частині наявності боргу відповідача доведеними. Оскільки погашення заборгованості позичальником за кредитним договором мало відбутися не пізніше 03 березня 2010 р., а банк пред'явив даний позов поштою лише 05 червня 2015 р., тобто більш ніж через 5 років, то строк позовної давності до його вимог сплив, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У червні 2015 р. позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 24 вересня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі, актовий запис № 64, вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судовому засіданні підтримав позов повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 24 вересня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 64, вчиненого відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження за актовим записом № 85 від 24.09.1999 року, вчиненого відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved