Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

у суд із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно звернулася [PERSON], мотивуючи тим, що 15 жовтня 2010 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить дві земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивачка, як спадкоємець за законом та заповітом на дану спадщину має право на отримання у власність даного майна, але не може його оформити на себе, оскільки правовстановлюючі документи були втрачені. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем та третьою особою до суду подана заява про визнання позовних вимог, а також клопотання про розгляд цивільної справи у відсутності у відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було встановлено, що 15 жовтня 2010 року померла мати позивачки [PERSON]. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та скала заповіт, який посвідчено 04 листопада 2006 року секретарем виконавчого комітету Нічогівської сільської ради, яким належне їй майно, заповідала своєму сину, а брату для позивачки [PERSON] та 18 квітня 2003 року заповідала, склавши заповіт посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], земельну ділянку, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020915 позивачці у справі та земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на землю [PERSON]. [PERSON] звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини на мою користь, а [PERSON] спадщину прийняла і за законом та за заповітом. На день смерті матір [PERSON] проживала в [INFO], одна. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020915 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Нічогівської сільської ради,загальною площею 5,9027 га, з яких рілля площею 2,1252 га, кадастровий номер 7422086200:90:067:1008,рілля площею 1,4317 га, кадастровий номер : 7422086200:90:067:0008; сіножать площею 1, 3737 га, кадастровий номер 7422086200:90:081:0008, пасовище площею 0,9721 га, кадастровий номер 7422086200:90:041:0008 та земельна ділянка, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 020916 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Нічогівської сільської ради,загальною площею 5,8002 га, з яких рілля площею 3,4548 га, кадастровий номер 7422086200:90:067:1009; сіножать площею 1, 3734 га, кадастровий номер 7422086200:90:081:0009, пасовище площею 0,9720 га, кадастровий номер 7422086200:90:041:0009; Позивачка [PERSON] у справі, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулася до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в нотаріальному порядку оформити спадщину не може, оскільки для отримання свідоцтва про право на спадщину нотаріусу необхідно подати оригінал правовстановлюючого документу на майно, а Державні акти втрачені, нові отримати не має можливості у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті, тому [PERSON] змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказом втрати документів є оголошення в газеті «Новини Придесення» а також довідка зі столу знахідок про те, що Державні акти на право власності на землю, який видано на імя [PERSON] в стіл знахідок не надходили. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON]. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має, оскільки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Нічогівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягає задоволенню. Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Позивач не має іншої можливості визнати право власності на земельну ділянку, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. У відповідності з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом та законом після смерті [PERSON], прийнявши спадщину, має право на набуття у власність земельних ділянок, які належали останній на праві власності. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, враховуючи заяву останнього.

Outcome: approved