Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про розірвання шлюбу. Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що 28.04.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 28.04.2001 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 382, виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату порозуміння, позивач стверджує, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. До початку судового засідання, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову в повному обсязі, а також, про відсутність спорів про майно подружжя та місце проживання дітей. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 28.04.2001 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 28.04.2001 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 382, виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, сторони мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, а відтак, суд робить висновок, що шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Наявність неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджується: свідоцтвом про народження, виданим 05.02.2002 р., актовий запис № 200 від 05.02.2002 р., відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, та свідоцтвом про народження, виданим 18.01.2008 р., актовий запис № 92 від 18.01.2008 р., відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved