Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У травні 2016 р. ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9\~581,62 грн., посилаючись на те, що 15.02.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №F43.210.70148, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 12\~100,00 грн.зі сплатою відсотків в розмірі 21,5% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором та згідно з графіку щомісячних платежів. Банк виконав свої зобовязання повністю, а відповідачка станом на 21.12.2015 року не повернула кредит банку та не сплатила нараховані відсотки і комісію на загальну суму 9\~647,22 грн. 31.12.2015року між ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідеа Банк» був укладений договір факторингу №31/12-2, згідно умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье» право вимоги за вищезазначеним договором. Отже позивач зазначає, що станом на 30.03.2016 року за відповідачкою [PERSON] рахується заборгованість в сумі 9\~581,62 гривень, яка складається з: - за тілом кредиту 5\~584,00 грн.; - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 3\~997,62 грн. У звязку з тим, що відповідачка не сплачує заборгованість за кредитним договором ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье» була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 9581,62 грн. та суму судового збору в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье» в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, до суду надав клопотання про слухання справи за його відсутністю. В судове засідання зявилась відповідачка [PERSON], яка позовні вимоги ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье» визнала в повному обсязі, про що надала до суду заяву. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до укладеного договору №F43.210.70148 від 15.02.2013р. ПАТ «Ідеа Банк» надав відповідачці [PERSON] споживчій кредит у сумі 12\~100,00 грн. Строк дії договору складає 30 місяців відповідно до п.п1.1 Договору, тобто кінцевий строк погашення 15.08.2015р. зі сплатою відсотків 21,5% річних. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1078 Цивільного Кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.1080 Цивільного Кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст. 1084 Цивільного Кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. До матеріалів справи долучена також копія договору факторингу №31/12-2, який був укладений 31.12.2015 року між ПАТ «Ідеа Банк» та ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье», згідно умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «Факторінгова компанія «Рантье» право вимоги за кредитним договором №F43.210.70148 від 15.02.2013р.,який був укладений з [PERSON] Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первинний кредитор свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 12100, 00 гривень. До матеріалів справи долучений графік платежів до кредитного договору, де зазначено, що відповідачка повинна була сплачувати банку щомісячно кредит разом з процентами та комісіями в сумі 839,51 грн. Відповідачка [PERSON] була ознайомлена з умовами договору та була згодна з ними, про що свідчить її підпис в договорі, але не виконує належним чином зобов'язання покладені на неї цим договором, що відповідно до ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язань. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Так згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30.03.2016 року заборгованість за вищезазначеним кредитним договором складає 9\~581,62 грн.: 5584,00 грн. ( тіло кредиту) та 3\~997,62 грн. (заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями). У відповідності з вищевикладеним, суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки [PERSON]., яка визнала позовні вимоги позивача в повному обсязі, приходить до висновку про те, що оскільки між сторонами був укладений кредитний договір, а позичальник не виконувала взяті на себе зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості, заборгованості по відсотках та комісії, то позовні вимоги ТОВ «Факторінгова компанія 2Рантье» підлягають задоволенню.

Outcome: approved