Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11.08.2021 року цивільну справу за позовом Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради до [PERSON] , 3-ї особи: КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про компенсацію понесених нею судових витрат, пов`язаних з розглядом справи і просить суд стягнути на її користь 23916 грн. понесених витрат на правову допомогу та особисті витрати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні свою заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала повністю, просить суд її задоволити. Представник Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні проти заяви заперечила і просить суд відмовити. Предстаник 3-ї особи: КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» в судовому засіданні проти заяви заперечила і просить суд відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву про компенсацію судових витрат задоволити частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11.08.2021 року цивільну справу за позовом Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради до [PERSON] , 3-ї особи: КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про компенсацію понесених нею судових витрат, пов`язаних з розглядом справи і просить суд стягнути на її користь 23916 грн. понесених витрат на правову допомогу та особисті витрати. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137\~ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що представництво інтересів відповідачки [PERSON] в даній справі здійснював адвокат Бровко Р.М. на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги, розмір гонорару встановлений сторонами на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до 3-х квитанцій до прибуткового касового ордеру відповідачкою сплачено гонорар адвокату в розмірі 15000 грн.. Враховуючи складність справи, фактично витрачений час на представництво інтересів відповідачки у суді, обсяг фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта, а також враховуючи кількість судових засідань, враховуючи, що справа по суті не слухалася, а лише було проведено підготовче судове засідання, тому на користь відповідачки необхідно стягнути лише 3000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. Що стосується стягнення витрат за відрив відповідачки [PERSON] від звичайних занять, суд вважає за необхідне відмовити, так як [PERSON] не надала суду доказів того, від яких саме занять мало місце відрив, так як [PERSON] суду пояснила, що вона не працює, є особою з інвалідністю 2-ї групи. Також суд враховує, що відповідачка [PERSON] переважну більшість письмових доказів подавала в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що свідчить про відсутність підстав для відшкодування їй судових витрат пов`язаних з підготовкою та подачею доказів до суду. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь відповідачки [PERSON] 3000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: approved