Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] (далі - [PERSON]) звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із вищенаведеним позовом до [PERSON] (далі - [PERSON]) про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років. В поданому позові [PERSON] просить стягнути на її корить з [PERSON] аліменти на утримання її утримання до досягнення їхньою малолітньою дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. В обґрунтування доводів позову [PERSON] посилається на те, що відповідач є батьком її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим [PERSON] позбавлена можливості працювати та потребує матеріальної допомоги від батька дитини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення у повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що шлюб між сторонами було розірвано за її ініціативи, тобто позивач опинилася в даному становищі через власні дії. Крім того, відповідач наразі не працює офіційно, на його утриманні знаходяться батьки. Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та було визнано сторонами у судовому засіданні, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 20 листопада 2015 року, був розірваний за рішенням суду від 23 червня 2017 року (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5) Дитина сторін після розірвання шлюбу проживає із позивачем. Також у судовому засіданні встановлено, що по травень 2017 року відповідач був офіційно працевлаштованим, проте з червня 2017 року він працює неофіційно, отримуючи той самий заробіток, а саме 3 200,00 грн. на місяць (а.с. 27). Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи, те що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, внаслідок чого вона позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача як з батька дитини на користь позивача аліментів на утримання останньої до досягнення дитиною сторін трирічного віку в розмірі 700,00 грн. щомісячно. З огляду на те, що відповідач має мінливий дохід, а отже аліменти має сплачувати у твердій грошовій сумі. При цьому посилання сторони відповідача на те, що позивач свідомо поставила себе у таке становище, що потребує матеріальної допомоги, суд оцінює критично з огляду на те, що розірвання шлюбу між батьками дитини не є такою обставиною. Крім того, твердження відповідача про те, що позивач наразі перебуває у фактичних шлюбних відносинах з інших чоловіком не підтверджуються жодними доказами. До того ж позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною, батьком якої є саме відповідач, а не інший чоловік, у зв'язку із чим у відповідача виникає обов'язок на матеріальну підтримку матері своєї дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом також не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що він несе додаткові витрати з найму житла, оскільки доказів зазначеного суду надано не було. Перебування на утриманні відповідача його батьків також не підтверджуються належними доказами. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 13 травня 2017 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial