Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

у суд із позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання звернулась [PERSON] до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позовної заяви в суд, до закінчення навчання [PERSON] в Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця до 25 лютого 2024 року. Вимоги мотивовані тим, що відповідач у справі відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , а позивач його матір`ю. 07 серпня 2018 року [PERSON] зарахований на 1 курс денної форми навчання Національного медичного університету ім. Богомольця, є студентом 1 курсу медичного факультету №2, група 2. Строк навчання [PERSON] складає 6 років, термін закінчення навчання 2024 рік. [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідач [PERSON] проживає окремо. Шлюб між позивачем та відповідачем у справі розірвано 09 листопада 2006 року. [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням у навчальному закладі, йому необхідно купувати підручники, канцтовари для навчання, одяг, сплачувати проїзд до місця навчання, харчуватися. При цьому, відповідач має можливість надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач [PERSON] не відмовляється від надання допомоги [PERSON] , який продовжує навчання. Відповідач завжди виконував свій батьківський обов`язок та забезпечував сина матеріально. Проте розмір аліментів, який просить стягнути позивач, є завеликим, оскільки відповідач має іншу сім`ю, утримує двох малолітніх дітей, на даний час не працює та не має постійного і стабільного заробітку. Тому, жодним чином, не ставлячи в перевагу інтереси дітей, повнолітніх та малолітніх, які перебувають на його забезпеченні, [PERSON] згоден сплачувати кошти, але у меншому розмірі, ніж той, що вказаний у позові. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 09 листопада 2006 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] ; [PERSON] на даний час одружений, має на утриманні та забезпеченні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] 15.07.2019 року звільнений з посади директора філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» 15.07.2019 року, що підтверджується копією його трудової книжки; відповідно до довідки № 8107 від 11.09.2019 року, [PERSON] є студентом ІІ курсу 9 групи медичного факультету №2 Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця. Термін закінчення навчання університету 2024 рік (денна форма навчання). Терміна навчання 6 років. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши всі обставини обставин, суд вважає, що син позивача, навчаючись на денній формі навчання, має право на утримання від батька на період навчання, так як не працює і потребує коштів на оплату навчання, придбання одягу, підручників, продуктів харчування, а відповідач є працездатним і має змогу надавати матеріальну допомогу сину. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, зокрема наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, відсутність постійного і стабільного заробітку. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23 років. Вказане є достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Згідно зі ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого звільнений позивач при подачі позову.

Outcome: partial