Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У травні 2015 року НА СБ України звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 7466,26 грн. в рахунок погашення боргу за надані освітні послуги згідно умов договору про підготовку студента. Рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено. В апеляційній скарзі НА СБ України просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не взяв до уваги положення договору про підготовку студента за заочною формою стосовно того, що строк надання освітньої послуги починається з дати зарахування студента та закінчується датою його відрахування. Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2014 року між НА СБ України та [PERSON] був укладений договір № 747 про підготовку (надання освітньої послуги) студента за заочною формою навчання, яким передбачалась надання освітньої послуги протягом 3 семестрів з оплатою за один навчальний рік 9360 грн. і за весь період навчання 14040 грн. Наказом № 600-ос НА СБ України від 14.08.2014 року [PERSON] була зарахована з 01.09.2015 року студентом першого курсу заочної форми навчання за кошти фізичних осіб. Пунктами 3.1.-4.5. договору про підготовку було передбачено, що студент повинен своєчасно і в повному обсязі виконувати навчальний план, з'ясовувати дату початку наступного семестру навчання та внести плату за перший (з дати підписання договору) семестр протягом 3 банківських днів після укладення договору в розмірі, що дорівнює 50 % вартості навчання за один навчальний рік. Наказом № 134-ос НА СБ України від 19.02.2015 року [PERSON] була відрахована із числа студентів на підставі п.п.3..1., 5.1., 5.2., 6.1. У зв'язку з тим, що [PERSON] не виконала умов договору про підготовку студента в частині оплати наданих послуг за перший семестр з 01.09.2014 року по 07.02.2015 року, НА СБ України просила стягнути з неї вартість наданих послуг у розмірі 4680 грн., а також інфляційні витрати в сумі 2690,48 грн. та 3% річних від простроченого зобов'язання в сумі 95,78 грн., що передбачено п.5.1. договору та ст.625 ЦК України. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з часу укладення договору [PERSON] не виконувала умов договору і договір повинен був би припинений до 01.09.2014 року, а тому відсутні підстави для стягнення сум за навчання в період з 01.09.2014 року по 07.02.2015 року. Проте, такі висновки суду не відповідають фактичним матеріалам справи та зроблені з порушенням норм чинного законодавства. Так, відповідно до ст.11 ЦПК України, зобов'язання виникають з договорів. На підставі договору № 747 про підготовку (надання освітньої послуги) студента за заочною формою навчання від 14.08.2014 року між сторонами виникли зобов'язання, згідно до яких НА СБ України повинна була надати освітні послуги, а [PERSON] повинна була оплатити ці послуги, при чому, перша така оплата повинна була бути проведена протягом трьох банківських днів після укладання договору (п.4.5. договору). Вказану умову договору [PERSON] не виконала у встановлений строк, тобто не внесла за перший семестр кошти у розмірі, що дорівнює 50% вартості навчання за один рік, але освітні послуги, які надавались на наставній сесії з 01.09.2014 року по 10.09.2014 року, отримала, що підтверджено довідкою про навчання [PERSON] (а.с.11). тобто розпочала навчання і припинила його з власної волі, не повідомивши позивача про причини своєї відсутності під час навчально-екзаменаційної сесії. Пунктом 1.2. договору передбачено, що строк освітньої послуги починається з дати зарахування студента на навчання і закінчується датою відрахування з інституту та договір діє протягом всього строку надання освітньої послуги, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання зобов'язань. [PERSON] була зарахована студентом з 01.09.2014 року і відрахована з 19.02.2015 року. Таким чином, повинні настати наслідки, передбачені п.п.5.1., 5.2., а саме: дія договору припиняється, студент відраховується та ознайомлюється під підпис із розміром заборгованості. Сума заборгованості становить 50% вартості навчання за один рік, тобто від 9360 грн. Крім того, НА СБ України має право на отримання інфляційних виплат та 3% від простроченого зобов'язання, що передбачено ст.625 ЦК України. [PERSON] не оспорювала наданий позивачем розрахунок заборгованості, з інфляційними та 3 % річних (а.с.12-13). Посилання [PERSON] на такі обставини, як перебування на лікуванні у лікарні з 06.08.2014 року по 18.08.2014 року, робота продавцем-консультантом у ПІІ «БІЛЛА-Україна» з 11.07.2014 року, не заслуговують на увагу, так як вказані обставини не передбачені договором як підстави для звільнення [PERSON] від виконання обов'язку по оплаті за отримані освітні послуги. Зважаючи на наведене, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Судові витрати НА СБ України підлягають відшкодуванню [PERSON] відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved