Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У травні 2018 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. В подальшому, протокольною ухвалою суду від 15.08.2018 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] (далі третя особа). Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьками [PERSON] є позивач та відповідач. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття. На даний час син є студентом 1 курсу денної форми навчання, факультет економіки, менеджменту та психології Київського національного торговельно-економічного університету та закінчує навчання за навчальними планами здобувача вищої освіти освітнього ступеня бакалавра у червні 2021 року. [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо пов`язана з оплатою навчання, проїзду до місця навчання, для придбання одягу, підручників, харчування, так як в цей період часу він не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату з підстав постійного перебування в навчальному закладі з метою отримання освіти. Позивач також не в змозі самостійно забезпечити всі потреби сина, що й зумовило необхідність звернення до суду з позовом. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді офіцера автомобільної служби озброєння в/ч [NUMBER] ( [ADDRESS] ). Розмір його грошового забезпечення становить біля 12000 грн. щомісячно. Враховуючи те, що відповідач має стабільний дохід, на думку позивача, що він має можливість надавати матеріальну допомогу сину і з нього слід стягнути аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. У відзиві відповідача на дану позовну заяву ним зазначається, що позивач немає права на пред`явлення даного позову, оскільки ні з позовної заяви, ні з доданих до неї матеріалів, не вбачається, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] . Також, позивачем документально не підтверджено продовження навчання сина. На даний час відповідач одружений, є кадровим військовослужбовцем та проходить військову службу в Міністерстві Оборони України на посаді офіцера автомобільної служби військової частини [NUMBER] м. Рівне. Дружина відповідача знаходиться на його повному утриманні. Крім того відповідач постійно турбується та матеріально допомагає своїй матері, яка поживає в сільський місцевості, є пенсіонером, має мінімальну пенсію. Офіційна заробітна плата відповідача є єдиним достеменно встановленим джерелом його доходів. Не маючи свого власного житла, відповідач змушений винаймати квартиру та сплачувати кошти за піднайом в розмірі 3500 грн. на місяць з власних коштів. Отже, відповідач не має можливості надавати аліменти. Натомість позивач має таку можливість, адже її теперішній чоловік матеріально забезпечений. Крім того, на думку відповідача, [PERSON] не є його біологічним сином. У відповіді на відзив позивач вказала, що вона із сином зареєстровані у [ADDRESS] , а мешкають за адресою: [ADDRESS] . Після закінчення першого курсу син [PERSON] переведений на другий курс денної форми навчання, факультету економіки, менеджменту та психології Київського національного торговельно-економічного університету. Твердження відповідача про неможливість надавати матеріальну допомогу сину та про те, що він не є його біологічним батьком позивач вважає безпідставними. У відзиві на відповідь позивача, відповідач фактично зазначав про безпідставність позовних вимог. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, між тим, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 16.05.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Протокольною ухвалою суду від 15.08.2018 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). 19.05.2016 року [PERSON] зміни прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (а.с. 14). [PERSON] , у відповідності до довіки №904/30 від 28.02.2018 року, є студентом 1 курсу денної форми навчання, факультету економіки, менеджменту та психології Київського національного торговельно-економічного університету, закінчує навчання за навчальним планом у здобувача вищої освіти освітнього ступеня бакалавра в червні 2021 року (а.с. 15). Як вбачається із Договору №560д/6к-2017 від 14.08.2017 року [PERSON] навчається в університеті на контрактній основі, загальна вартість освітньої послуги становить 64\~290,00 грн. (а.с. 16-17). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням у Київському національному торговельно-економічного університеті не надає, в добровільному порядку узгодити дане питання про матеріальне забезпечення доньки не є можливим. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України\~, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За умовами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує :\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між тим, згідно із ч.1\~ст.191 СК,\~аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, судом враховано, що відповідач орендує житло та щомісячно вносить плату в розмір 3500,00 грн., його дружина [PERSON] безробітна і перебуває на утримання відповідача. Натомість, [PERSON] не надано доказів того, що його мати [PERSON] перебуває на утриманні, адже остання отримує пенсію. Крім того, твердження відповідача про те, що [PERSON] не є його біологічним сином не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, адже, у відповідності до свідоцтва про народження відповідач є батьком третьої особи, а рішення суду, що набрало законної сили, яке б підтверджувало зазначені ним обставини суду не надано. В той же час, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2016 року, що набуло законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 07.09.2016 року, було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Судом також враховано, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2015 року з відповідача вже стягувались аліменти на утримання цієї ж дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. При цьому, твердження відповідача про можливість позивача самостійно утримувати сина, так як її чоловік є матеріально забезпеченою людиною, суд вважає необґрунтованими, адже СК України покладає саме на батьків такий обов`язок, а не на інших осіб. Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] підлягає у задоволенню, а саме з [PERSON] на її\~користь підлягають\~стягненню\~ аліменти на навчання [PERSON] , [INFO] в Київському національному торгівельно-економічному університету в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 травня 2018 року до 30 червня 2021 року, а саме до закінчення навчання в Київському національному торгівельно-економічному університету. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 00 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу\~ХШ\~Перехідних Положень ЦПК України\~в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved