Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. З 2012 року проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього аліменти на її користь за минулий час (за останні три роки) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині про розірвання шлюбу визнав, а в частині про стягнення аліментів заперечував. Пояснив суду, що він має постійне місце роботи в ПАТ «Державний ощадний банк України», де працює з 2012 року по теперішній час та має постійний регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Вважає, що позивачем не надані суду докази, які спростовують наявність обставин для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження вимоги про стягнення аліментів за минулий час, а саме не надано доказів про вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з нього та доказів ухилення ним від сплати аліментів. Зазначив, що у нього на матеріальному утриманні перебуває його матір [PERSON], [INFO], яка є пенсіонером. Матір потребує постійного лікування та догляду. Просить відмовити у задоволені позову в частині стягнення з нього аліментів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Сторони у судовому засіданні підтвердили, що з 2012 року проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала будь-які заходи щодо одержання аліментів з відповідача. Таким чином, в частині стягнення аліментів за минулий час (за останні три роки) позивачу слід відмовити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, посилався на наявність у нього на утриманні його матері. Надав суду витяг з медичної карти № 326 матері [PERSON], копії медичних довідок та копії чеків на покупку ліків (а.с. 25-28, 32-34). Разом з тим, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує майновий стан відповідача, який працює та отримує заробітну плату в розмірі 6545 гривень на місяць (а.с. 24). Крім того, відповідач має допомагати своїй матері, яка є пенсіонером (а.с. 27) та отримує незначну пенсію за віком (а.с. 23). За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1700 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 травня 2017 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 гривень. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 гривень. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу не порушувалось. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: partial