Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

У червні 2020 позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 2119,03 грн, збитків від інфляції у розмірі 354,10 грн, 3% річних у сумі 163,03 грн та судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн та витрат на правову допомогу у сумі 1 500 грн. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що актом приймання передачі об`єкту в експлуатацію від 23.10.2017 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» визначено експлуатуючою організацією житлового будинку [ADDRESS] , 1 черга будівництва 2-й пусковий комплекс (поштова адреса: [ADDRESS] ). Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 294 від 05.05.2017 року об`єкту нерухомості, що входить у склад проекту будівництва житлових будинків, у тому числі доступного житла та будівництво загальноосвітньої школи з басейном на [ADDRESS] 1 черга будівництва 2 пусковий комплекс (поштова адреса: [ADDRESS] ). Між сторонами 13.04.2018 укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 140, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку за адресою: , а споживачем оплата витрат по утриманню будинку і комунальних послуг. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати отриманих житлово-комунальних послуг, у останньго виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 2119,03 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивачем нарахований індекс інфляції у сумі 354,10 грн, та три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 163,03 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Комарцевою Л.В. від 16.06.2020 року вказану справу було передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 35). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. від 27.07.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 42-44). На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року № 466 було проведено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з відстороненням судді Миколаєць І.Ю. від здійснення правосуддя та визначено суддю Кириленко Т.В. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 27.04.2021р. вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 51-52). Проте, як вбачається із матеріалів справи, жодних клопотань від сторін не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що актом приймання передачі об`єкту в експлуатацію від 23.10.2017 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» визначено експлуатуючою організацією житлового будинку [ADDRESS] , 1 черга будівництва 2-й пусковий комплекс (поштова адреса: [ADDRESS] ) (а.с. 5). Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 294 від 05.05.2017 року об`єкту нерухомості, що входить у склад проекту будівництва житлових будинків, у тому числі доступного житла та будівництво загальноосвітньої школи з басейном на [ADDRESS] 1 черга будівництва 2 пусковий комплекс (поштова адреса: [ADDRESS] ) (а.с. 6). Між сторонами 13.04.2018 укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 140, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку за адресою: , а споживачем оплата витрат по утриманню будинку і комунальних послуг (а.с. 9-10). Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином не здійснює оплату вартості житлово-комунальних послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за відповідачем наявний борг за житлово-комунальні послуги в сумі 2119,03 грн. (а.с. 12-13). Визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Відповідач не виконав грошове зобов`язання, а отже він, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно із наданим позивачем розрахунком, судом встановлено втрати позивача від інфляції склали суму в розмірі 354,10 грн, та три відсотки річних за вказаний період прострочення становить суму в розмірі 163,03 грн. (а.с. 14). Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову, а відтак, необхідність задоволення заявлених позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд приходить до таких висновків. Позивачем заявлено вимогу про стягнення (відшкодування) з відповідача його витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн. Положеннями ст. 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до статті 26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК). Судом враховано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Як вбачається з матеріалів справи, 08.01.2020 між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Адвокатським об`єднанням «ШЕНЛІ» укладено договір про надання правничої допомоги №3-20, відносно умов якого виконавець забезпечує надання наступних послуг: представництво інтересів замовника у садах всіх інстанцій під час здійснення цивільного, господарського та адміністративного судочинства; надання правової допомоги у суді та державній виконавчій службі щодо стягнення боргів за житлово-комунальні послуги; організація та здійснення претензійної-правової роботи за матеріалами, підготовленими замовником, а замовник зобов`язується оплачувати послуги виконавця (а.с. 17-19). Додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №3-20 від 08.01.2020, сторони визначили вартість послуг, встановили (п. 2.1 додатку), що вартість підготовки і подання заяви до суду про видачу судового наказу або підготовка і подання позову до суду про стягнення боргу у порядку спрощеного позовного провадження із заявою про розгляд справи за відсутності позивача (що включає нарахування інфляції та 3 відсотків річних на суму боргу за житлово-комунальні послуги) становить 1 500,00 грн. Договір та додаток до договору підписано директором Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Головою адвокатського об`єднання «ШЕНЛІ» Братищенко Ю.О., який є адвокатом згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №5994 від 23.11.2017, та скріплено печатками (а.с. 20). Відповідно до довіреності від 03.01.2020 №110/005-2 Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» уповноважило Братищенка Ю.О. представляти інтереси КП «Житло-сервіс» в господарських, адміністративних та загальних судах всіх інстанцій, з питань, що стосуються діяльності КП «Житло-Сервіс» (а.с. 22). Згідно із актом виконаних робіт за квітень 2020 року по договору про надання правничої допомоги №3-20 від 29.02.2020 Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Адвокатське об`єднання «ШЕНЛІ» склали даний акт на підставі п. 6.3 договору про надання правничої допомоги №3-20 від 08.01.2020 про те, що виконавець надав замовнику послуги за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 на суму 152 700,00 грн. (а.с. 23). У додатку № 01 до ату виконаних робіт за лютий 2020 року по договору про надання правничої допомоги №3-20 від 08.01.2020 сторони визначили вартість послуг за лютий 2020 року, серед яких (п. 30) визначено підготовку і подання позовної заяви про стягнення боргу з [PERSON] за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 500,00 грн. (а.с. 24-26). Акт та додаток до акту підписано директором Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Головою адвокатського об`єднання «ШЕНЛІ» та скріплено печатками. Відповідно до виписки з рахунку АО «ШЕНЛІ» 30.04.2020 від КП «Житло-Сервіс» надійшли кошти у розмірі 152 700,00 грн. (а.с. 27). Згідно із детальним описом робіт (наданих послуг) у вказаній справі було надано послуги з підготовки і подання позовної заяви про стягнення боргу (п. 2.1 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №3-20 від 08.01.2020) вартістю 1 500,00 грн. Опис підписано представником КП «Житло-сервіс» Братищенко Ю.О. (а.с. 28). Відповідно до положень ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того судом зауважується, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved