Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду до відповідачів із вказаним позовом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 17 квітня 1974 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Після укладення шлюбу з чоловіком стали мешкати з його батьками. Згодом, оскільки чоловік тривалий час працював у вугільній промисловості у 1981 році на їх сім*ю : чоловіка, на неї та на сина [PERSON] була надана однокімнатна квартира [ADDRESS]. У серпні 2009 року позивачка знялася з реєстрації з адреси спірної квартира та була зареєстрована до своїх батьків у квартирі [ADDRESS], але продовжувала мешкати у спірній квартирі, підтримувати квартиру у належному санітарному та технічному стані, робити поточний ремонт,мешкаючи з чоловіком [PERSON] однією сім*єю по день його смерті [INFO]. Вважає спірну квартиру постійним місцем проживання. Після смерті чоловіка продовжує проживати у спірній квартирі,сплачувати необхідні комунальні платежі,тобто виконувати усі обов*язки наймача квартири. Просила визнати її членом родини наймача [PERSON], визнати за нею право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , зобов*язати ТОВ « УК -Альянс Град» укласти з нею договір найму житлового приміщення. Рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївки від 12 червня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено : визнано [PERSON] членом родини наймача [PERSON],який помер [INFO] ; визнано за позивачкою право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] ; зобов*язано ТОВ «УК-Альянс Град» укласти з [PERSON] договір найму на спірне житлове приміщення. В апеляційній скарзі Макіївська міська рада Донецької області просить рішення суду скасувати, ухвалити нове,яким відмовити у задоволенні позову з тих підстав ,що судом першої інстанції неповно з*ясовано обставини ,що мають значення для справи , висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено вимоги матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів зазначають,що суд першої інстанції розглянув справу 12 червня 2014 року у відсутності представника ради , позбавивши можливості надання доказів по справі. [PERSON] зберігає право на житлову площу в квартирі [ADDRESS] де і зареєстрована по теперішній час.[PERSON] є наймачем вказаної квартири, що перебуває у комунальній власності м.Макіївки. У судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] просила апеляційну скаргу відхилити,рішення першої інстанції залишити без змін. Представники відповідачів Макіївської міської ради Донецької області ,ТОВ « УК -Альянс Град» у судове засідання апеляційного суду не з*явилися,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи шляхом отримання телефонограм зареєстрованих в журналі телефонограм № 1 за №№1390,1391(а. с. 74-76 ). Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю - доповідача,пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно п.2. ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог . При розгляді справи ,суд першої інстанції виходив з того,що позивачка [PERSON] та [PERSON] проживали як члени однієї родини за адресою [ADDRESS] з 1981 року по день смерті [PERSON], який помер [INFO] . Вказана спірна квартира була видана на підставі ордеру № 956 від 20 жовтня 1981 року, виданого виконавчим комітетом Червоногвардійської районної адміністрації м.Макіївки . Позивачка входила до складу сім*ї наймача квартири як дружина [PERSON] Згідно акту № 9 від 28 квітня 2014 року складеного комісією ТОВ « УК-Альянс Град» позивачка з [PERSON] проживали у спірній квартирі фактично з 1981 року по день смерті [PERSON] Рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївка від 25 березня 2014 року встановлено факт сумісного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON] з 1974 року по день смерті останнього, яка сталася [INFO], відповідно якого ,й після смерті чоловіка заявниця продовжувала жити у квартирі ,яка була надана [PERSON] у період його роботи на шахті «Красногвардійська « з 1979 року по 1997 року . Задовольняючи позовні вимоги ,суд першої інстанції виходив з того, що спірне житлове приміщення було постійним місцем проживання позивачки ,позивачка та її чоловік вели спільне господарство,у зв*язку з чим,суд прийшов до переконання можливості визнання [PERSON] членом сім*ї наймача та визнання права на житлове приміщення у спірній квартирі. Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції,оскільки вони не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи виходячи з наступного . Відповідно до ст.3 ЦПК України , кожна особа має право в порядку,встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Стаття 11 ЦПК України передбачає,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачка зверталася до суду з позовом до відповідачів про визнання її членом сім*ї наймача житлового приміщення,визнання за нею права користування спірною квартирою та зобов*язання ТОВ « УК Альянс-Град» укладення договору найму житлового приміщення на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч.2.ст.64 ЖК України до членів сім*ї наймача належать дружина наймача,їх діти і батьки. Членами сім*ї наймача може бути визнано й інших осіб,якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Одже законодавець визначає, що до першого кола членів сім*ї наймача безумовно віднесені дружина наймача , діти і батьки. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] - [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі ,тому не було підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання позивачки членом родини наймача [PERSON],який помер [INFO]. Згідно з ч.1. ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення . Згідно ч.2.ст.65 ЖК України особи,що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням ,якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї,які проживають з ним,не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати , чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема : чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чин не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї , що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням . При цьому, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Згідно до ст.ст.57, 60 ЦПК України ,кожна сторона повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається,як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 59 ЦПК України ,обставини,які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Апеляційним судом встановлено, що спірне житлове приміщення є однокімнатною квартирою, відноситься до державного житлового фонду. Наймача квартири [PERSON] знято з реєстрації [INFO] у зв*язку зі смертю останнього ,актовий запис від 01.02.2014 року № 121 (а.с.9,11). Позивач [PERSON] та її син [PERSON] були зняті з реєстрації 16 серпня 2009 року (а.с.9). Відповідно виписки з лицевого рахунку [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 16 серпня 2009 року в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира двохкімнатна, загальною площею 46,4 кв.м., реєстрація вказаних осіб проведена за рішенням суду від 19 жовтня 2009 року (а.с.54).На час розгляду судом справи позивачка зареєстрована в ній. Як вбачається з оглянутих матеріалів справи , рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївки від 01 червня 2009 року по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Макіївської міської ради, третя особа КП « Жилсервіс-5» м.Макіївки про визнання членом сім*ї наймача та про визнання права користування жилою площею позов [PERSON] задоволено : визнано за [PERSON] та [PERSON] право користування жилою площею у квартирі [ADDRESS] ; зобов*язано ТОВ « УК « Альянс -Град « укласти з [PERSON] договір найма жилого приміщення за адресою [ADDRESS] ( а.с.71-73). Відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ ,у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївки від 01 червня 2009 року було встановлено ,що [PERSON], [PERSON] з 1986 року проживають у [ADDRESS] . За змістом ст. 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та не врахував, що позивачка продовжує зберігати за собою постійне місце проживання у вищевказаній квартирі , до житлово-експлуатаційних організацій з намірами оформити факт проживання у спірній квартирі 6 за час життя [PERSON] вона не зверталася, письмової згоди на це наймач не давав. У спірній квартирі позивачка зареєстрована не була (а.с. 5-7). Зазначені обставини свідчать про те,що позивачка зберігає право на житлову площу в квартирі [ADDRESS] . З урахуванням викладеного ,суд першої інстанції у порушення статей 10,60,213,214 ЦПК України на зазначені положення закону та обставини справи належної уваги не звернув і не дав відповідної оцінки наявним у матеріалах справи доказам ,не вказав у судовому рішенні ,з яких підстав він не врахував того,що позивачка забезпечена жилим приміщенням та зберігає за собою право користування у іншій квартирі ,хоча зазначене має суттєве значення для правильного вирішення спору. Враховуючи викладене , апеляційний суд вважає, що вимоги позивачки є необгрунтованими та правові підстави для задоволення позову відсутні. За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та при вирішенні справи судом неправильно застосовані норми матеріального права, а тому ухвалене у справі рішення на підставі п.4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням зазначеного нового рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції ,не передаючи справи на новий розгляд,змінює рішення або ухвалює нове,суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Під час подачі апеляційної скарги Макіївською міською радою було сплачено судовий збір у розмірі 121 грн.80 коп.(а.с. 49). З огляду на прийняте рішення судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 121 грн. 80 коп. слід стягнути з [PERSON] на користь Макіївської міської ради .

Outcome: approved