Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживача та стягнення боргу, згідно якого просить стягнути кошти за вкладом у сумі 2000000 дол. США. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» було укладено Договір №222D-438868 банківського вкладу «До дня заощаджень» в доларах США із щомісячним приєднанням процентів до суми вкладу (400 днів). Договір укладений на суму 2 000 000 доларів США на термін до 12.12.2014 року. У березні 2014 року Позивач звернувся до відповідача з метою зняття частини вкладу, однак, у банку повідомили про відсутність будь - якої інформації щодо депозитного вкладу, оскільки відбулося незаконне привласнення коштів позивача колишніми працівниками. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг за основною сумою вкладу в розмірі 2 000 000 мільйонів доларів США. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просили суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні було встановлено, що 07.11.2013 року між Позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу в доларах США із щомісячним приєднанням процентів до суми вкладу (400 днів), на суму 2 000 000 доларів США терміном до 12.12.2014 року. Дані обставини підтверджуються копією заяви про перерахування коштів на депозитний вклад в сумі 2 000 000 мільйонів доларів США та копією виписки по особовому рахунку. Як зазначає Позивач, у березні 2014 року він звернувся до відповідача з метою зняття частини вкладу, однак, у банку повідомили про відсутність будь - якої інформації щодо депозитного вкладу. 02.04.2014 року Позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення вкладу, однак, кошти на даний час не повернуті. Позивач суду пояснив, що при неодноразових зустрічах із керівництвом банку, йому було роз'яснено, що відбулося незаконне привласнення коштів позивача колишніми працівниками і на даний час триває досудове розслідування щодо цього факту в рамках кримінального провадження. Судом встановлено, що, станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач сплачені кошти за вкладом Позивачу не повернув. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлена договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч. 1 ст. 1060 ЦК України). Згідно до п. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач умови договору не виконав, кошти в розмірі 2 000 000 мільйонів доларів США позивачу не повернув, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved