Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У травні 2018 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], який помер 17 січня 2018 року в місті Донецьк Донецької області, причина смерті є хвороба наслідки інфаркту головного мозку. В заяві зазначено, що [PERSON], [INFO], є батьком заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 02 серпня 1980 року відділом РАЦС Київського району м. Донецька, актовий запис № 537. 17 січня 2018 року [PERSON] помер, цей факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №17 від 17 січня 2018 року, свідоцтвом про смерть №087737 від 18 січня 2018 року, виданим так званим «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька державної реєстраційної палати міністерства юстиції донецької народної республіки». Для отримання свідоцтва про смерть батька, заявниця звернулась до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа їй було відмовлено через те, що 17 січня 2018 року м. Донецьк Донецької області вже було окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON], [INFO] та видати свідоцтво, про його смерть, заявниця вимушена звернутись із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Встановити зазначений факт їй необхідно для належного оформлення документально та проведення державної реєстрації смерті особи, а також з метою подальшої реалізації прав заявниці як доньки померлого. В судове засідання заявниця та її представник не зявились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просили суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою. Судом\~встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 02 серпня 1980 року відділом РАЦС Київського району м. Донецька, актовий запис № 537. 17 січня 2018 року [PERSON] помер, цей факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №17 від 17 січня 2018 року, свідоцтвом про смерть №087737 від 18 січня 2018 року, виданим так званим «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька державної реєстраційної палати міністерства юстиції донецької народної республіки». Для отримання свідоцтва про смерть батька, заявниця звернулась до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа йому було відмовлено через те, що 17 січня 2018 року м. Донецьк Донецької області вже було окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON], [INFO] та видати свідоцтво, про його смерть, заявниця вимушена звернутись із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~м. Донецьк, Донецької області є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявниця [PERSON] є громадянкою України, проживає в [INFO], її батько [PERSON], [INFO] також був громадянином України та перебував на тимчасовій окупованій території України - в місті Донецьк Донецької області, де помер 17 січня 2018 року, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №17 від 17 січня 2018 року та свідоцтво про смерть №087737 від 18 січня 2018 року, видане так званим «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька державної реєстраційної палати міністерства юстиції донецької народної республіки», згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання дружиною померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її батька [PERSON], [INFO] на тимчасово окупованій території\~ України - в місті Донецьк Донецької області. Відповідно до ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved