Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У травні 2015 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янка» звернувся до [PERSON] про усунення порушень та повернення майна у попередній стан. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що позивач рішенням Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.02.2014р. за № 18, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янка» було визначено експлуатуючою організацією (балансоутримувачем) житлового комплексу та споруд. [PERSON] була придбана квартира № 92 у вищезазначеному житловому будинку, право власності на яку підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 04.08.2014 р. за № 1653, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], укладеного на виконання положень попереднього договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2014р. 01.07.2014 р. між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янки» був укладений договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачем встановлено два зовнішніх блока кондиціонерів під вікном, належної їй квартири на зовнішній стіні будинку, що призвело до погіршення цілісності утеплення будинку, порушує зовнішній вигляд, цілісність фасаду будинку і може призвести до руйнування облицювального шару фасаду будинку. Посилаючись на викладене вище та норми закону, позивач просив суд: зобов'язати [PERSON] здійснити демонтаж зовнішніх блоків кондиціонерів, встановлених не в спеціально відведеному для цього місці, під вікном належної їй квартири № 92 на зовнішній стіні будинку № 1А по вул. Братів Чмілів у с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області та привести в належний стан частину фасаду будинку, цілісність якого була порушена при встановлені зовнішніх блоків кондиціонерів та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився. Звернувся до суду із клопотанням про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явилась. Повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)\~припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)\~примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 2 ст. 24 чинного Житлового кодексу УРСР житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання житлового будинку і придомової території. Пунктом 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом №76 від 17.05.2005 р. Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, в кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачені права власника житлового будинку, квартири, а саме: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У статті 382 Цивільного кодексу України зазначено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Отже, стіна як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, а отже на засклення лоджії/балкону потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку. Судом встановлено, що ТОВ «ЖИТЛОЕКОНОМІЯ», що було замовником будівництва, з метою утримання та обслуговування житлового будинку № 1-А по вулиці Братів Чмілів у с. Тарасівка Києво-тошинського району Київської області, після введення його в експлуатацію, було передано на баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янка». Рішенням Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.02.2014р. за № 18, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янка» було визначено експлуатуючою організацією (балансоутримувачем) житлового комплексу та споруд. [PERSON] була придбана квартира № 92 у вищезазначеному житловому будинку, право власності на яку підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 04.08.2014 р. за № 1653, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], укладеного на виконання положень попереднього договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2014р. 01.07.2014 р. між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янки» був укладений договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п.п. 8 п. 3.2. договору про надання послуг, відповідач зобов'язався не здійснювати будь-які перепланування, реконструкції, технічне переоснащення без попереднього письмового дозволу позивача, у випадках передбачених чинним законодавством та дотримуватися вимог житлового і містобудівного законодавства, й не порушувати законні права та інтереси інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Крім того, згідно п. 3.6. додаткової угоди про виконання ремонтних робіт в квартирі №92 в житловому будинку, що є додатком № 2 до договору про надання послуг та гарантійного листа, відповідач додатково зобов'язався не встановлювати кондиціонери та антени на зовнішніх стінах будинку. Натомість, відповідачем встановлено два зовнішніх блока кондиціонерів під вікном, належної їй квартири на зовнішній стіні будинку, що призвело до погіршення цілісності утеплення будинку, порушує зовнішній вигляд, цілісність фасаду будинку і може призвести до руйнування облицювального шару фасаду будинку. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність», власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані утримувати в належному стані будинки і споруди, убезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об'єкта, додержуватися під час експлуатації об'єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства. Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янка» зверталось до ТОВ «ПЕЧЕРСЬКА АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ», як до генерального проектувальника, з метою надання інформації, щодо можливих місць встановлення кондиціонерів. Своїм листом від 05.11.2014р. ТОВ «ПЕЧЕРСЬКА АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ» повідомило, що проектним рішенням було передбачено можливість встановлення зовнішнього блоку кондиціонера у внутрішній частині лоджії в межах протипожежного відстійнику 1,2x1,2м, однак за відсутності такої можливості влаштування, необхідно виконувати кріплення зовнішнього блоку кондиціонера за екраном лоджії за допомогою розроблених відповідних металоконструкцій. Відповідно до п. 4.13, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» у житлових будинках з умовною висотою більше 26,5 м при загальній площі квартир на поверсі менше 500 кв.м. квартири можуть мати вихід в одну незадимлювану сходову клітину типу НІ. При цьому в будинках секційного типу для усіх квартир і приміщень загального користування гуртожитків, розташованих на третьому поверсі і вище слід передбачати другий евакуаційний вихід згідно з п. 4.10.. П. 4.10 (б) ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» передбачено, що з третього поверху і вище таких будинків слід передбачити другий евакуаційний вихід, за який може бути прийнятий - вихід з кожної квартири на площадку, що влаштовується уздовж зовнішньої стіни будинку з глухим простінком шириною не менше 1,2 м між торцем площадки та прорізом, який виходить на площадку, або не менше 1,6 м між прорізами. Примітка 2 до п. 4.10 свідчити: зазначеними в п.4.10 (б) площадками можуть слугувати частини балконів, лоджій, терас без засклення. Відповідно до п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку. При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій, улаштування нових і розширення існуючих балконів і їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей. При проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку.. При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів житлових будинків слід складати перелік проектних рішень, які є обґрунтованими відхиленнями від обов'язкових вимог НД у частині пожежної безпеки, які мають бути погоджені з органами державного пожежного нагляду, у порядку, передбаченому НАПБ Б.02.014. Проектна документація на реконструкцію квартири не виконувалась. Згідно п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 р. переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Пунктом 5 вищезазначених правил та ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані утримувати в належному стані будинки і споруди, а так само закріплені за ними земельні ділянки, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об'єкта, додержуватися під час експлуатації об'єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства. Статтею 25 Закону України « Про основи містобудування» передбачена відповідальність за порушення містобудівного законодавства. Особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; самовільній зміні архітектурного вигляду споруди в процесі експлуатації несуть відповідальність, передбачену законом. Відповідно до ст. 100 чинного Житлового кодексу УРСР наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. У зв'язку з чим, товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом»янка» звернулось до відповідача з письмовим попередженням-вимогою від 23.03.2015р. № 344, в якій просило демонтувати встановлені зовнішні блоки кондиціонерів, так як вони встановлені у не спеціально відведеному для цього місці, та відремонтувати фасад будинку (в місці встановлення зовнішніх блоків кондиціонерів) й привести його зовнішній вид у попередній стан. Однак, до цього часу відповідачем не вчинено жодних дій з монтажу зовнішніх блоків кондиціонерів у спеціально відведеному для цього місці та не відновлено зовнішній фасад будинку. Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 382, 383, 509 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 100 Житлового кодексу УРСР, ст. 97 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 25 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 3, 4, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved