Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернувся до суду із позовом, яким просив суд: визнати за [PERSON] право приватної власності на одну другу частину садового будинку № 7-Б, по вул. Берегова, в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області; визнати за [PERSON] право приватної власності на одну другу частину садового будинку № 7-Б, по вул. Берегова, в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 23.02.2003 року. Також позивач просив встановити порядок виконання рішення суду. [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи у свою відсутністю, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник Державної реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного: 11.04.1952 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (св-во про шлюб ИЕ № 145394 від 11.04.1952 р.). Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 21.11.1996 року № 177 за [PERSON] визнано право приватної власності на садовий будинок в с. Вапнярка, по вул. Береговій, 7-Б. Цим же рішенням за [PERSON] закріплено земельну ділянку під індивідуальне будівництво, площею 0,03 га, за вищевказаною адресою. 01.04.1997 року виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на імя [PERSON] видано свідоцтво № 7 про право власності на садовий будинок № 7-Б, по вул. Берегова в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області. 23.02.2003 року [PERSON] помер, про що Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси 25.02.2003 року видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 334460. актовий запис про смерть № 440. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Суд встановив, що згідно довідки виконавчого комітету Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 28.05.2015 року № 393 згідно запису в погосподарській книзі № 19 Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, сторінка № 17, особовий рахунок № 255, садовий будинок по вул. Берегова, № 7-Б, в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області належить [PERSON] Зі змісту спадкової справи № 938, заведеної 03.09.2003 року Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою до майна [PERSON], померлого 23.02.2003 року, спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], прийняла [PERSON] в порядку спадкування за законом, інші спадкоємці до майна [PERSON] відсутні. В теперішній час [PERSON] не має можливості оформити право на спадщину за законом, оскільки на спірний садовий будинок відсутні правовстановлюючі документи. До правовідносин власності та спадщини суд застосовує положення КпШС України, та ЦК УРСР. В силу ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не доведе іншого. Таку позицію висловлено у Постанові Верховного Суду України від 11 червня 2012 року у справі № 6-66цс11. Суд вважає, що у звязку із набуттям права власності [PERSON] на спірний садовий будинок у період перебування у шлюбі з [PERSON], в силу наведеного положення матеріального права, [PERSON] належить право власності на половину цього садового будинку. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу положення ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги до майна [PERSON] В силу положення ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Суд вважає доведеним, що [PERSON] в теперішній час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що за життя належало спадкодавцю, і це право, в силу наведених положень закону, підлягає судовому захисту. Суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] право власності на половину спірного садового будинку, що за життя належала на праві власності [PERSON], в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд вважає необхідним встановити порядок виконання рішення таким чином, що це рішення, після набрання ним законної сили є підставою для проведення державної реєстрації права власності за [PERSON],[INFO], як власника половини садового будинку, та як власника другої половини садового будинку в порядку спадкування за законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved