Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У травні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива», про стягнення коштів за договором про розірвання договору, просив суд: стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» на користь [PERSON] заборгованість у сумі 303 145,62 грн. з яких 228 441,00 грн. основного боргу, інфляційні втрати у сумі 6 206,74 грн., 3% річних у сумі 1 107,78 грн., пеня у сумі 67 390,10 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.06.2014 року між [PERSON] та товариством обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № СМ1/02/014. За Договором, Відповідач (Продавець) продає, а Покупець (Позивач) купує майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за Договором, є об`єкт нерухомості розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] , а саме, квартира будівельний № 014, загальною проектною площею 35,61 кв.м, що знаходиться на 1 поверху у 2 секції будинку. Так, позивачем зазначено, що у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на зобов`язань в частині будівництва будинку, що призвело до зупинення будівельно-монтажних робіт на об`єкті, 01.07.2020 року Позивач та Відповідач уклали Угоду про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № СМІ/02/014 від 24.06.2014 року. Відповідно до п. 2 Угоди про розірвання, грошові кошти, у сумі 288 441,00 в т.ч. ПДВ 48 073,50 грн., сплачені Покупцем (Позивачем) відповідно до умов Основного договору, повертаються Покупцю протягом 10 (десяти) банківських днів після реалізації майнових прав на Об`єкт нерухомості на користь третьої особи, але у будь-якому разі не пізніше ніж через 7 місяців з дня підписання цієї Угоди, тобто не пізніше 01 лютого 2021 року на банківський рахунок покупця. Відповідно до п. 3 Угоди про розірвання, у випадку не виконання та/або несвоєчасного виконання Продавцем своїх обов`язків, передбачених п. 2 цієї Угоди, Продавець (Відповідач) відшкодовує понесені Покупцем (Позивачем) збитки та сплачує неустойку у розмірі 0,5% від загальної суми повернення за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань. Крім того, позивач вказує, що після 01.02.2021 року відповідач не відповідав на звернення позивача щодо повернення коштів. 10.03.2021 року представником позивача було подано адвокатський запит до ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» з метою отримання інформації про виконання (чи не виконання) Відповідачем умов Угоди про розірвання. В подальшому, 26.03.2021 року представником позивача було подано повторно адвокатський запит до відповідача з аналогічними питаннями що і у адвокатському запиті 10.03.2021 року, 02.04.2021 року зазначений адвокатський запит був отриманий Відповідачем, але відповіді не надано. Так позивач зазначає, що станом на день подачі заяви кошти, що підлягають поверненню Відповідачем Позивачу, відповідно до умов Договору про розірвання, частково або повністю Відповідачем не сплачено і 28.04.2021 року представником позивача було направлено па офіційну електронну адресу, що зазначена в ЄДР, вимогу до відповідача щодо зобов`язання сплати ти Позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,5 проценти від простроченої суми за кожний день прострочення. 29.04.2021 року зазначену вимогу було направлено на адресу відповідача шляхом направлення зв`язком АТ «Укрпошта». У зв`язку з зазначеним та посилаючись на положення ст.ст. 526, 530, 610, 612, 626, 628, 629 ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива», про стягнення коштів за договором про розірвання договору, розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Босенка Олександр Михайлович про забезпечення позову в справі за позовом [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива», про стягнення коштів за договором про розірвання договору. Представник позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечував про ухвалення заочного рішення. Відповідачем відзиву на позов надано не було, в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має викопуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1. ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені па розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які с обов`язковими відповідно до ак тів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, в судовому засіданні встановлено, що 24.06.2014 року між [PERSON] та товариством обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № СМ1/02/014. За Договором, Відповідач (Продавець) продає, а Покупець (Позивач) купує майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за Договором, є об`єкт нерухомості розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] , загальною проектною площею 35,61 кв.м, що знаходиться на 1 поверху у 2 секції будинку (а.с. 13-18). Як вбачається з матеріалів справ, що згідно довідки про фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості за Договором №СМІ/02/014 купівлі-продажу майнових прав від 24.06.2014 року вих. №155, яка видана громадянину України [PERSON] , в тому що він відповідно до умов договору, сплатив продавцю грошові кошти в у розмірі 288 441,00 грн. в тому числі ПДВ 20% - 48073,50 грн., що складає 100 відсотків вартості майнових прав Об`єкта нерухомості, що знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS] , загальною проектною площею 35,61 кв.м, що знаходиться на 1 поверху у 2 секції будинку (а.с. 19). 01.07.2020 року Позивач та Відповідач уклали Угоду про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № СМІ/02/014 купівлі-продажу майнових прав від 24.06.2014 року (надалі - Угода про розірвання). Відповідно до п. 2 Угоди про розірвання, грошові кошти, у сумі 288 441,00 в т.ч. ПДВ 48 073,50 грн., сплачені Покупцем (Позивачем) відповідно до умов Основного договору, повертаються Покупцю протягом 10 (десяти) банківських днів після реалізації майнових прав на Об`єкт нерухомості на користь третьої особи, але у будь-якому разі не пізніше ніж через 7 місяців з дня підписання цієї Угоди, тобто не пізніше 01 лютого 2021 року на банківський рахунок покупця. Відповідно до п. 3 Угоди про розірвання, у випадку не виконання та/або несвоєчасного виконання Продавцем своїх обов`язків, передбачених п. 2 цієї Угоди, Продавець (Відповідач) відшкодовує понесені Покупцем (Позивачем) збитки та сплачує неустойку у розмірі 0,5% від загальної суми повернення за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань (а.с. 21-22). Відповідно до п. 1. ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк і (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не викопав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, Що випадково настала після прострочення (п. 1.2. ст. 612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи 10.03.2021 року представником позивача було подано адвокатський запит до ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» з метою отримання інформації про виконання (чи не виконання) Відповідачем умов Угоди про розірвання. В подальшому, 26.03.2021 року представником позивача було подано повторно адвокатський запит до відповідача з аналогічними питаннями що і у адвокатському запиті 10.03.2021 року, 02.04.2021 року зазначений адвокатський запит був отриманий Відповідачем, але відповіді не надано, 28.04.2021 року представником позивача було направлено па офіційну електронну адресу, що зазначена в ЄДР, вимогу до відповідача щодо зобов`язання сплати ти Позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,5 проценти від простроченої суми за кожний день прострочення. 29.04.2021 року зазначену вимогу було направлено на адресу відповідача шляхом направлення зв`язком АТ «Укрпошта» (а.с. 24-45). Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві як на підставу для задоволення позову в частині стягнення заборгованість за угодою про розірвання Договору від 01.07.2020 №СМІ/02/014 купівлі-продажу майнових прав від 24.06.2014 в загальній сумі 295831,10 грн., що складається із 228441,0 грн. основного боргу та 67390,10 грн. пені (за період з 02.02.2021 по 01.04.2021, згідно розрахунку, який перевірений судом) - знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи достатніх та допустимих доказах, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 295831,10 грн. Крім того позивач, згідно розрахунку заборгованості просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 02.02.2021 по 01.04.2021 у розмірі 1107,78 та інфляційні нарахування за період з 02.02.2021 по 01.04.2021 у розмірі 6 206,74 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підсумовуючи вище викладене, між сторонами виникли правовідносини за договором про купівлі-продаж майнових прав та угоди про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав, яким визначено, у випадку не виконання та/або несвоєчасного виконання Продавцем своїх обов`язків, передбачених п. 2 цієї Угоди, Продавець (Відповідач) відшкодовує понесені Покупцем (Позивачем) збитки та сплачує неустойку у розмірі 0,5% від загальної суми повернення за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань (п. 3 Договору). Таким чином, міра відповідальності за невиконання зобов`язання визначенна умовами договору, яка в даному випадку була предметом розгляду також і судом задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 67390,10 грн. пені, а тому позовні вимоги на підставі ст. 625 ЦК України щодо стягення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми задоволенню не підлягають. Позивачем, також заявлено клопотання щодо розподілу судових витрат понесених у зв`язку з розглядом, а саме 3535,78 грн. - судового збору, та 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивач вказує, що сплатив 3 031,47грн. судового збору за подання судового збору та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. При цьому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Босенка Олександр Михайлович про забезпечення позову в справі за позовом [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива», про стягнення коштів за договором про розірвання договору. Таким чином, сума судового збору у розмірі 454,00 поверненню не підлягає. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3 031,50 грн. (97,5 %). Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду копії наступних документів: Договір про надання правової (правничої) допомоги № АО-СL00/09-01/03 від 09.03.2021 року, копія квитанції від 09.03.2021 року, на суму 7500,00 грн., як передоплата по договору № АО-СL00/09-01/03 від 09.03.2021. Відповідно до пункту 4 Договру про надання правової (правничої) допомоги № АО-СL00/09-01/03 від 09.03.2021 року, гонорар Адвокатського об`єднання за виконання доручення передбаченого цим договором визначається домовленістю Сторін та становить 15 000,00 грн. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна Ініціатива» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial