Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У травні 2015 року представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з позовом інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» про дострокове розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що позивачі є власниками у порядку спадкування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Їх спадкодавцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 18.02.2008 були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок із ТОВ «Давидівський дар». Відповідно до закону, після їх смерті, всі права та обовязки за договором оренди землі перейшли до позивачів, які набули статусу сторони по договору. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати орендну плату в розмірі, встановленому договором та додатковою угодою від 26.10.2009. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. В порушення умов договору відповідач зовсім не виплачував позивачам орендної плати за 2012,2013,2014 роки, тобто допустив систематичне порушення умов договору. З точки зору позивачів, таке порушення умов договору є істотним, оскільки внаслідок вказаної несплати позивачі були повністю позбавлені того, на що розраховували при укладенні договору. Крім того, відповідачем допущено і інше порушення умов договору, що є підставою для його розірвання. Зокрема, відповідно до п.15 договору оренди землі, земельна ділянка передається для вирощування зернових, проте відповідач протягом часу оренди вирощував сільськогосподарські культури, які не відносяться до категорії зернових. У звязку з цим, позивачі просили достроково розірвати укладені їх спадкодавцями договори оренди щодо належних їм на праві власності земельних ділянок та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовних заявах. Зазначив, що відповідач маючи значну заборгованість по виплаті орендної плати позивачам, не вжив належних заходів до її ліквідації, у тому числі і можливості погашення боргу без участі кредитора поштовим або банківським переказом. Доказів тому, що позивачам надсилалися звернення з пропозицією отримати кошти до подачі позовних заяв до суду, надано не було. Жодних обєктивних перешкод для своєчасної виплати орендної плати не існувало, проте відповідач допустив її систематичну невиплату, що є грубим порушенням умов договору та підставою для дострокового розірвання договорів. Представник відповідача у судовому засіданні позови не визнала, просила відмовити у їх задоволенні за відсутності передбачених законом підстав для розірвання договорів оренди земельних ділянок. Пояснила, що згідно спірних договорів орендна плата вноситься орендарем у готівковій формі шляхом виплати коштів орендодавцю через касу орендаря. Позивачам у 2012-2013 роках орендна плата нараховувалася, у 2012 році - виплачена, у 2013 році не була виплачена у звязку з відмовою позивачів її отримувати, які мотивували свою відмову укладенням договорів оренди належних їм земельних ділянок з іншим господарством. У 2014 році орендна плата не виплачувалася у звязку з неявкою позивачів для її отримання. У червні 2015 року відповідач направив позивачам листи з проханням зявитися для виплати залишків несплаченої орендної плати, але позивачі не зявилися. За весь час позивачам неодноразово в усному порядку було запропоновано отримати орендну плату, тобто вживалися заходи для її виплати, але з боку позивачів ніяких дій не було. Лише позивач [PERSON] 17.06.2015 отримав всю заборгованість з виплати орендної плати у повному обсязі. Вважає доводи позивачів у тому, що на належних їм земельних ділянках протягом 2012-2014 років вирощувалися не зернові культури безпідставними та хибними. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що перебував на посаді директора ТОВ «Давидівський дар» з 2011 року. Зазначив, що всі орендодавці їх господарства були обізнані про строки виплати орендної плати, у тому числі і позивачі, які відмовлялися її отримувати. Він особисто спілкувався з ними, приїжджав додому, проте вони мотивували свою відмову бажанням передати свої земельні ділянки в оренду іншому господарству, уклавши з ними нові договори оренди. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,57 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер 5323882200:00:002:0026, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2011, зареєстрованого в реєстрі за №1-1771 (а.с.8). 18.02.2008 [PERSON], спадкоємцем якого є позивач, та ТОВ «Давидівський дар» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.9-11). Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,6011 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер 5323882200:00:005:0003, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2011, зареєстрованого в реєстрі за №1-827 (а.с.66). 18.02.2008 [PERSON], спадкоємцем якої є позивач, та ТОВ «Давидівський дар» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.61-63). Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,5324 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер 5323882200:00:003:0008, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2012, зареєстрованого в реєстрі за №1-1674 (а.с.137). 18.02.2008 [PERSON], спадкоємцем якої є позивач, та ТОВ «Давидівський дар» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.129-132). Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу ( далі- ЗК) України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Із матеріалів справи встановлено, що спірні договори оренди зареєстровані у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 22 лютого 2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис. В силу ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу ( далі ЦК) України, після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] всі права та обовязки за договорами оренди землі перейшли до позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], які набули статусу сторони по договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до п.п.7-10 спірних договорів оренди, орендна плата вноситься орендна орендарем у готівковій формі шляхом виплати коштів орендодавцю через касу орендаря у розмірі 741,20 грн. Додатковою угодою від 26.10.2009 орендну плату збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 1111,80 грн на день її укладення. За 2012, 2013, 2014 роки орендна плата в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки склала 2411,67 грн щорічно. Відповідно до п.12 договорів, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема, розірвання договору. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно із п. 35 спірних договорів дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. В ході судового розгляду було встановлено порушення відповідачем умов договорів оренди в частині своєчасної та повної сплати орендної плати. З наданих відповідачем довідок, розрахункових касових ордерів, платіжних відомостей встановлено, що позивачу [PERSON] за договором оренди земельної ділянки площею 3,57 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412 грн, виплачено 1800 грн у вересні 2012 та 1366.35 грн у квітні 2013 року (донараховано доплату за 2012 рік); нараховано: у 2013 році - 5626,94 грн, у 2015 році (за 2014 рік) 5627,25 грн; фактично виплачено за 2013 та 2014 рік 9357,89 грн 15.06.2015 ( а.с.30,33-36). Позивачу [PERSON] за договором оренди земельної ділянки площею 3,6011 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412 грн, виплачено 1800 грн у вересні 2012 та 260 грн у листопаді 2012 року; нараховано: у 2013 році - 5626,94 грн, у 2015році ( за 2014 рік) 5627,25 грн; заборгованість станом на 01.06.2015 складає 9481,66 грн (а.с.86-90). Позивачу [PERSON] за договором оренди земельної ділянки площею 3,5324 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412 грн, виплачено 1366,35 грн у березні 2012 та 2050,20 грн у квітні 2013 року (донараховано доплату за 2012 рік); нараховано: у 2013 році - 5626,94 грн, у 2015 (за 2014 рік) 5627,25 грн; заборгованість станом на 01.06.2015 складає 8115,31 грн (а.с.155,158-160). Вказані факти невиплати орендної плати у повному обсязі за 2013-2014 роки встановлені матеріалами справи, не заперечувалися сторонами та вказують на систематичну несплату орендної плати, тобто більше ніж один раз, що є істотним порушенням договору оренди та підставою для його дострокового розірвання. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доводи відповідача про те,що позивачі ухилялися від отримання орендної плати за вказаний період, не підтверджені належними доказами. Письмові звернення до позивачів із пропозицією отримати кошти по виплаті заборгованості були направлені відповідачем лише у червні 2015 року, після їх звернення з позовом до суду, а пояснення свідка [PERSON] не можуть бути взяті до уваги з огляду на його заінтересованість у результатах розгляду справи. Договір оренди покладає обовязок виплати орендної плати на орендаря, який, на переконання суду, не вжив всіх можливих заходів для його виконання та не довів, які були перешкоди для її своєчасної виплати, у звязку з чим були істотно порушені умови договору. Доводи відповідача про те, що у 2014 році орендна плата позивачам не була нарахована, оскільки останні були уклали договори оренди з ФГ «Берегове», не є підставою для невиконання зобовязань по виплаті орендної плати за договором, оскільки орендовані земельні ділянки залишалися в користуванні відповідача. Крім того, вказані договори оренди були визнані судом недійсними та рішення суду набрало законної сили 16.10.2014. Наразі, плата за оренду землі відповідачем до 31.12.2014 так і не була нарахована. Водночас, суд не приймає до уваги доводи позивачів щодо істотного порушення умов договору оренди землі внаслідок порушення орендарем п.15 договору щодо вирощування на орендованих земельних ділянках незернових культур. Вказані обставини не були доведені належними доказами, спростовані наданими відповідачем доказами та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні (а.с.204,209,214). Вимоги позивачів про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В матеріалах справи відсутні докази із зазначенням, яка правова допомога надавалась позивачам і часу надання такої допомоги, відсутні докази фактичного надання такої допомоги. Сам факт видачі квитанції з вказівкою, лише, отриманої суми, не свідчить про належне оформлення документів на підтвердження витрат на правову допомогу.

Outcome: partial