Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 23 червня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-16046-230610. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 700,00 грн. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачуючи всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п.3.4. Держатель доручає Банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 14 квітня 2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1012,29 грн., яка складається з тіла кредиту - 1012,29 грн. Позивач просить стягнути з відповідача всю суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.20), у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21), а також заперечення проти позову в яких позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі в зв'язку зі сплином строку позовної давності, оскільки останній платіж по сплаті кредитної заборгованості він сплатив 13.01.2012 року і вважав свої зобов'язання перед позивачем виконаним у повному обсязі. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сальдо простроченої заборгованості виникло 01.02.2012р., тобто з цього дня позивач дізнався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився 02.02.2015р., але за три роки і три місяці позивач не направив на адресу відповідача жодного листа - повідомлення щодо існуючої заборгованості (а.с. 22-23). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Установлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 23 червня 2010 року було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 002-16046-230610. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні - гривні, випустив та надав Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснював обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Лояльне Літо, що міститься в Додатку № 1 до Договору. Банк надав Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкривав Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення Договору встановив ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 700,00 грн. Згідно п.2.1. договору моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки, або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до п.3.6 зазначеного договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі (а.с.2-3). Згідно Тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Лояльне Літо» ОМП складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штраф за прострочену заборгованість, та суми заборгованостей минулих періодів. Також, відповідно до п.3.4. Держатель доручає Банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів (а.с.2-3). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Умови Договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем (а.с. 8), згідно якого, станом на 14.04.2015р. заборгованість відповідача складає 1012,29 грн., яка складається тільки з тіла кредиту. Як вбачається з цього розрахунку, остання операція по зняттю коштів з карткового рахунку була проведена відповідачем 24.01.2012 року, отже погашення цієї заборгованості та заборгованості, яка виникла раніше, відповідач повинен був провести не пізніше лютого 2012 року, але це зобов'язання відповідачем виконане не було. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з вищезгаданого розрахунку, остання оплата по рахунку була проведена відповідачем 13.01.2012 року і будь-яких доказів того, що відповідачем після закінчення строку виконання зобов'язання по кредитному договору вчинялися дії, що свідчили б про визнання ним свого боргу по згаданому договору, позивачем суду не надано. Списання Банком в рахунок погашення заборгованості по договору коштів з карткового рахунку відповідача суд не може прийняти до уваги як підставу переривання перебігу позовної давності, оскільки вказані дії були вчинені позивачем, а не відповідачем, а згоду на подібне списання коштів відповідач давав під час укладення кредитного договору, тобто до початку перебігу позовної давності, а відтак не можуть свідчити про визнання ним свого боргу в розумінні положень ст. 264 ЦК України. Як стверджує відповідач, після 13.01.2012 року ніяких дій по сплаті коштів позивачу він не вчиняв, оскільки вважав свої зобов'язання виконаними. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України, загальна позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду 13 травня 2015 року (а.с.13), тобто вже після спливу строку позовної давності, останнім днем якої було 28 лютого 2015 року. Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Таким чином, оскільки позивачем ні у позовній заяві, ні під час судового розгляду не наведено обставин, що свідчили б про зупинення строку позовної давності або наявність поважних причин його пропущення, суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1012,29 грн. слід відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed