Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 31 жовтня 2020 року у розмірі 3 500,00 Євро, що еквівалентно 117 057,15 грн., а також понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору у розмірі 1 171,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідач взяла у нього в борг грошові кошти у розмірі 3 500,00 Євро, які зобов`язувалася повернути у строк до 29 грудня 2020 року. Однак, по закінченню вказаного терміну, після 29.12.20202 року, відповідач суму боргу не повернула. За останній час він неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути йому гроші, але всі ці звернення ніякого позитивного результату не дали, відповідач на його прохання не реагує. На день звернення до суду з позовом 3 500,00 Євро еквівалентно 117 057,15 грн. Тому, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики передано для розгляду за територіальною юрисдикцією до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 31 жовтня 2020 року відповідачем [PERSON] була написана розписка про зобов`язання повернути [PERSON] борг у розмірі 3 500,00 Євро у строк до 29 грудня 2020 року. Таким чином, форма договору позики не порушена. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач суму боргу у розмірі 3 500,00 Євро [PERSON] не повернула. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Отже, враховуючи наявний борг відповідача перед позивачем у розмірі 3 500,00 Євро, що станом на 18.05.2021 року за курсом НБУ еквівалентно 117 057,15 грн., суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму боргу, так як позовні вимоги обґрунтовані та доведені позивачем. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved