Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суді з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку. В якості заінтересованих осіб вказані Верхньодніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Управління Держземагентства України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, залучена до участі у справі Дмитрівська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Вимоги обгрунтовані тим, що заявник на підставі рішення Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 13.12.2002 року отримав в приватну власність земельну ділянку площею 0,299 гектарів, розташовану на території належної йому садиби в с. Посуньки Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для обслуговування житлового будинку 0, 25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,049 га. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 030863, виданим Дмитрівською сільською радою 18.03.2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2244. Однак при оформленні зазначено акту невірно зазначено його прізвище, номер рішення сільської ради про передачу земельної ділянки, адреса розташування земельної ділянки в подальшому змінилася. Зазначені обставини перешкоджають йому зареєструвати своє право власності, в звязку з чим заявник просив встановити факт приналежності [PERSON] правовстановлюючого документа, що посвідчує його право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1221084100:11:001:0256, а саме: державного акту серії ІІІ-ДП № 030863, виданого Дмитрівською сільською радою Верхньодніпровського району 18 березня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2244, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,299 гектари, розташовану по 3-му провулку Шкільному, 4-б, с. Посуньки Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, переданої йому у власність на підставі рішення сесії Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 77-4/24 від 13 грудня 2002 року. В судовому засіданні заявник уточнив, що вірний номер рішення сільської ради має бути 76, згідно архівної копії вказаного рішення. Заявник в судове засідання зявився, заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу має істотне значення для можливості оформлення ним права власності. Спору щодо земельної ділянки немає. Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, просили розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що вона підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] має труднощі в оформленні права власності на земельну ділянку, розташовану у Дніпропетровській області, Верхньодніпровський район, с. Посуньки, провулок Третій Шкільний, 4-б, кадастровий номер 1221084100:11:001:0256 про що свідчить копія рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с. 13). Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа на підставі ст. 256 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, під час оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 030863 від 18.03.2003 року, виданого Дмитрівською сільською радою, мала місце описка (помилка) в прізвищі власника земельної ділянки, номері рішення на підставі якого передано у приватну власність земельну ділянку, а адреса земельної ділянки в подальшому змінилась, про що свідчать також копії рішень Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 12.10.2012 року за № 270-17/VI, від 10.12.2013 року за № 468-26/ VI та довідка Дмитрівської сільської ради від 30.08.2012 року за вих. № 4/2. (а.с. 32-34). Прізвище власника земельної ділянки у державному акті зазначено, як [PERSON] (а.с. 4), замість [PERSON], як вбачається з паспорту заявника, який йому видано у 1999 році (а.с. 5). Згідно рішення Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 13.12.2002 року за № 76 передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства громадянам згідно додатка. У додатку до рішення вказано прізвище [PERSON] замість [PERSON] (а.с. 12). Рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 24.11.2003 року № 72 «Про присвоєння в селі назви вулиць та встановлення нумерації житлових будинків», встановлено адресу ІІІ-й Шкільний провулок 4-б і помилково вказаного прізвище власника житлового будинку [PERSON] замість [PERSON] (а.с. 11). Земельна ділянка має загальну площу 0,299 га, що вбачається з копії державного акту на землю та копій технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 4, 28-31). Слід зазначити, що з 01.01.2013 року набули чинності Закони України «Про державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру». Таким чином, оскільки в правовстановлюючому документі, на підставі якого [PERSON] має оформити право власності на земельну ділянку є описки (помилки), виправити які неможливо, виходячи з положень діючого законодавства, заявник правомірно звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа. Тому заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити. Відповідно до положень ч. 7 ст. 235 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 121 грн. 80 коп. віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved