Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У травні 2018 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради, діючи в інтересах малолітнього [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON], будучи матір'ю малолітнього [PERSON], усунулась від його виховання, не приїжджає до дитини, не телефонує, не цікавиться його здоров'ям та успіхами, не турбується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини, її вихованням та підготовкою до самостійного життя не займається. Дитина з двохрічного віку знаходиться на утриманні баби [PERSON], з якою і проживає. За вказаних обставин, представник позивача, вказуючи на норми права, які містяться в ст.ст. 154, 165, 184, 185 Сімейного кодексу України просить позбавити матір батьківських прав щодо її малолітнього сина та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини у розмірі п'ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2018 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі 30 серпня 2018 ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області вказану цивільну справу передано на розгляд Нетішинського міського суду Хмельницької області за підсудністю. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 жовтня 2018 року вказаний позово прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд якої постановленоздійснювати за правилами загального позовного провадження. 09 січня 2019 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області підготовче провадження по вказаній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, вказавши на обставини, зазначені у позові. При цьому не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася та не подала відзив, а тому суд, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Заслухавши представника позивача, свідків, з'ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько останнього [PERSON] [INFO] року помер. Вказані обставини стверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 лютого 2008 року (арк. спр. 6), та свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 03 липня 2014 року (арк. спр. 7). Згідно даних довідки виконавчого комітету Славутської міської ради від 01 березня 2018 року за №3142/26-14, малолітній син відповідача зареєстрований разом з бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 8). Із висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради від 18 квітня 2018 року судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини, її вихованням не займається, не турбується про здоров'я, фізичний і духовний розвиток дитини, його вихованням та підготовкою до самостійного життя, аліменти не сплачує. Аналогічне підтверджене даними акта обстеження житлово-побутових умов дитини від 16 травня 2018 року (арк. спр. 15), письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. спр. 10, 11), довідки дошкільного навчального закладу №4 «Сонечко» від 05 березня 2018 року за №149 (арк. спр. 13), довідки Славутського навчально-виховного комплексу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів, ліцей «Успіх» від 02 березня 2018 року за №01-21/88 (арк. спр. 12). На вказані обставини в судовому засіданні вказали також свідки [PERSON] та [PERSON], які є бабою та дідом малолітнього [PERSON] При цьому кожен з ним окремо зазначив, що відповідач покинула на них дитину у віці один рік сім місяців, участі її вихованні не бере, не телефонує, з 2014 року не приїжджає, не цікавиться здоров'ям дитини, не вітає її з днем народження. 18 квітня 2018 року органом опіки та піклування Славутської міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], в зв'язку з чим, діючи в інтересах дитини, останній звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої особи. Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі СК України). У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, що визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин - неналежного виконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дитини, оскільки остання не піклувається про стан її здоров'я, не надає дитині достатньої батьківської турботи та матеріального забезпечення, суд визнає поведінку [PERSON] ухиленням від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина [PERSON], що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як на підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми. При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 164, 165 СК України та на які вірно посилається позивач у поданому позові. При вирішенні вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину, суд враховує наведені останнім аргументи щодо обов'язку відповідача утримувати сина, що проживає з бабою та дідом, та вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на сина в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Водночас суд, вважає за необхідне визначити в рішенні суду про стягнення аліментів на користь [PERSON], яка є бабою малолітнього [PERSON] та з якою проживає останній. Вирішуючи спір в частині виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину, суд, крім норм права, які містяться в ст. 184 СК України та на яку вірно посилається позивач у поданому позові, застосовує норми права, що містяться в ст.ст. 166, 181-182 СК України та регулюють питання щодо обов'язку особи позбавленої батьківських прав утримувати дитину, визначають способи виконання такого обов'язку та обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Водночас суд, не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 185 СК України, на яку посилається позивач, оскільки така регулює питання участі батьків у додаткових витратах на дитину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1536 гривень 80 коп.

Outcome: approved