Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У червні 2016р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 22.05.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, [PERSON]. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав,\~\~внаслідок чого станом на 30.04.2016 року має заборгованість в загальній сумі 53814,33 грн., яка складається з наступного: 14594,71 грн. - заборгованість за кредитом; 36080,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованість по пені і комісії, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 2538,78 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] ( за довіреністю) у судове засідання не зявився, просить розглядати справу без його участі. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення у газеті «Урядовий курєр», а також шляхом направлення смс повідомлення та розміщення оголошення на сайті суду. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду\~ України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та\~ ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22.05.2007 року\~ між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З Анкети-заяви позичальника (а.с.15) вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта (а.с.14) позичальнику востаннє був встановлений кредитний ліміт у розмірі 15000,00 грн., строк дії картки до липня 2017р. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється та змінюється (збільшується, зменшується) за рішенням банку. Згідно з п 6.5 Умов та правил клієнт зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~ \~\~ Згідно зі\~ ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050\~ якого передбачено, що\~ позичальник зобов'язаний повернути кредитору\~ грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Якщо договором встановлений обов'язок\~ позичальника повернути позику частинами, то в разі\~ прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини\~ позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 30.04.2016 року (а.с.8-13) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 53814,33 грн., яка складається з наступного: 14594,71 грн. - заборгованість за кредитом; 36080,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованість по пені і комісії, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 2538,78 грн. (процентна складова). Пунктами 5.5, 5.5.1 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань ( користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує проценти по підвищеній процентній ставці або додаткову комісію, розмір якої визначається Тарифами. Пунктом 5.8 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості (а.с.8-13) у період з 22.05.2007р. по 01.01.2013р. банком була встановлена процентна ставка за користування кредитом, як на поточну, так і на прострочену заборгованість, у розмірі 36,00% річних, у період з 01.01.2013р. по 01.09.2014 р. у розмірі 30,00 % річних, у період з 01.09.2014р. по 01.04.2015р. у розмірі 34,8% річних, у період з 01.04.2015р. по 30.04.2016р. 43,2% річних. Дослідивши наданий розрахунок заборгованості, судом встановлено, що розрахунок процентів на поточну і прострочену заборгованість, починаючи з 31.07.2014 року здійснений банком не вірно. Так, у період з 31.07.2014р. по 31.08.2014р. ( 31 день) банком була встановлена процентна ставка, як на поточну, так і на прострочену заборгованість, у розмірі 30,00% річних. За підрахунком суду сума процентів за цей період становить 389,19 грн., (14594,71 (загальна сума поточної і простроченої заборгованості) х 30,00%: 360 х 31 = 389,19). У період з 01.09.2014р. по 31.03.15р. (212 днів) процентна ставка встановлена у розмірі 34,8% річних. За підрахунком суду сума процентів за цей період становить 2990,94 грн. (14594,71(поточна і прострочена заборгованість) х 34,8% : 360 х 212 = 2990,94). У період з 01.04.2015р. по 30.04.2016р. (397 днів) процентна ставка встановлена у розмірі 43,2% річних. За підрахунком суду сума процентів за цей період становить 6952,92 грн. (14594,71 (поточна і прострочена заборгованість) х 43,2%: 360 х 397 = 6952,92). Загальна сума заборгованості по процентам станом на 31.07.2014 рік визначена банком у сумі 751,75 грн. За період з 31.07.2014р. по 30.04.2016 рік позичальником частково сплачувалася заборгованість за кредитом. На погашення процентів за цей період банком було зараховано 18.10.2014р. 100,00 грн. Таким чином, загальна сума процентів за користування кредитними коштами (поточна і прострочена заборгованість) за підрахунком суду становить 10984,80 грн., а не 36080,84 грн., а саме: (751,75+389,19+2990,94+6952,92) 100,00 = 10984,80). За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зарахування банком до нарахованої суми процентів за користування кредитом інших прихованих сум штрафних санкцій ( штрафу, пені) є проявом недобросовісності з боку банку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Згідно з ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За вимогами ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином вимоги банку в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами підлягає частковому задоволенню. Що стосується вимог банку про стягнення з відповідачки заборгованості по судовим штрафам в загальній сумі 3038,78 грн. ( 500,00 + 2538,78), то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, заборонено на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Торез Донецької області віднесено до цього переліку. З наданого банком розрахунку заборгованості. вбачається, що штрафи у сумі 3038,78 грн. нараховані банком станом на 30.04.2016р. Тобто нарахування цих штрафів було здійснено після 14.04.2014 року. Враховуючи те, що відповідач проживає в [INFO], на території якого здійснюється антитерористична операція, штрафи, які нараховані банком до сплати у загальному розмірі 3038,78 грн., - з 14.04.2014 року стягненню не підлягають, а тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту 14594,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10984,80 грн., заборгованість по комісії -100,00 грн., а всього 25679,51 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, розяснень, викладених у п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду\~ з розгляду цивільних та кримінальних справ\~ «Про\~ застосування судами\~ законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від\~ 17 жовтня 2014 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню\~ судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог\~ (47,72% від суми позову) у розмірі 657,58 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial