Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У червні 2018 року заявник звернулась до суду з заявою про визнання її онука [PERSON], [INFO], недієздатним та призначення її, його опікуном. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], визнаний інвалідом першої Б групи, знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Психічний розлад», не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Батьки її онука померли, після чого вона опікується ним та здійснює за ним догляд, тому виникла необхідність у зверненні до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не прибули, в своїх письмових заявах просили справу розглядати у їх відсутності. Заявник заяву підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі та призначити її опікуном над [PERSON] Представник органу опіки та піклування надав суду подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] разом з висновком органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], інвалід І групи, підгрупи Б з дитинства, внаслідок психічного розладу здоровя, є рідним онуком заявниці, зареєстрований та проживає разом з нею в [ADDRESS](ст.9, 10,11). Батьки [PERSON] померли: батько [PERSON], 21.05.2018 року, а мати [PERSON], 01.07.2013 року(ст. 6, 7,12,13). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 302-2018 від 25.09.2018 року [PERSON] з дитинства відставав в психомовному розвитку, фразова мова не формувалась, школу не відвідував, після смерті батьків проживає разом з бабусею; 3 2001 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра за місцем проживання, з діагнозом: помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. З приводу поставлених експерту питань встановлено, що [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість в ступені не різко вираженої імбецильності з емоційно-вольовою нестійкістю та системним недорозвитком мовлення П рівня, з приводу даного захворювання спостерігається психіатрами, а психіатричною МСЕК визнаний інвалідом 1 «Б» групи дитинства. Ступінь наявної розумової відсталості та емоційно-вольових порушень настільки виражена, що позбавляє [PERSON] здатності в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки (ч. 1 ст. 41 ЦК України), яка відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК призначається судом. Згідно з абзацом 2 п. 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом № 34/166/131/88 Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обовязки. Поданням від 15.08.2018 року № 04/1381 про призначення опікуном [PERSON], Орган опіки та піклування просить призначити заявницю опікуном над [PERSON], вразі визначення його судом недієздатним. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов заявниці від 22.06.2018 року, медичного висновку №1239 від 25.06.2018 року про стан її здоровя, а також витягу з рішення №734 від 11.07.2018 року «Про затвердження висновків органу опіки та піклування» судом встановлено, що: за місцем проживання заявниці для її онука створені усі належні умови для життя, вона є фізично здоровою особою та може бути опікуном, оскільки здійснює постійний догляд, опікується та забезпечує утримання [PERSON] Вимоги, яким повинен відповідати опікун, визначені статтями 63, 67 ЦК України. Обставин, які виключають можливість призначення заявниці опікуном свого рідного онука, визначених ст. 64 ЦК України, судом не встановлено, а тому вона може виконувати обовязки опікуна. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, підтверджується належними доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved