overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON], яка є інвалідом 2-ї групи з дитинства та призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявник є сестрою [PERSON], остання через хворобу не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та передбачати можливі наслідки вчиненого, потребує постійного догляду та нагляду. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснив, що заперечень проти задоволення заяви не має. Надав подання про доцільність призначення заявника опікуном над недієздатною сестрою. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і подані докази та давши їм належну оцінку, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є братом [PERSON], [INFO], яка є інвалідом другої групи з дитинства (а.с. 5, 7, 9). Згідно акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 201-2018 від 26.06.2018 року на досліджувану [PERSON] [INFO], комісія зробила висновок, що [PERSON] з раннього дитячого віку страждає на помірну розумову відсталість в ступені неглибокої імбецильності із загальним недорозвитком мови. Ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості на даний час настільки виражена, що позбавляє її здатності в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.26-27). Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку що заява про визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованою, підтверджена належними доказами, а відтак, підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до\~ст.ст.\~60,\~62,\~63\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою за місцем її проживання у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, ким може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради вніс до суду письмове подання про доцільність призначення опікуном над [PERSON] [PERSON], [INFO], в якому просить призначити останнього опікуном над [PERSON] та докази на обґрунтування подання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки встановлення опіки над [PERSON] необхідне для забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, як особи, яка за станом здоровя, не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Терешківка Ніжинського району Чернігівської області, є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Терешківка Ніжинського району Чернігівської області. Заява обгрунтована тим, що заявник [PERSON] здійснює дії щодо оформлення спадщини після своєї бабусі [PERSON], яка проживала і прийняла спадщину своєї рідної сестри [PERSON]. У зв»язку з відсутністю документів на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] заявник позбавлений можливості оформити спадщину [PERSON]. Просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву, пояснивши, що [PERSON] є його рідною бабусею, [PERSON]-двоюрідною бабусею, спір про спадщину відсутній. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником заявника [PERSON]. Згідно повідомлення від 13 липня 2018 року представник заінтересованої особи-староста с.Терешківка Лосинівської селищної ради [PERSON] заперечень проти заяви не має,просить розглянути справу за відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], останні проживали в [ADDRESS], спір про їх спадщину відсутній. Аналогічні показання в судовому засіданні надані свідками [PERSON] та [PERSON]. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Заявником по справі є [PERSON], [INFO], місце проживання в [ADDRESS], батьками якого згідно копії свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON]. Матір»ю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. За таких обставин [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Терешківка Ніжинського району, є бабусею заявника [PERSON]. Згідно повідомлення Державного архіву Чернігівської області від 26 лютого 2018 року відомості про народження [PERSON] та [PERSON] надати неможливо. Відповідно до копії довідки с.Терешківка Лосинівської селищної ради Ніжинського району від 17 листопада 2017 року [PERSON], яка померла [INFO] року, станом на час своєї смерті проживала в [ADDRESS], її склад сім»ї,-сестра [PERSON]. Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] та [PERSON], спору про спадщину останніх-станом на час розгляду справи відсутні. Із врахуванням вищезазначених доказів, зокрема, показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], наявні підстави для висновку, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для реалізації спадкових прав після [PERSON]. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], яким просив суд розірвати шлюб, який був укладений 29.09.2001 року між ними, і зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, а/з про шлюб № 1975. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають із батьком, що вбачається зі змісту довідки Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області від 17.05.2018 року № 695. Позивач підтримав позов у підготовчому судовому засіданні. Відповідач повністю визнала позовні вимоги, вважала, що збереження сімї неможливо, оскільки подружжя втратили почуття один до одного. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Суд встановив, що діти проживають із батьком [PERSON], спору між сторонами щодо місця проживання дітей не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 09 липня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №103). Зазначає, що від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки через різні характери та погляди на життя між ними не було взаєморозуміння, взаємоповаги, часто виникали сварки та суперечки, і з початку 2018 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, тому просить даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову, у якій просить шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 09 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №103). Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 18 липня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №119). Зазначає, що від шлюбу у них 26 грудня 2014 року народився син [PERSON]. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та різні погляди на життя, постійні сварки та конфлікти, вони припинили подружні стосунки й з вересня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просить даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить розірвати шлюб та не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову, у якій просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 18 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Бевз) К.Ю. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №119). Від шлюбу у сторін 26 грудня 2014 року народився син [PERSON]. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 26 січня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №12). Зазначає, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання вони переконалися, що в них немає спільних інтересів та бажання бути разом, і з грудня 2017 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому просить даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову, у якій просить шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 26 січня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №12). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

у травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сторони сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12). З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. При укладенні шлюбу позивач не змінювала своє прізвище. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.09.2007 року вони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 216. Від проживання у шлюбі у них є син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 22.09.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 216. У позивача і відповідача є син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 041378 від 22.07.2007р., свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 075989 від 03.04.2008р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період її навчання в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що вона навчається на денній формі навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано 03 жовтня 2013 року, і з того часу вони проживають окремо. На даний час батько, створивши іншу сім'ю, не надає позивачу необхідної матеріальної допомоги, яку вона потребує, оскільки є студенткою і не працює. Матеріально утримує позивача її мати: вона купляє їй одяг, взуття, начальні посібники та канцелярські приладдя тощо. За її рахунок позивач харчується, купує всі необхідні речі для повсякденного життя, на що в середньому щомісяця витрачається біля 3000 грн. З метою матеріального забезпечення [PERSON] її мати постійно перераховує кошти на банківський рахунок позивача, що підтверджується випискою з рахунку. Проте таких коштів мені недостатньо, і на даний час мати не може матеріально забезпечити доньку, оскільки не має постійної роботи. У той же час відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, оскільки працює лікарем, отримує заробітну плату. У добровільному порядку вирішити питання з відповідачем про надання матеріальної допомоги позивач не має можливості, тому змушена звернутися до суду з позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з вищенаведених підстав, не заперечує проти заочного розгляду справи.\~\~ Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається на денній формі навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №065024; довідкою від 20.04.2018 № 1186 Національного університету біоресурсів і природокористування України. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилалась на\~те,\~що 10\~березня 2007\~року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Вона є спадкоємцем першої черги, однак пропустила, визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не мала достатніх коштів для оформлення своїх спадкових прав. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не зявивсь, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2007 року померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть [PERSON] 1-БВ №056839 від 12.03.2007р.). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до листа відмови держнотаріуса [PERSON] №1019/01-16 від 13.04.2018р. позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав через пропуск строку звернення до нотаріуса та розяснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті матері. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON], [INFO] додатковий строкдля подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла 10 березня 2007 року, в шість місяців, після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved