Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 2006 року та 1/4 частини цієї квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2014 року. [PERSON], яка є його матір'ю, є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2014 року. У спірній квартирі крім нього зареєстровані: його доньки [PERSON], [PERSON] та відповідач - [PERSON], яка є його колишньою дружиною. Відповідач з 11 травня 2011 року не проживає у спірній квартирі, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що відповідач втратила право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 38). Відповідач до суду не з'явилась, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Третя особа у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с. 39). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 2006 року (а.с. 8) та 1/4 частини цієї квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2014 року (а.с. 9). [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2014 року (а.с. 12). У зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 від 11 січня 2017 року № 69 (а.с. 15). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази. З наданої довідки Солом'янського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві від 10 квітня 2017 року (а.с. 28) вбачається, що [PERSON] із заявами з приводу перешкоджання їй у користуванні квартирою [ADDRESS] за період з 01 січня 2012 року по теперішній час до Солом'янського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві не зверталась. Актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 28 січня 2016 року, 26 квітня 2016 року, 31 серпня 2016 року та від 29 грудня 2016 року підтверджений факт відсутності [PERSON] в квартирі [ADDRESS] протягом 7 років (а.с. 24-27). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає 640 гривень судового збору.

Outcome: approved