Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У червні 2015р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 27 травня 2009р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого остання отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою», затверджені наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010р. та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачка ухилялася від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором б/н від 27 травня 2009р. в розмірі 19935,00грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60,00грн. Ухвалою суду від 19 червня 2015 року по справі було відкрите провадження та призначене судове засідання (а.с.29). 22 червня 2015 року [PERSON] померла. Ухвалою суду від 31 серпня 2015 року була витребувана з відділу РАЦС в м. Одесі інформація про наявність актового запису про смерть [PERSON], а з Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції та Управління [PERSON] України в Одеській області, Малиновського районного відділу інформація про зареєстроване за [PERSON] на праві власності нерухоме та рухоме майно, а також інформацію про реєстрацію за місцем проживання померлої її членів семї (а.с.37). Ухвалою суду від 14 грудня 2015 року була витребувана спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] (а.с.78). Ухвалою суду від 16 лютого 2016року за заявою представника ПАТ КБ «Приват Банк» до участі у справі залучені в якості правонаступників спадкоємці [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с.107). Представник ПАТ КБ «Приват Банк» діючий за довіреністю від 11 липня 2014 року в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутністю в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідачів в судові засідання (а.с.24). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про визнання позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутністю (а.с.112). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.111). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.22зв.). Судом встановлено, що 27 травня 2009р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти (а.с.11-17). Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною картою» та «Тарифів Банку». [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою», затверджені наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010р. та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором б/н від 27 травня 2009р. виконав в повному обсязі, однак [PERSON] від виконання своїх зобовязань ухилялася. Через невиконання зобовязань за кредитним договором б/н від 27 травня 2009р. у [PERSON] станом на 30 квітня 2015р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 19935,00грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 13110,99грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 5436,63грн., заборгованості за пенею та комісією 200,00грн., штрафу (фіксована частина) 250,00грн., штрафу (процентна ставка) 937,38грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 19 травня 2015р. (а.с. 6-10). 22 червня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть №6756 від 23 червня 2015року та свідоцтвом про смерть (а.с. 43-45, 91). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30 вересня 2005 року (а.с.102). Встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.97 ). Встановлено, що при житті [PERSON] оформила заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] (а.с.99). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 17 грудня 2015р. рідний син померлої [PERSON], як спадкоємець за заповітом надав до Пятої одеської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини (а.с.90). Судом встановлено, що 17 грудня 2015 року, донька померлої [PERSON], своєчасно звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.89). 28 січня 2016 року державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] 9 (а.с. 113). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч.1 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обовязок відшкодувати майнову шкоду, яка була завдана спадкодавцем. Спадкоємці зобовязані відповідно до вимог ст.1282 ЦК України задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки, спадщину прийняла тільки [PERSON], то до неї переходить обовязок задовольнити вимоги кредитора, а саме ПАТ КБ «Приват Банк» в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню частково, і з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 19935,00грн. Що стосується позовних вимог до [PERSON], то суд вважає, що в цей частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки останній від спадщини відмовився. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд. Суд вважає, що оскільки, [PERSON] подала заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, то обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не підлягають доказуванню, оскільки визнані відповідачкою. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 243,60грн., тому дані судові витрати підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] (а.с.1).

Outcome: partial