Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

у травні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. За їх спільною заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 ч.2 ст. 125 СК України відповідач [PERSON] визнав себе батьком дитини та був записаний таким у свідоцтві про її народження. В даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а тому звернулась до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачуючи аліменти. Однак останній добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки неофіційно працює та має гарний заробіток. Відповідач [PERSON] має дітей від попереднього шлюбу, але аліментів на їх утримання не сплачує. А тому, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи стягувати з моменту звернення в суд і до досягнення сином повноліття з подальшою індексацією відповідно до законодавства. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що з жовтня 2015 року разом з відповідачем [PERSON] однією сімєю не проживає. Вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та щомісячно отримує допомогу на сина в розмірі 860 грн. Однак, даних коштів на утримання дитини не вистачає, а відповідач добровільно надавати кошти на утримання сина не бажає. Згоди щодо утримання дитини ними не досягнуто, а тому просила суд позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив обставини, на які посилається позивач та суду пояснив, що не працює, йому встановлено третю групу інвалідності на строк до 01.08.2016 року, а тому отримує 1200 грн. пенсії. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі не більше 500 грн., оскільки допомагає дитині від першого шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу до жовтня 2015 року в с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ №235595, виданим 19.01.2015 року виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Згідно довідки № 1725 від 17.05.2016 року, виданої виконкомом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою [PERSON], [INFO], в с.Судилків, по вул.Тітова, буд. 8, Шепетівського району, Хмельницької області. Відповідач [PERSON], [INFO], проживає окремо, а саме: в с.Красносілка по вул. Сонячна, буд. 10, Шепетівського району, Хмельницької області. Позивач [PERSON] в даний час не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 860 грн. Відповідач офіційно не працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи. Вказані обставини визнані сторонами у судовому засіданні, а тому в силі ч.1 ст. 61 ЦПК України не потребують доказування. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Крім того, за змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і він є працездатною особою, то зобовязаний таку надавати. Отже, вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, задовільний стан здоровя відповідача, який офіційно не працевлаштований, отримує пенсію як інвалід 3 групи, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини від першого шлюбу, на яку він добровільно сплачує аліменти, рівність прав дітей, а тому приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу в визнаному ним розмірі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки сторони, які є батьками неповнолітнього [PERSON] в рівній мірі несуть обовязки щодо його виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. Також, на підставі\~п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд вважає, що судовий збір в розмірі 393 грн. 67 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial