Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

У червні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] В судове засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Сімоненко С.В. не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, що підтверджується оголошенням про виклик відповідача надруковане в засобах масової інформації «Зоря Полтавщини».. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.08.2000 року. Згідно довідки № 5636 від 07.06.2017 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON], відповідач - син позивачки [PERSON] ( а.с.6). В позовної заяві позивачкою вказувалось що з 2014 року відповідач не проживає у даній квартирі, жодного разу за цей проміжок часу не з'являвся, особисті його речі у даній квартирі відсутні. Покинувши місце своєї реєстрації, відповідач не вжив дій по зняттю з реєстрації, в зв'язку з чим позивачка змушена нести значні витрати по сплаті за комунальні послуги, тому була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Судом встановлено, що з 2014 року відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS], що підтверджується Актом - підтвердження з поясненнями сусідів, які засвідчені начальником КП «ЖЕО №2» (а.с.7). Поряд з цим, ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Поряд з цим, статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сім'ї. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2014 року та при цьому не несе будь-яких витрат по оплаті проживання, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved