Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , просив ухвалити рішення про припинення стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 20 вересня 2002 року одружений з [PERSON] , від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , на даний час подружні відносини припиненні, кожен із них живе своїм життям, тому він звернувся із позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26.05.2014 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно. На даний час позивач та відповідач і їхній син [PERSON] , проживають разом в одній квартирі, що належить йому на праві власності, поведінка [PERSON] створює нестерпні умови для спільного проживання та негативно відзначається на вихованні неповнолітнього сина, який фактично знаходиться на його утриманні. Вказує, що він несе всі витрати на утримання, навчання, виховання та розвиток сина, відповідачка ніде не працює, отримує аліменти на утримання сина і користується ними на власний розсуд, задовольняючи потреби своєї залежності, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 03.08.2021 року до Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву про припинення стягнення аліментів, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вказуючи на те, що посилання позивача в позові не відповідають дійсності, а також відповідно до приписів сімейного законодавства платник аліментів, який вважає, що сплачуванні ним аліменти використовуються не для потреби дитини може звернутися до органу опіки та піклування щодо наявності факту нецільового використання коштів, проте позивач не звертався із такою заявою і у нього існує обов`язок на утримання свого сина [PERSON] . Ухвалою суду від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позові. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Мокрицька Л.Я. не з`явилися, подали до суду клопотання від 01.10.2021 року, у якому позовні вимоги не визнали, просили розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні від 01.09.2020 року просив судове засідання проводити без його участі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , повідомив що навчається на третьому курсі Рівненської медичної академії, проїзд, харчування, одяг, репетитора та спортзал оплачує батько [PERSON] . Матір [PERSON] аліменти, які отримує не витрачає на нього, зловживає алкогольними напоями. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2004 року. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності від 15.04.2008 року власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 02.09.2021 року Здолбунівським районним судом Рівненської області винесено рішення про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрованого 20 вересня 2002 року. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26.05.2014 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки КЗ вищої освіти «Рівненська медична академія» №1240 від 18.02.2021 року [PERSON] є студентом другого курсу на державній формі навчання. Відповідно до листа Здолбунівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Здолбунівської міської ради від 27.07.2021 року, 30.06.2021 року фахівцями центру був здійсненний візит у сім`ю Прозапас та складений акт оцінки потреб. На час візиту у будинку перебувала [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] з його слів його мама неодноразово перебуваючи у станні алкогольного сп`яніння, вчиняла насильницькі дії щодо його батька [PERSON] , які супроводжувалися словесними образами та інколи фізичним насильством. Постановами Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07.07.2021 року та від 19.08.2021 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст. 171 СК України\~дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. У судовому засіданні 01 жовтня 2021 року, був заслуханий неповнолітній [PERSON] , який пояснив, що матір [PERSON] витрачає кошти отриманні від аліментів не за призначенням, зловживає алкогольними напоями, батько [PERSON] забезпечує його усім необхідним. Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом\~ст. 181 СК України\~аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм\~Сімейного кодексу України\~вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився. Згідно з ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] перебуває на повному утриманні батьком свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави в розмірі 908 грн.

Outcome: approved