Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до приватного підприємства «ШипШина» (далі - ПП «ШипШина») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. В обгрунтування своїх вимог зазначали, що 18 березня 2012 року о 12.30 год., він, позивач [PERSON], керуючи мотоциклом марки «Хонда», р.н. [NUMBER], рухався в напрямку центру міста по просп. В.Чорновола в м. Львові. Однак водій автомобіля марки «Ауді-А5», р.н. [NUMBER], [PERSON], порушивши вимоги правил безпеки дорожнього руху, виїхала на смугу зустрічного руху та внаслідок цього відбулось зіткнення між вказаними транспортними засобами. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2013 року [PERSON], яка працює на посаді заступника директора з адміністративних питань ПП «ШипШина», була визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №2214 від 25 червня 2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої власнику мотоцикла «Хонда» [PERSON] становить 47 955,00 грн. Крім майнової шкоди, їм позивачам внаслідок злочину також заподіяна моральна шкода, яка полягає в наступному. Він, позивач [PERSON], під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав великий больовий шок, 23 дні він пролежав на стаціонарному лікуванні з тілесними ушкодженням середньої тяжкості, а після виписки - лікувався амбулаторно до 31 серпня 2012 року, що підтверджується медичними документами. В даний час він відчуває ниючу біль в ділянці правого колінного суглоба і особливо різку біль при змінах погоди. Він не може довго знаходитись на ногах і через це йому важко влаштуватися на роботу по професії, так як закінчив Львівський професійний ліцей харчових технологій, а ця робота вимагає перебування на ногах цілий робочий день. Крім цього через отриману травму він не може бігати, займатись спортом, повноцінно їздити на мотоциклі тощо. Вона, [PERSON], дізнавшись про дорожньо-транспортну пригоду з участю її сина, також отримала великий психологічний стрес, оскільки синові було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вона переживала, щоб травма не призвела до каліцтва сина та переживає по даний час, так як травма постійно турбує сина. Після госпіталізації сина вони постійно змушена була перебувати біля нього та це вплинуло на її доходи та ін. З огляду на ці факти просили постановити рішення, яким стягнути з ПП «ШипШина», як власника джерела підвищеної небезпеки, в користь [PERSON] 47 955,00 грн. у відшкодування майнової шкоди, 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 2 000,00 грн. витрат за правову допомогу, а в користь позивача [PERSON] - 50 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. 04 жовтня 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначили що заподіяна майнова шкода в розмірі 47 955,00 грн. відшкодована [PERSON] страховою компанією «Універсальна» в повному обсязі, а тому вони просять постановити рішення про стягнення з ПП «ШипШина» лише заподіяну моральну шкоду та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог. Представник ПП «ШипШина» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні. Вважає, що розмір моральної шкоди позивачами належним чином не обґрунтований та таку шкоду повинна відшкодовувати [PERSON], яка керувала автомобілем марки «Ауді - А5» на відповідній правовій підставі, а саме на підставі договору оренди. Представник залученої до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, зіславшись на обставини, які наведені в долученому до справи письмовому поясненні. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2012 року о 12.30 год. третя особа по справі [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ауді - А5», р.н. [NUMBER] та рухаючись ним по просп. В.Чорновола в м. Львові в районі будинку №103, порушила вимоги Правил дорожнього руху України та виїхала на смугу руху мотоцикла марки «Хонда», р.н. [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] та внаслідок цього відбулось зіткнення між вказаними транспортними засобами. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а водій мотоцикла [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №232/2012 від 17 травня 2012 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] працювала на посаді заступника директора з адміністративних питань ПП «ШипШина», яку обіймає по даний час, а власником автомобіля марки «Хонда», яким вона керувала, відповідач по справі - ПП «ШипШина». Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2013 року [PERSON], була визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №2214 від 25 червня 2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої власнику мотоцикла «Хонда» [PERSON] становить 47 955,00 грн., яка в ході судового розгляду справи була їй відшкодована повністю страховою компанією «Універсальна». Зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивачів [PERSON], [PERSON], їх представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], долученими до справи копіями вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2013 року, технічного паспорту на мотоцикл, іншими зібраними у справі доказами та ці обставини ніким в судовому засіданні не оспорювались. В судовому засіданні також встановлено, що внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди позивачам [PERSON] та [PERSON] дійсно була заподіяна моральна шкода, яка полягає в наступному. Позивач [PERSON] під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав великий больовий шок, тілесні ушкодження, а саме: відкритий перелом зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки, масивну забійно-рвану рану правого колінного суглобу садно передньої поверхні лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №232/2012 від 17 травня 2012 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Після дорожньо-транспортної пригоди він 23 дні пролежав на стаціонарному лікуванні з тілесними ушкодженням середньої тяжкості, а після виписки - лікувався амбулаторно до 31 серпня 2012 року, що підтверджується медичними документами. Як вбачається з його пояснень, в даний час він відчуває ниючу біль в ділянці правого колінного суглоба і особливо різку біль при змінах погоди, не може довго знаходитись на ногах, бігати, займатись спортом, повноцінно їздити на мотоциклі тощо. Вона, позивач [PERSON], дізнавшись про дорожньо-транспортну пригоду з участю її сина, також отримала великий психологічний стрес, оскільки синові було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вона переживала, щоб травма не призвела до каліцтва сина та переживає по даний час, так як травма постійно турбує сина. Після госпіталізації сина вони постійно змушена була перебувати біля нього та це вплинуло на її доходи та ін. Враховуючи зібрані у справі докази та зазначені вище положення ст. 23 ЦК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, та така шкода повинна бути відшкодована відповідачем ПП «ШипШина», як власником автомобіля марки «Хонда», р.н. [NUMBER]. При цьому суд не приймає до уваги доводи представників відповідача і третьої особи про те, що моральна шкода повинна відшкодовуватися [PERSON]. яка була за кермом вищевказаного автомобіля, оскільки з урахуванням вимог ст. 799 ЦК України не можна вважати, що вона керувала ним на визначеній законом правовій підставі.

Outcome: partial