Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив звільнити з-під арешту 59/100 частин домоволодіння №93 по вул. Челюскінців у м. Харкові, який був накладений за ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року у справі №2018/2-2986/11 в забезпечення позову ПТ «ХН-Ломбард» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 15.08.2000 року. В обґрунтування позову зазначив, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа №2018/2-2986/11 за позовом ПТ «XН-Ломбард» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 15.08.2000 року. На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року в забезпечення даного позову було накладено арешт на майно відповідача [PERSON], а саме 59/100 частин житлового буднику по вул. Челюскінці і в м. Харкові та заборонено його відчуження. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2012 року по справі №2018/497/2012 було перерозподілено ідеальні долі між співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Челюскінців, 93, де відповідачу [PERSON] було виділено долю в розмірі 34/100 частин вказаного домоволодіння, яка зареєстрована за [PERSON] В ході проведення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого документа, майно, що належало на праві власності [PERSON], було передано на реалізацію з прилюдних торгів до торгівельної організації в порядку приписів ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження». [PERSON] державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 21.05.2013 року майно боржника [PERSON] - 34/100 частини домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Челюскінців, 93, передане стягувачу [PERSON], після чого приватним нотаріусом видано Свідоцтво про право власності від 19.09.2013 року. На теперішній час він, як власник частини домоволодіння не може розпоряджатися своєю власністю. В судових засіданнях позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягав. У судове засідання, призначене на 07.09.2015 року не зявився, належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПТ «ХН-Ломбард» [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 07.12.2012 року (а.с.38) в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності арешту та заборони відчуження нерухомого майна, належного позивачу у встановленому законодавством порядку, а саме витягу з реєстру обтяжень про наявність запису про такий арешт, надала до матеріалів справи письмові заперечення на позов (а.с.39-41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, неодноразово належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи (а.с.71), причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.37) у судове засідання зявилась, у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що у разі звернення за проведенням державної реєстрації припинення обтяження особи, визначеної в статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно норм діючого законодавства України, з додаванням необхідних документів, передбачених Законом та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор зможе розглянути питання щодо можливості припинення обтяження на 59/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Челюскінців, 93, та надала до матеріалів справи письмові заперечення на позов (а.с.56-58). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року у справі №2018/2-2986/11/13 в порядку забезпечення позову за заявою ПТ «ХН-Ломбард» накладено арешт, заборонивши відчуження 59/100 частин будинку №93 по вул. Челюскінців в м. Харкові, що належить [PERSON] (а.с.5), дана ухвала набула чинності та на теперішній час не скасована. Як вбачається з матеріалів справи, 04 травня 2012 року Київським районним судом було постановлено рішення, яким перерозподілені частки між співвласниками будинку №-93 по вул. Челюскінців, яким за [PERSON] було визнано право власності 34/100 частини будинку. Рішення набрало законної сили, залишено без змін ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2013 року( а.с.6-10). З пояснень позивача, встановлено, що постановою Київського ВДВС ХМУЮ від 31.10.2012 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2035/8245/2012 виданого 29.10.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 360 000 грн. Відповідно до [PERSON] від 21.05.2013 року державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у розмірі 302353 грн. передано майно та залишено за [PERSON] 34/100 частини домоволодіння, що складає 60,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Челюскінців, 93.(а.с.13) Відповідно до Свідоцтва приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] від 19.09.2013 року, посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з 34/100 частини житлового будинку 93 по вул. Челюскінців в м. Харкові, яке передане [PERSON], в рахунок погашення боргу у розмірі 302 353 грн. (а.с.14). За правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до\~ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. [PERSON] приписами статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до\~ст.321 ЦК України, право\~\~власності\~\~є\~\~непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права\~\~чи\~\~обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної\~\~необхідності\~\~на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~ст. 353 цього Кодексу. Статтями\~391,\~392 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, на даний час\~\~[PERSON] є особою, яка правомірно володіє 34/100 (до перерозподілу ця частка становила 59/100) частинами житлового будинку 93 по вул. Челюскінців в м. Харкові, та не є учасником цивільного провадження в рамках якого було накладено арешт на це майно, проте не може в повній мірі володіти та розпоряджатися своїм правом власності, що в свою чергу порушує його права, а тому вони підлягають судовому захисту саме шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини. Проте, судом встановлено, що позивачу належить на праві власності саме 34/100 частин спірного будинку, але останній ставить питання про виключення майна з підарешту, накладеного на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 року на 59/100 частину домоволодіння, яка на час накладання арешту належала на праві власності [PERSON] У звязку із тим, що суд розглядає вимоги позивача

Outcome: partial