Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У червні 2019 р. Житлово-будівельний кооператив «Хімік-19» (далі по тексту - ЖБК «Хімік-19», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальному розмірі 21002,15 грн. пропорційно частки кожного з відповідачів у праві власності на житло. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] та отримують від позивача житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Як споживачі житлово-комунальних послуг відповідачі зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2014 по 01.06.2019 утворилася заборгованість в розмірі 21002,15 грн. Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язані сплатити зазначену суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми пропорційно належних кожному з них часток у праві власності на квартиру, а саме: [PERSON] - 5/8 часток, [PERSON] - 3/8 часток. Ухвалою від 30.07.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] та зазначеною у позовній заяві адресою місця проживання відповідача [PERSON] направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відмітками «адресат відсутній» ( [PERSON] ) «за закінченням строку зберігання» ( [PERSON] ). Окрім того відповідачі повідомлялись про розгляд справи через сайт Судової влади України. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. ЖБК «Хімік-19» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] . Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон № 1875-IV) дає визначення, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом, а споживачем є фізична та юридична особи, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, договором дарування частини квартири та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з даними яких [PERSON] належить 5/8, а [PERSON] - 3/8 часток даної квартири (а.с. 8, 9-10, 11-12). Згідно з нормами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна… (стаття 360 ЦК України). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», стаття 7 якого визначає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. За положеннями статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію (стаття 151 Житлового кодексу Української РСР). Згідно пункту 8 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, співвласники житлового будинку, гуртожитку зобов`язані забезпечувати належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонт, технічне переоснащення спільного майна житлового будинку, гуртожитку пропорційно до частки співвласника на умовах співфінансування. Системний аналіз вищенаведених положень закону та нормативно-правових актів в їх сукупності дає підстави для висновку, що кожний власник (співвласник) приміщення у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна будинку, зокрема, приміщень загального користування. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання таких послуг в даному випадку на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення відповідачів від їх оплати. Така правова позиція ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13 та у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц. Судом встановлено, що ЖБК «Хімік-19» до серпня 2015 р. забезпечував надання для будинку [ADDRESS] всього комплексу житлово-комунальних послуг (окрім послуг з електропостачання), включаючи послуги з утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, водовідведення та постачання холодної і гарячої води, а з вересня 2015 р. надає лише послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Згідно пункту 5.2. Статуту ЖБК «Хімік-19» до компетенції загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу належить затвердження розміру внесків на утримання будинків та прибудинкової території. Рішенням загальних зборів членів ЖБК «Хімік-19» від 24.10.2016 затверджено розмір внеску на утримання будинків та прибудинкової території в сумі 3 грн. за один квадратний метр загальної площі для усіх квартир (1,98 грн. для квартир першого поверху), починаючи з 01.12.2016 (а.с. 19). Рішенням загальних зборів членів ЖБК «Хімік-19» від 15.06.2017 затверджено розмір внеску на утримання будинків та прибудинкової території в сумі 5 грн. за один квадратний метр загальної площі для усіх квартир (4 грн. для квартир першого поверху), починаючи з 01.07.2017 (а.с. 20-21). Рішенням загальних зборів членів ЖБК «Хімік-19» від 20.02.2019 затверджено розмір внеску на утримання будинків та прибудинкової території в сумі 8 грн. за один квадратний метр загальної площі для усіх квартир (6,70 грн. для квартир першого поверху поверху, починаючи з 01.04.2019 (а.с. 22-24). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що власники квартири [ADDRESS] протягом тривалого часу не виконували належним чином зобов`язання по оплаті спожитих житлово-комунальних послуг, а з січня 2016 р. будь-які платежі на користь позивача взагалі припинили, внаслідок чого станом на 01.06.2019 утворилась заборгованість в загальному розмірі 13280,35 грн. (а.с. 13-16). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком його втрати від інфляції станом на 01.05.2019 склали 6 528,31 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 1 193,49 грн. (а.с. 17-18). Отже за результатами оцінки викладених у позовній заяві аргументів і наданих доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог ЖБК «Хімік-19» про стягнення з відповідачів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,трьох процентів річних та індексу інфляції в загальному розмірі 21002,15 грн. Кожен з відповідачів повинен нести відповідальність відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності на квартиру, а відтак суд присуджує до стягнення з [PERSON] 5/8 частин суми боргу, що становить 13 126,34 грн., а зі [PERSON] - 3/8 частин, що становить 7 875,81 грн. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів у відповідних частках понесені позивачем судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1921 грн. та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1200 грн. (а.с. 25-33). На підставі викладеного,

Outcome: approved