Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

У січні 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 43 096,00 грн, посилаючись на те, що відповідач отримав позику у сумі 1 000,00 грн зі сплатою 1,9% від суми позики, але не менше ніж 30,00 грн за перший день користування позикою, 1,9% від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в пункті 1.3. договору, додатково до основних процентів 1,9% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в пункті 1.3. договору, однак не виконує умови взятого на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 25.12.2019 р. загальний розмір заборгованість становить 43 096,00 грн, з яких: 1 000,00 грн основного боргу, 21 348,00 грн заборгованості по відсоткам, 20 748,00 грн заборгованості за простроченими відсотками. Ухвалою судді від 17.01.2020 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. Повідомленням суду від 17.01.2020 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі пункту першого статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що відповідно до укладеного договору позики № 99890 від 28.11.2016 р. [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 1 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів (пункт 1.3. договору) зі сплатою 1,9% від суми позики, але не менше ніж 30,00 грн за перший день користування позикою, 1,9% від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в пункті 1.3. договору, додатково до основних процентів - 1,9% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в пункті 1.3. договору. При укладенні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, за умовами якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Вказаним договором передбачено порядок та умови повернення позики, сплата нарахованих за період дії договору відсотків. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення коштів за договором позики та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами договору, то станом на 25.12.2019 р. загальний розмір заборгованість відповідача становить 43 096,00 грн, з яких: 1 000,00 грн основного боргу, 21 348,00 грн заборгованості по відсоткам, 20 748,00 грн заборгованості за простроченими відсотками. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманої позики, проценти за користування нею підлягають стягненню з відповідача. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921,00 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved