Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

У червні 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позову і досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що шлюб між нею та відповідачем укладено 29 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на даний час вона та відповідач не ведуть спільний сімейний бюджет та спільне господарство, проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріального забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання доньки, оскільки матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей відповідач не має, на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його богу також не має, він працездатний, офіційно працевлаштований, працює фірма «Сервіспро» і має стабільний дохід. Крім того, позивач вказує, що вона отримує заробітну плату у розмірі 2000 грн на місяць, якої недостатньо для належного забезпечення і утримання доньки. У зв'язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом Сторонами подані суду заяви, в яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши письмові заяви сторін та надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22 травня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2279, серії [NUMBER]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] Позивач зазначила в позові, що малолітня дитина проживає з нею та знаходиться на її утримання, а батько матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той іх них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами відсутня домовленість про порядок участі відповідача в утриманні дитини, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб на утримання, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його богу Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України №4928 від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved