Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У травні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування переплати пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по вислузі років згідно до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення відповідач. Починаючи з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року у відповідача виникла переплата пенсії та індексації в сумі 7228, 32 грн., у зв`язку з працевлаштуванням на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років. Відповідач належним чином повідомив управління про своє працевлаштування 09.01.2015 року, про те, що працевлаштувався ще 01.12.2014 року, тому вже в грудні відповідач не мав право на пенсійні виплати, які ним було отримано в повному обсязі. Саме за період з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року виникла переплата. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не повернув помилково сплачені кошти, позивач просив суд стягнути з відповідача шкоду завдану позивачу в сумі 7228 грн. 32 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані по справі докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2015 року відповідач подав заяву до Управління Пенсійного фонду України, відповідно до якої просив призупинити виплату пенсії в зв`язку з відновленням трудової діяльності, що підтверджується записом в трудовій книжці від 01.12.2014 року (а.с.4). Відповідно до матеріалів справи, про факт переплати пенсії свідчить лист Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.02.2015 року №45 та довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за період з 01.10.2014 року по 31.01.2015 року від 15.10.2015 року. Згідно матеріалів справи, позивач направляв відповідачу претензійний лист від 16.03.2015 року №3929/07 з пропозицією в добровільному порядку повернути переплату пенсії в розмірі 7228, 32 грн. протягом 30 днів з моменту отримання даного листа, однак, відповідач кошти не повернув. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу переплату пенсії, у зв`язку з працевлаштуванням на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума в розмірі 7228 грн. 32 коп.. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved