Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

У травні 2019 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити факт постійного його проживання разом зі спадкодавцем - його батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , з вересня 2012 року по 28 листопада 2017 року. В обґрунтування своєї заяви вказав на те, що він є рідним сином [PERSON] і [PERSON] . Їм утрьох було передано у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . У 2004 році його батьки переїхали жити і зареєстрували своє місце проживання у квартирі [ADDRESS] , яка належала батькам на праві власності, а в подальшому була переоформлена на племінника. [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складалася з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею був зареєстрований лише батько - [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори ніхто не звертався. У зв`язку з тим, що його мати тяжко хворіла, а батько за станом свого здоров`я не мав можливості доглядати матір, тому з березня 2012 року він змушений був забрати батьків проживати в квартиру за адресою: [ADDRESS] , щоб надавати їм належний догляд. Після смерті матері батько залишився проживати разом з ним, бо стан його здоров`я не давав йому можливості мешкати самому. Та і з моральної точки зору він мав бути поруч. Вони мешкали разом, вели спільний бюджет, разом харчувалися, були пов`язані спільним побутом, проводили спільні покупки тощо, заявник повністю забезпечував батька лікуванням. [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, що складалася з 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належала батькові на підставі свідоцтва про право власності, а також з 1/3 частини квартири, що фактично була успадкована батьком після смерті матері. Після смерті батька заявник звернувся до нотаріуса з питанням про порядок прийняття спадщини, де йому роз`яснили, що так як він проживав разом з батьком на день його смерті, то він не обмежений будь-яким строком на звернення з заявою про прийняття спадщини. Тож він, не розуміючи різниці між проживанням та реєстрацією місця проживання, був певний, що матиме змогу в будь-який час оформити свої спадкові права. Тому у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. В лютому 2019 року він звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори, де отримав список документів необхідних для оформлення спадщини. Згідно довідки № 33 від 01 березня 2019 року з`ясувалось, що батько був зареєстрований один в квартирі [ADDRESS] . Заявник же постійно був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , у квартирі, що належала йому і батькам на праві спільної сумісної власності. Він звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги, але йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, протягом яких спадкоємці за законом чи за заповітом можуть відмовитися від спадщини, прийняти її, відкликати раніше подані заяви. Тож йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала в повному обсязі заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і просила задовольнити її в повному обсязі. Представник Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкова І.В. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у зв`язку з виробничою завантаженістю. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть Серії [NUMBER] , виданим 29.11.2017 року Новокодацьким районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2110 від 29.11.2017 року (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. При цьому, судом встановлено, що заявник, [PERSON] , [INFO] , є рідним сином покійного, що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії [NUMBER] , виданим 15.01.1963 року Міжрайонним бюро ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 188 від 15.01.1963 року (а.с.6). Матір`ю заявника, згідно вказаного свідоцтва, є [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть Серії [NUMBER] , виданим 22.03.2013 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 2038 від 22.03.2013 року (а.с.9). Заявник стверджує, що він постійно проживав зі спадкодавцем - [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини. У зв`язку з вищевказаним, заявник звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] . Інші заяви про прийняття спадщини до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори після померлого [INFO] [PERSON] не надходили, що підтверджується копією спадкової справи № 96/2019, долученою до матеріалів даної справи. Проте, 05 березня 2017 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки ним не було доведено факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця спільним проживанням (а.с.13). З урахуванням зазначених обставин, заявник просив встановити факт його, [PERSON] , постійного проживання разом зі спадкодавцем - його батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , в квартирі [ADDRESS] , з вересня 2012 року по 28 листопада 2017 року. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу же положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, судом встановлено, що покійний [PERSON] з 16.11.2004 року по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житлове товариство «Жовтневе» від 01.03.2019 року за № 32 (а.с.11). В той же час, судом встановлено, що фактично [PERSON] з 01.09.2012 року по 28.11.2017 року (день смерті) проживав разом зі своїм сином - [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча-73» від 22.05.2019 року (а.с.14). Крім того, факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїм батьком - [PERSON] у квартирі [ADDRESS] у період з вересня 2012 року по 28 листопада 2017 року, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є сусідкою і проживає у квартирі [ADDRESS] , та [PERSON] , яка є дружиною заявника. З вищевказаного можливо припустити, що заявник дійсно постійно проживав разом із спадкодавцем - [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що заявник постійно проживав із спадкодавцем не оспорюється, а заявлена ним заява покликана на підтвердження наявності цього факту. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин, з урахуванням вищевказаних обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає можливим встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем - його батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , з вересня 2012 року по 28 листопада 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved