overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є вона та її і спадкодавця син [PERSON], відповідач у справі. Вона постійно проживала із спадкодавцем однією сім'єю до його смерті, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно позбавлена можливості у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстровано. Відповідач відмовився від спадщини після смерті спадкодавця. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначений вище житловий будинок. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12) Позивачка була дружиною спадкодавця, а відповідач - сином спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України вони є спадкоємцями за законом першої черги, в рівних частках. (а.с. 8-11) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка постійно проживала однією сім'єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач в установленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті його батька. (а.с. 27) Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивачка позбавлена можливості через ту обставину, що право власності спадкодавця на житловий будинок не було в установленому законом порядку зареєстровано. Згідно технічного висновку РБТІ жилий будинок побудований у 1991 році, тобто до 05.08.1992 р. Земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю належить позивачці. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] р. помер її батько [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Ще 19.03.2002 р. [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті усе належне йому майно заповів їй. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про спадщину за заповітом на спадвоке майно у виді жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй відмовлено у зв'язку з помилками у державному акті на право приватної власності на цю земельну ділянку. Спадкоємцем за законом є також дружина покійного [PERSON], відповідач у справі. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька на зазначену вище земельну ділянку. Відповідачка позов визнала повністю. (а.с. 15) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] р. (а.с. 4) 19.03.2002 р. [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким усе належне йому майно заповів позивачці. (а.с. 7) Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді жилого будинку, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позбавлена можливості через помилку у державному акті на право приватної власності спадкодавця на це майно. Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджено державним актом. (а.с. 5) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] р. помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді: - жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]; -земельної ділянки площею 3,5014 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця є вона та її і спадкодавця діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі у справі. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено з тих підстав, що право власності спадкодавця за життя на житловий будинок не було в установленому законом порядку зареєстровано, та неможливо визначити коло спадкоємців. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця на зазначене вище спадкове майно. Відповідачі позов визнали повністю. (а.с. 44) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] р. (а.с. 7) Позивачка була дружиною спадкодавця, а відповідачі діти спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України усі вони є спадкоємцями за законом першої черги. (а.с. 6,10-21) Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено з тих підстав, що право власності спадкодавця за його життя на житловий будинок не було в установленому законом порядку зареєстровано і неможливо визначити коло спадкоємців. (а.с. 3) Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами був побудований ще у 1972 році, що підтверджено матеріалами технічної інвентаризації БТІ, і рішенням №7 виконкому Овідіопольської селищної ради від 29.01.1993 р. за [PERSON], як головою колгоспопного двору, було визнано право власності на цей будинок. (а.с. 29-33,36) Довідкою Овідіопольської селищної ради підтверджено, що у [PERSON] згідно записів земельно-кадастрової документації у користуванні перебувала земельна ділянка площею 0.18 га по [ADDRESS]. (а.с. 34) Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджено державним актом. (а.с. 22) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У травні 2014року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.02.1997 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08.02.1997 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] народження. Сторони з листопада 2012року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та являється матір'ю відповідача. В даний час є пенсіонером, отримує незначну пенсію та оскільки є інвалідом 2 групи потребує постійної сторонньої допомоги, оскільки розмір отримуваної нею пенсії не дає можливості належним чином утримувати себе - придбавати речі першої необхідності тат ліки. Відповідач працює на посаді судді господарського суду Полтавської області, отримує суддівську винагороду значного розміру та має можливість надавати допомогу на її утримання, просить стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі 1/2 частини суддівської винагороди щомісяця до смерті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 22.09.1973 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.1976 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] є пенсіонером та відповідно до довідки обласної МСЕК № 1 м. Полтави № 0107480 від 07.06.2005 року являється інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, безстроково, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання матері. Згідно ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її утримання підлягають задоволенню. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги матеріальний стан позивача, яка має власний дохід у виді пенсії, хоч і недостатній для забезпечення її потреб з урахуванням стану здоров'я, матеріальний та сімейний стан відповідача, конкретні обставини справи та приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог і стягнення аліментів на утримання позивачки щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу та судових витрат по справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказувала, що 15.01.2014 року в рахунок майбутніх платежів за купівлю будинку вона передала аванс в сумі 1100 доларів США відповідачці. Але угода купівлі-продажу укладена не була з вини останньої, тому вона повинна повернути авансовану суму. Відповідно до курсу гривні до долара США ця сума буде становити 12927 грн. (1100х11,753=12927). Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідачка позов визнала повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Із цієї норми закону вбачається, що аванс - це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів. Аванс є доказом, який посвідчує факт наявності зобов'язання, а також зараховується в рахунок майбутніх платежів. Сторона, яка видала аванс має право його повернення у випадку невиконання договору. Із матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2014 року [PERSON] передала [PERSON] аванс у сумі 1100 доларів США за продаж останньою житлового будинку в [ADDRESS], про що зазначила в письмовій розписці. Викладене підтверджується оригіналом письмової розписки. Дану обставину відповідачка підтвердила в суді. Договір купівлі-продажу сторонами укладений не був, а тому авансована сума підлягає поверненню. Визнання позову відповідачкою не порушує її права, та права третіх осіб, а тому відповідно до ст. 174 ЦПК України може бути прийнята судом. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2003 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, разом як подружжя не проживають, ведуть окремі бюджети, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], і [PERSON] 17 травня 2003 року у Сотниківській сільській раді Яготинського району Київської області, актовий запис № 1. У судове засідання [PERSON] не з`явилась про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність. [PERSON] про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача не надходило, причини неявки не повідомив, за таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2003 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, разом як подружжя не проживають, ведуть окремі бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1998 року. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, відповідач систематично зловживає спиртними напоями, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], і [PERSON] 21 листопада 1998 року у Сулимівській сільській раді Яготинського району Київської області, актовий запис № 10, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] У судовому засідання позивачка підтримала позов, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1998 року. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, ведуть окремі бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

у травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою. В огрунтування заяви зазначила наступне - в рішенні суду від 15.04.2014 року та виконавчому листі допущено описки, а саме: невірно зазначено адресу відповідача - «[ADDRESS]», замість вірного - «[ADDRESS]» та не зазначено ідентифікаційного номера відповідача. Посилаючись на зазначені обставини заявник просила суд виправити зазначені описки у рішенні суду та виконавчому листі. Сторони в судове засідання не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд вважає можливим розглянути питання про виправлення описки у рішенні суду та виконавчому листі за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Згідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Враховуючи вищевикладене суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що вона з відповідачем має спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Дочка на даний час навчається в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права на денній формі навчання та потребує постійної матеріальної допомоги. Вона сама купує їй одяг, книги, навчальне приладдя та оплачує інші витрати пов»язані з утриманням дитини. Оскільки відповідач будь-якої допомоги на навчання дочки надавити не бажає, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідач в суд не з'явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений. Будь-яких повідомлень про причини неявки та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. При таких обставинах, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони мажуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено і це вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER], що батьками [PERSON], [INFO] є позивачка та відповідач [PERSON] Згідно довідки № 244 від 07.05.2014 року, [PERSON] навчається у Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права за договором-контрактом, на денній формі навчання, з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Проте, що [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] свідчить довідка № 1323 від 13.05.2014 року, видана виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області. Враховуючи, що дочка навчається за договором-контрактом, стипендію не отримує та потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний і може надавати таку допомогу, тому суд вважає стягнути з останнього на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатися в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення навчання. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 2003 року по [INFO]. В обґрунтування заяви вказала, що у 2002 році вона познайомилась з [PERSON]. З 2003 року вони стали співмешкати та [PERSON] переїхав жити до неї за місцем її реєстрації: [ADDRESS]. З цього часу вони стали проживати однією сім'єю, як чоловік та жінка; вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Однак, свої стосунки у встановленому законом порядку вони не зареєстрували. За час спільного проживання вони разом придбали побутову техніку та інші товари. Піклувалися один про одного, як подружжя, до смерті [PERSON], який помер [INFO]. Витратами на поховання займалась вона. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємців за заповітом, а також за законом не має. Вона, відповідно до ст.1264 ЦК України, має право на спадкування за законом у четверту чергу. Встановлення юридичного факту її проживання однією сім'єю з [PERSON] не менш як 5 років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою. Просить заяву задовольнити. Заявниця у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Вимоги підтримала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Факт проживання заявниці однією сім'єю з [PERSON] підтверджується спільними фотографіями, копіями товарних чеків, гарантійних талонів та договорів поставки побутової техніки. Із матеріалів справи також вбачається, що заявниця з 2003 року до [INFO] співмешкала з [PERSON] Проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка; вели спільне господарство та мали спільний бюджет, піклувалися один про одного як подружжя. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] для заявниці має юридичне значення. Заявниці необхідно визнати право на спадщину за законом та право спільної сумісної власності на майно, яке нею набуте за час спільного проживання з [PERSON] з 2003 року по [INFO]. Згідно зі ст.3 Сімейного Кодексу України: «Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки». Відповідно до ст.256 ЦПК України: «Суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім'єю...». При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved