Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2016 року підсудність вказаної справи визначена за Печерським районним судом м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року провадження у справі було відкрито. Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами про визнання право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спадкова справа після смерті батька позивача була відкрита у м. Севастополь. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової О.О., проте отримав відмову, у зв'язку з тим, що на момент смерті спадкодавця територія Автономної республіки Крим не була тимчасово окупованою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги позивача визнала, просила їх задовольнити. В подальшому відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справу була повідомлена у спосіб передбачений ст. 76,77 ЦПК України. Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова О.О. та Ленінська районна державна адміністрація м. Севастополя у судове засідання не з'явились про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись у спосіб передбачений ст.76,77 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO]. помер [PERSON], який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про право власності на житло від 18.06.2000 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних долях. В матеріалах справи міститься заява від 08.03.2012 року від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] Розпискою від 20 грудня 2015 року [PERSON] також відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи на момент смерті спадкодавцю [PERSON] належала 1/ 4 частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Як зазначив позивач, у зв'язку з відсутністю можливості виїхати до м. Севастополь, він 07.05.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової О.О. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте нотаріус відмовила у вчинення нотаріальної дії. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 травня 2015 року, зробивши перевірку наявності заведеної справи за даними спадкового реєстру , нотаріус встановила, що 10.04.2012 року Першою севастопольською державною нотаріальною конторою дійсно була заведена спадкова справа 182/12 щодо майна померлого [PERSON]. Разом з тим у вказаній постанові зазначено, що на момент смерті [INFO] територія Автономної республіки Крим та міста Севастополя не була тимчасово окупованою . Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що рішеням Вишгородського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року було задоволено вимоги [PERSON] та визнано за ним в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] право на спадщину у вигляді земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS]. Також вказаним рішенням встановлено, що після померлого [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON], оскільки [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини. З урахуванням встановленого слід дійти переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки він є єдиним спадкоємцем за закон після смерті [PERSON], який помер [INFO], при цьому позбавлений можливості іншим чином отримати правовстановлюючий документ щодо 1/4 частини нерухомого майна, що знаходиться в м. Севастополь. На підставі викладеного та

Outcome: approved