Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності за нею на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] [INFO] року та смерті [PERSON] [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. У свою чергу, [PERSON] за життя, прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після свого брата - [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] була відкрита спадщина на квартиру під [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS], які належали [PERSON] та померлому [PERSON].16.10.2013 року [PERSON] звертався до Першої Макіївської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом були внесені дані до Спадкового реєстру про відкриття спадкової справи. 12.06.2015 року позивач і відповідач звернулися до Першої Одеської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом були внесені дані до Спадкового реєстру про відкриття спадкової справи. Але, 18.02.2016 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність державної реєстрації права власності померлих на свої частки квартири та на відсутність належного підтвердження місця відкриття спадщини. У теперішній час між спадкоємцями (Позивачем та Відповідачем) виник спір щодо правильного визначення долі у спадковому майні, а саме: квартири [ADDRESS]. 28 грудня 2017 року [PERSON] надав суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання за ним права власності у розмірі 100% на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. У свою чергу, [PERSON] за життя, прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після свого брата - [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] була відкрита спадщина на квартиру під [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS], які належали [PERSON] та померлому [PERSON]. 12.06.2015 року він та його мати [PERSON] звернулися до Першої Одеської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом були внесені дані до Спадкового реєстру про відкриття спадкової справи. Але, 18.02.2016 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність державної реєстрації права власності померлих на свої частки квартири та на відсутність належного підтвердження місця відкриття спадщини. У теперішній час між спадкоємцями виник спір щодо правильного визначення долі у спадковому майні, а саме: квартири [ADDRESS]. Оскільки, у теперішній час ані позивач, ані відповідач не можуть провести усі необхідні реєстраційні дії, і у свою чергу нотаріусом не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом, тому вони звернулися до суду про визнання права власності. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач просив розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог у зустрічному позові наполягав. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] року у м.Одеса, Одеської області, не залишивши заповіту, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 23.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.10). Померлий [PERSON] та позивач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим від 02.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку (а.с.8). Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] - відповідача за первісним позовом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим від 12.05.1993 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області (а.с. 9). Після смерті [PERSON], у відповідності до ст.1220 ЦК України, була відкрита спадщина на квартиру під [ADDRESS] та на квартиру під [ADDRESS], які належали померлому [PERSON] та його померлому брату [PERSON]. Останній помер [INFO] року у Пролетарському районі м. Донецька, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03 жовтня 2013 року відділом ДРАЦС Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с.11). [PERSON] за життя, прийняв, але не оформив, у зв'язку із початком проведення АТО на території Донецької області та своєю смертю, своїх спадкових прав після свого померлого брата [PERSON] Спірне майно - квартира [ADDRESS] належала померлим [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с.17,18). 12.06.2015 року позивач і відповідач звернулися до Першої Одеської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом були внесені дані до Спадкового реєстру про відкриття спадкової справи (спадкова справа № 188/2015р.), про що свідчить витяг про реєстрацію № 40655328 (а.с.24). Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] не встановлено. 08 лютого 2016 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 25-27). Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому розмір частки у спадщини спадкоємців за законом є рівними, згідно ч.1 ст.1267 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, а вимоги за зустрічним позовом [PERSON] - частковому задоволенню, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Тобто за [PERSON] та відповідачем [PERSON], які відносяться до спадкоємців першої черги, слід визнати право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті свого брата [PERSON].

Outcome: partial