overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 листопада 2006 року уклала шлюб з відповідачем в Виконкомі Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 5. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час проживають за однією адресою, однак однією сім'єю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, оскільки наданий судом строк на примирення результатів не дав. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 25 листопада 2006 року в Виконкомі Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 5. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили фактичні шлюбні відносини. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 26 травня 2014 року сторонам було надано строк на примирення 1 місяць. На теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 05.08.2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На підставі вищевикладеного, позивачка бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця з дня пред'явлення позову. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, про що надав до суду відповідну заяву. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На підставі вищевикладеного, позивачка бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця з дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на зазначене та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідач, який є батьком її дитини [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не опікується його навчанням, лікуванням та не приймає участі в утриманні. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання. У судове засідання позивач з'явилась, надала суду пояснень, аналогічних викладеним в позовній заяві. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] батько її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає і не приймає участі в його вихованні, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 600 грн. щомісячно до його повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), який, відповідно до акту депутата від 06 травня 2014 року (а.с.6), проживає разом з матір'ю [PERSON]. Відповідно до довідки Пісківської селищної ради № 890 від 06 травня 2014 року [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні (а.с. 8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 травня 2014 року, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 07 червня 2008 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу дочка проживає з нею, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, позивачка просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дочки до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання по повторному виклику не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони 07 червня 2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач працює, має постійний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 02 жовтня 1993 року Корабельним районним відділом запису актів громадянського стану міста Миколаєва, актовий запис № 602. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони не ведуть сумісного господарства, мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, що призвело до втрати почуття кохання. Відповідач ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України, тому вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні не з'явився позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Суд, вислухавши позивачку, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 02 жовтня 1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним районним відділом запису актів громадянського стану міста Миколаєва, актовий запис № 602. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, сторони не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачкою висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 10 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 306. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з вересня 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити набуте в шлюбі - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 10 вересня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 306. Мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з вересня 2013 року, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення набутого в шлюбі прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 12 лютого 1999 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 50. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2012 року та вони ведуть окреме господарство через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, різність поглядів на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне. Пояснила, що відповідач створив іншу сім'ю. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя», а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 12 лютого 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 50. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення набутого в шлюбі прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 12 травня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 155. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2004 року, вони тривалий час проживають окремо та не ведуть сумісного господарства. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, що призвело до втрати почуття кохання. Відповідач ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України, тому вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 12 травня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 155. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2004 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сторони тривалий час проживають окремо та не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка після одруження своє прізвище не міняла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 13 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 981. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з 2012 року. Спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила шлюб розірвати, прізвище залишити набуте в шлюбі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 13 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 981. Мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки у 2012 році, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення набутого в шлюбі прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 552. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, вони ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет, тривалий час проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, що призвело до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила, що шлюбні відносини припинені з 2009 року, тому шлюб носить формальний характер. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши думку сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 22 жовтня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 552. Мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, тривалий час проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка після реєстрації шлюбу прізвище не міняла.

Outcome: approved