Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначки позовом, у якому просить виключити із актового запису про народження [PERSON] запис про нього, як батька дитини. В обґрунтування вимог [PERSON] зазначає, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2020 року до 26.05.2020 року. З грудня 2019 року він з [PERSON] став проживати окремо. Відповідач народила дочку - [PERSON] , [INFO] у свідоцтві про народження дитини його зазначено батьком дитини. Оскільки позивач не являється біологічним батьком [PERSON] , тому звернувся із вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечила щодо задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 7.04.2017року. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.05.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження від 9.10.2020 року, батьком [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] (а.с.6). Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як про батька дитини, з актового запису про її народження. Згідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За змістом ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому провадженні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні відповідач не заперечила щодо розгляду справи у підготовчому судовому засіданні та визнала позовні вимоги у повному обсязі. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved