Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2018 р. цивільну справу № 757/47710/18-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування передано за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 5.4269 га, кадастровий номер 32214854000:03:002:0007 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , який доводився їй дядьком. У його власності перебувала земельна ділянка площею 5.4269 га. За життя [PERSON] часто хворів і в останні роки не міг самостійно себе обслуговувати, потребував постійної допомоги та періодично перебував у лікарні. В період з 04.05.2016 р. по 13.05.2016 р. він перебував на стаціонарному лікуванні в Центральній районній лікарні в м. Василькові, в період 21.04.2016 р. по 06.05.2016 р. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Гребінківської районної лікарні Васильківського району Київської області. Постійний догляд за померлим здійснювала позивач самостійно, забезпечувала його ліками, продуктами та різним товарами побутового призначення. З 2013 р. [PERSON] проживав із [PERSON] в її будинкув с. Мар`янівка і до моменту смерті. Позивач здійснила поховання дядька за власний рахунок. З метою прийняття спадщини [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Соломатіної О.П., на підставі заяви відкрито спадкову справу № 12/2017, проте заяву про прийняття спадщини також подала [PERSON] . Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач через канцелярію суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову. В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Мар`янівської сільської ради Васильківського району Київської області 08.02.2017. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі до розпорядження Васильківської райдержадміністрації від 24.12.2004 р. № 779, видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 5,4269 із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2020 р. клопотання позивача задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Солатіної О.П. належним чином завірену копію спадкової справи №12/2017, відкритої після смерті [PERSON] . Із матеріалів копії спадкової справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , доводиться спадкодавцю [PERSON] рідною сестрою, відмовилась від прийняття спадщини після померлого брата на користь племінниці померлого - [PERSON] , 1987 р.н. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З довідки, виданої Мар`янівською сільською радою Васильківського району Київської області від 16.03.2017 р., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1981 р.н. по день смерті [INFO] . З витребуваної судом копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Солатіною О.П., до майна померлого [PERSON] , [INFO] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 16.03.2017 р. звернулася позивач [PERSON] . Крім того, як вбачається з вказаної спадкової справи, 10.05.2017 р. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] звернулася [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Соломатіною О.П. З даної спадкової справи вбачається, що приватним нотаріусом Соломатіною О.П. свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] позивачці не видавалося. Судом встановлено, що 11.12.2018 р. приватним нотаріусом Соломатіною О.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачу [PERSON] , [INFO] , спадщина складається із земельної ділянки загальною площею 5.4269 га, кадастровий номер 32214854000:03:002:0007. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зверталась до Печерського районного суду м. Києва з позовом про усунення від права на спадкування за законом [PERSON] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2018 р. в задоволенні позовних вимог відмолено, оскільки під час судового розгляду не було встановлено, що померлий [PERSON] знаходився у безпорадному стані, оскільки він не був особою похилого віку, не мав тяжкого захворювання або каліцтва. Не було встановлено, що він потребував сторонньої допомоги, догяду або піклування в силу складних життєвих обставин. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2018 р. також встановлено, що що між батьком та донькою дійсно не мало місце спілкування, проте [PERSON] не звертався до неї, або до когось іншого про допомогу, відповідно відсутні підстави вважати, що [PERSON] ухилялась від надання йогу допомоги. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За відсутності спору про право цивільне юридичні факти підлягають встановленню судом у порядку окремого провадження. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Водночас ст. 1219 ЦК України регламентовано, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України, передбачено право на спадкування, яке відповідно, мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Судом встановлено, що з витребуваної судом копії спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Соломатіною О.П. до майна померлого [PERSON] , [INFO] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 16.03.2017 р. звернулася позивач [PERSON] . Крім того, як вбачається з вказаної спадкової справи, 10.05.2017 р. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] звернулася [PERSON] . Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Соломатіною Оксаною Петрівною. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Проте, єдиним спадкоємцем першої черги, якою була прийнята спадщина після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] . Разом з тим, в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмолено приватним нотаріусом Соломатіною О.П. постановою від 13.09.2017 р. з тих підстав, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Соломатіною О.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом 11.12.2018 р., що підтверджується копією свідоцтва серії № 1818 . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, приватним нотаріусом Соломатіною О.П. зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 5.4269 га, кадастровий номер 32214854000:03:002:0007, підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину серії № 1818. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed