Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом у якому просила стягнути солідарно з Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради та фізичної особи підприємця [PERSON] понесені нею матеріальні збитки у розмірі 4 544 грн., моральну шкоду у розмірі 13 000 грн. та витрати пов'язані з розглядом справи. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно договору купівлі - продажу від 15 жовтня 2004 року вона є власником квартири [ADDRESS]. 16 грудня 2011 року нею було виявлено залиття своєї квартири та пошкодження стін. Згідно акту від 5 березня 2012 року № 22 затоплення квартири виникло в результаті проведення кабельного Інтернету. Зі слів мешканців квартири [ADDRESS], куди заходить кабель, власником кабелю мережі Інтернет є ФОП - [PERSON] 12 березня 2012 року було складено локальний кошторис від № 2-1-1, який затверджено директором КПЖ і КГ Вишгородської міської ради, згідно якого вартість ремонту квартири [ADDRESS] становить 4 544 грн. Після виявлення залиття свого помешкання у неї стався серцевий напад в результаті чого їй надавалася медична допомога. Однак, відповідачі категорично відмовляються сплатити кошти для проведення відновних робіт та придбання необхідних матеріалів та лікування. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради проти позову заперечував. Підтвердив факт залиття квартири позивачки, однак вважав, що відповідати за заподіяні збитки має [PERSON], який займався проведенням інтернету до будинку де мешкає позивачка і пошкодив дах, в результаті чого і сталося залиття квартири останньої. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 15 жовтня 2004 року, технічним паспортом на квартиру та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 20-23). Згідно акту залиття, аварії, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 1 березня 2012 року № 22, складеного начальником ВТВ, майстром рембуддільн. та інженером - оглядачем, затвердженого заступником директора КПЖ і КГ Вишгородської міської ради Лесик Г.В., про огляді квартири [ADDRESS] було виявлено, сухі плями жовтого кольору по стелі та стінах, мокрі плями коричневого кольору, плями сірого кольору, мокрі плями чорного кольору, відпадання штукатурки містами, пробиті борозди для прокладки електричного проводка, мокрі плями жовтого кольору над електричним щитком, олійне фарбування звичайної якості - відстало від стіни «вздулось» навколо електричного щитка аж до низу стіни, затікання води в поверховий електрощиток, що призвело до пошкодження електрообладнання та втрати електроенергії в квартирі. Відповідно до даного акту затоплення квартири [ADDRESS], під'їзду № 1 та пошкодження на покрівлі (6м2) виникло в результаті проведення кабельного Інтернету. Зі слів мешканців квартири [ADDRESS], куди заходить кабель, мережі Інтернету належать ФОП [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до локального кошторису від 13 березня 2012 року № 2-1-1, складеного головним інженером проекту та начальником відділу, затвердженого заступником директора КПЖ і КГ Вишгородської міської ради Лесик Г.В, вартість об'єкта будівництва (ремонту квартири [ADDRESS] після затоплення) становить 4 544 грн.(а.с.14-18). Згідно рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 22 липня 2010 року № 219 КПЖ і КГ Вишгородської міської ради визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з вивезення твердих побутових відходів у житловому фонді м. Вишгорода (а.с. 58). Згідно рішення Вишгородської міської ради від 5 квітня 2004 року № 13/4 та акту прийому передачі, на баланс КПЖКГ Вишгородської міської ради було передано, у тому числі, будинок по [ADDRESS] (а.с. 85-86). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Як вбачається із акту прийому-передачі 2004 року (точна дата нерозбірлива), у відповідності до рішення Вишгородської міської ради від 5 квітня 2004 року № 13/4, на баланс КПЖКГ Вишгородської міської ради було передано, у тому числі, будинок по [ADDRESS], тобто будинок, де й мешкає позивачка (а.с. 86). Відповідно до пунктів 5,6 частини 2 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов'язаний, відповідно, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил та забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Також, рішенням Вишгородської ради від 22 липня 2010 року № 219 саме КПЖКГ Вишгородської міської ради було визначено виконавцем житлово-комунальних послуг. В той же час, згідно пункту 2 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень. З урахуванням викладеного, а також тих обставин, що пошкодження покрівлі будинку сталося не з вини позивачки, суд приходить до висновку про достатність визначених законом підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення на її користь матеріальних збитків у визначеному нею ж розмірі, який сторонами у суді не оспорювався, саме із співвідповідача КПЖКГ Вишгородської міської ради. Достатніх доказів про наявність підстав для притягнення до цивільної відповідальності ФОП [PERSON], в супереч статті 60 ЦПК України - суду не надано. Не можуть бути судом взяті до уваги посилання представника КПЖКГ Вишгородської міської ради про причетність до заподіяння шкоди позивачки ФОП [PERSON], а саме акт та висновок комісії від 1 березня 2012 року про те, що затоплення сталося через проведення кабельного Інтернету, так як він обґрунтований лише словами мешканців квартири [ADDRESS]. Тому зазначене не є належним доказом його винуватості у заподіянні шкоди майну позивачки в розумінні статей 57-58 ЦПК України. Так само судом не береться до уваги протокол про вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] від 22 січня 2010 року та постанова від 16 лютого 2010 року № 25 щодо встановлення останнім без відповідної дозвільної документації телекомунікаційних мереж у будинках, так як про будинок [ADDRESS] у них взагалі не йдеться (а.с. 38-39). В той же час, судом зазначається, що КПЖКГ Вишгородської міської ради не позбавлений права на звернення до суду за захистом власних прав із позовом безпосередньо до [PERSON] у встановленому законом порядку за пошкодження майна, яке перебуває на балансі підприємства. Що стосується моральної шкоди, про стягнення якої просила позивачка, то з урахуванням змісту статті 23 ЦК України, судом зазначається наступне. Протягом тривалого часу (понад два роки) помешкання громадянки [PERSON] залишається без ремонту не дивлячись на її звернення про відшкодування шкоду в порядку досудового врегулювання спору. Судом враховано пенсійний вік позивачки та обмежені джерела для її фінансового забезпечення, у тому числі, й на проведення ремонтних робіт у її квартирі для ліквідації наслідків затоплення. Тому, суд вважає за доцільне частково задовольнити зазначену позовну вимогу та стягнути на користь позивачки із КПЖКГ Вишгородської міської ради моральну шкоду у розмірі 4000 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів порушення прав [PERSON], на її користь, також, підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати - судовий збір та витрати на правову допомогу.

Outcome: partial