Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.04.2013 р. вона позичила [PERSON] грошову суму в розмірі 7 150,00 доларів США (6 250 та 900 дол. США) із кінцевим строком повернення до 15.10.2013 р. Відповідачка власноруч написала розписку і отримала кошти. В продовж терміну, на який відповідачка отримала у позивача кошти, вона повернула тільки суму, яка еквівалентна 2 000,000 доларів США, про що свідчить допис у розписці. В подальшому, 12.05.2015 року відповідачка повернула кошті еквівалентні 150 дол. США. [PERSON] від виконання свого обов'язку щодо повернення залишку грошової суми у добровільному порядку ухиляється, тому просить позовні вимоги задовольнити. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача обставини справи визнав частково, у задоволенні позовних вимог вважає, що має бути відмовлено, подав письмові заперечення. Суду пояснив, що позика була взята у позивача у гривні, а саме - 49 000 грн., але позивач вимагала скласти розписку із зазначенням грошових коштів у доларах, проте, не зазначивши якої саме країни. У свою чергу відповідач вважала, що к розписці було зазначено намібійський долар. Крім того, до вказаної дати - 15.10.2013 р. вона позичальнику усю суму боргу повернула, просив суд застосувати строк позовної давності (а.с.13, 21-22). Заслухавши позивача та представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З оригіналу розписки від 15.04.2013 р. вбачається, що відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] в позику грошові кошти в загальній сумі 7 150,00 дол. (6 250 дол. та 900 дол.), які зобов'язалась повернути до 15.10.2013 р. (а.с.23). На вказаному ж аркуші оригіналу розписки вбачається запис щодо повернення 2 000 дол. (16 000 грн.). Згідно копії розписки, укладеній позивачем, 12.05.2015 р. нею отримано від відповідача 3 100 грн. (еквівалент 150 дол. США) у рахунок погашення боргу від 15.04.2013 р. (а.с.5). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Виходячи з того, що оригінал розписки щодо отримання суми позики в загальному розмірі 7 150 дол. надано суду позичальником, суд приходить до висновку щодо наявності грошових зобов'язань у відповідача перед позивачем. Стаття 526 ЦК України закріплює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів щодо повернення 5 000 дол., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо пропуску строку, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України повернення частини позики в сумі, еквівалентній 150 дол. США, згідно копії розписки від 12.05.2015 р., перериває перебіг позовної давності. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Враховуючи, що договором порядок визначення курсу іноземної валюти сторонами не встановлено, при розрахунку сум заборгованості, суд має виходити з курсу валют на день розгляду справи. При цьому, суд виходить з того, що договір позики укладався у валюті США, як найбільш ходової валюти світу. Крім того, у копії розписки від 12.05.2015 р. щодо повернення частини боргу зазначено валюту саме американських доларів. Згідно офіційному курсу НБУ станом на 11.10.2017 р. 100 доларів США становлять 2658,6183 грн. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання щодо повернення суми позики не виконав, з останній має зобов'язання перед позивачем в сумі: 132 930, 91 грн. (5 000,00 дол. США х 2658,6183 \\ 100). Але, з урахуванням норм диспозитивності цивільного судочинства, а саме, розгляду справ тільки в межах заявлених вимог, з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 131 710 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved