Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є прабабусею [PERSON], [INFO], з яким мешкала у [ADDRESS]. Донька позивачки [PERSON] [INFO] року народила доньку (онуку позивачки) [PERSON]. [PERSON] та її чоловік [PERSON] у робочих справах пропали без вісти, місце перебування їх невідоме та у судовому порядку їх було визнано безвісно відсутніми, а в подальшому оголошено померлими, після чого рішенням виконавчого комітету Олександрівської сільської ради від 30.08.2002 року позивачку призначено опікуном над онукою [PERSON]. [INFO] року у онуки позивачки народився син [PERSON]. 24.12.2013 року встановлено батьківство [PERSON] щодо дитини [PERSON]. Після встановлення батьківства [PERSON] з родиною не мешкав, участі у виховані дитини не брав. Мати залишила на позивачку правнука [PERSON] в 2010 році та поїхала у невідомому напрямку, участі виховані сина не брала. У весь цей час позивачка піклувалася про дитину. [PERSON] відвідував школу у смт. Новий Світ та мешкав із позивачкою. В серпні 2014 року у зв'язку із проведенням Антитерористичної операції позивачка із дитиною переїхала до м.Маріуполя. Відповідачі протягом всього часу дитину не відвідували та не цікавились його здоров'ям. На підставі зазначеного просила суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 624,00 грн, а також передати [PERSON] виховання прабабусі [PERSON]. Пізніше позивачка уточнила позовні вимоги та просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення аліментів та передання їй на виховання дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибули з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, надала висновок органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 24.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобешевського районного управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO] року народження, є відповідачі [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 8. Згідно свідоцтва про народження від 13 жовтня 1969 року позивачка є матір'ю [PERSON], яка після одруження з [PERSON] взяла прізвище [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 1987 року. Рішенням виконавчого комітету Олександрівської сільської ради народних депутатів від 30.08.2002 року № 38 позивачку було призначено опікуном [PERSON], [INFO], яка є її онукою. Отже, судом встановлено, що позивачка є прабабусею малолітнього [PERSON], [INFO] року народження. Згідно довідки від 12.03.2014 року та характеристики Новосвітської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Старобешевської районної ради Донецької області, в якій [PERSON] навчався з 01.09.2010 року, прабабуся цікавиться навчанням та розвитком дитини, відвідує батьківські збори та забезпечує [PERSON] всім необхідним. В серпні 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, позивачка разом із чоловіком та правнуком [PERSON] вимушені були переїхати до м.Маріуполя та зараз мешкають у сел. Сартана по вул. Жовтневій, буд. 83-б, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої 30.03.2015 року виконавчим комітетом Сартанської селищної ради. Згідно акту обстеження умов проживання позивачки від 06.04.2015 року за адресою сел. Сартана, вул. Жовтнева, буд. 83-б, встановлено, що родина складається із трьох осіб: [PERSON], [INFO] року народження, пенсіонерка, зареєстрована в УСЗН Іллічівського району, як вимушена переселенка (довідка № [NUMBER]); [PERSON], [INFO], пенсіонер, зареєстрований в УСЗН Іллічівського району, як вимушений переселенець (довідка № [NUMBER]), [PERSON], [INFO], учень 5 класу ЗОШ №8. Родина мешкає в приватному будинку, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідно до характеристики з Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа з поглибленим вивченням новогрецької мови І-ІІІ № 8 Маріупольської міської ради Донецької області» [PERSON] навчається в школі з 5 класу, вихованням дитини займається бабуся [PERSON], батьки не приймають участь у вихованні сина, не відвідують батьківські збори, навчанням та розвитком дитини не цікавляться. Згідно інформації головного лікаря комунального закладу «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки» дитина [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому очному відділенні з 30.12.2014 року по 12.01.2015р. та із 07.04.2015 року по 15.04.2015 року, за весь час перебування [PERSON] в лікарні догляд за дитиною здійснювала [PERSON] Батьки дитини участі у лікуванні не приймали. Згідно витягу із протоколу № 14 від 08.07.2015 року комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації з метою соціального захисту малолітньої дитини вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім цього, головою комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради 10 липня 2015 року на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини був складений висновок, за яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Встановлено, що відповідачі після народження сина його життям та здоров'ям не цікавилися, з дитиною не бачяться, будь-якої участі у вихованні дитині не приймають, до школи не приходять, матеріальної допомоги не надають, мешкають в невідомому місці. Відповідачі в судове засідання не прибули та доказів на спростування доводів позивача не представили. Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що поведінка відповідачів щодо приймання участі у житті та вихованні сина свідчить про їх небажання виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітньої дитини, [PERSON], а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина.

Outcome: approved