Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У травні 2020 року заступник керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 Донецької області Меюс В.С., звернувся до суду із позовом, в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, в обґрунтування позову позивач зазначив, що вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.03.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень. Діями відповідача, що полягали у незаконному вилові водних живих ресурсів, було завдано шкоду у загальній сумі 12750 грн. Притягуючи відповідача до кримінальної відповідальності, питання про відшкодування ним спричиненої шкоди вирішено не було. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби 12750 грн. Прокурор Клименко С.А. у судове засідання надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області Чіх С.Ф., діючий на підставі довіреності від 21.07.2020 року, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, пред`явлений позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 23.11.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Дослідивши доводи позову та перевіривши їх наданими письмовими доказами, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.03.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень. Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного судового рішення, є те, що 16.11.2019 приблизно о 03 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на річці Кальміус, біля буд.1 по вул. Гавань Шмідта в Центральному районі м. Маріуполя, з моста через вказану річку, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою заздалегідь виготовленого забороненого знаряддя лову - риболовного сіткоснастевого засобу сітки «павук» у порушення п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову умисно здійснив незаконний вилов риби, наступних видів: 18 одиниць особин виду «піленгас», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 680 грн. за одну особину, 1одиницю виду «судак» вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 510 грн. за одну особину, усього на загальну суму 12 750 грн., чим заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на вказану суму. Вищезазначені встановлені судом обставини за положеннями ст.82 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено вирок в кримінальній справі, беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Відповідно ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту вироку Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.03.2020 року, питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди у сумі 12750 грн. вирішено не було. Розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку №1 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.4,5 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області спричинену його діями рибному господарству України шкоду у загальній сумі 12750 гривень. Крім того, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, судовий збір у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.1166 ЦК України, ст.ст.69, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.63 «Про тваринний світ»,

Outcome: approved