Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначив, що з 02.04.1996 він зареєстрований в спірній квартирі [ADDRESS], відповідач у справі зареєстрований в спірній квартирі з 04.06.1991. Основним квартиронаймачем був [PERSON], який помер 24.12.2011. Спірна квартира не приватизована. Проте відповідачем здійснюються перешкоди в користуванні ним вказаною квартирою, у звязку з чим він позбавлений будь-якого доступу до неї. З огляду на це позивач просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою № 326, розташованої в будинку № 3 по пр. Героїв в м. Дніпропетровську, шляхом вселення. Позивач надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав на їх задоволені наполягав, просив справу розглянути за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, день та годину розгляду справи у судовому засіданні повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 02.04.1996 позивач зареєстрований в спірній квартирі [ADDRESS] (а.с. 33). Основним квартиронаймачем був [PERSON], який помер 24.12.2011 (а.с. 7). Спірна квартира не приватизована, що підтверджується відповіддю Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 04.02.2015 № 3/4-212. В квартирі [ADDRESS] відповідач проживає одноособово, та чинить перешкоди [PERSON] в доступі до квартири, користуванні нею та проживанні в ній, в тому числі шляхом заміни замків на вхідних дверях квартири. З цього приводу позивач неодноразово звертався до Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про що в матеріалах справи містяться відповідні відповіді. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Згідно зі ст. 64 Житлового Кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги [PERSON], такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved