Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування витрат пов`язаних з регламентованою виплатою в порядку регресу. В обґрунтування\~позову посилаючись на\~те,\~що 20.12.2016\~в м.\~Дніпро,\~відповідач, керуючи автомобілем\~марки «HYUNDAI\~IX\~35», державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17.01.2017 про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день ДТП застрахована не була. Також відсутні відомості, що водій [PERSON] підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону України Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено власнику автомобіля марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 52626,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3810рв від 27.04.2017. Таким чином, до позивача, відповідно до чинного законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 52626,07 грн., а також витрати в розмірі 1300,00 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 03 червня 2020 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін (а.с.43). Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач по справі [PERSON] 05.06.2020 в приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська під особистий підпис отримав ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви, проте у встановлені судом строки не скористався своїм правом подання відзиву на позов, заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, інших заяв та клопотань по суті спору. Враховуючи строки розгляду справи, відсутність будь-яких клопотань відповідача, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що 20.12.2016\~в м.\~Дніпро,\~відповідач, керуючи автомобілем\~марки «HYUNDAI\~IX\~35», державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17.01.2017 про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф. Відповідно до ч.ч.4,6 ст.\~82\~ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Законом України Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. На час ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних звіту №23-01-16В від 02.02.2017 вартість збитків, завданих власнику пошкодженням автомобіля марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак [NUMBER] , складає 57935 грн. 48 коп. Власнику автомобіля марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак [NUMBER] , виплачено страхове відшкодування відповідно до платіжного доручення №3810рв від 28 квітня 2017 року в розмірі 52\~626,07 грн. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року № 6-2806цс16. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу. Крім того, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, яка покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано. Правове значення для відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, за даних обставин, має беззаперечний факт виплати МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування. За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 52626 грн. 07 коп. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.2 ч.3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.6 ст.139\~ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що позивачем під час розгляду справи збиралися документи, залучався експерт, у зв`язку з чим було понесено витрати в розмірі 1300 грн., що підтверджується платіжним дорученням №38764рв від 16.05.2017, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 1300 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved