Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. У судовому засідання позивач позов підтримав. Відповідач чи його представник в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Представник служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. Представник відділу актів цивільного стану Святошинського РУЮ у місті Києві в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, просив розглядати справу за його відсутності у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] у місті Дніпропетровськ; згідно із свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9). З довідки від 07.07.2015 року № 3008012348 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення вбачається, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали у квартирі [ADDRESS] і після переміщення проживають у [ADDRESS]. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У абзаці 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року йдеться про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.08.2016 року № 107-40/5202 підтверджується доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 32-33). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про достовірність встановлених обставин, що свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених статтею 150 СК України, з виховання та утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], що згідно з пунктом 2 статті 164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Частиною 5 статті 146 СК України встановлено, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. У межах судового засідання [PERSON] просила задовольнити вимогу даного позову про зміну прізвища дитини. Відтак, враховуючи спірний характер відносин сторін з приводу прізвища малолітнього сина, у даному разі є доцільним змінити прізвище малолітнього [PERSON], [INFO] на «[INFO]», оскільки це буде відповідати інтересам дитини, з огляду на те, що дитина виховується і утримується лише матір'ю - позивачкою у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved