Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

У травні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] (далі - [PERSON], спадкодавець). Позов обґрунтований такими обставинами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина в смт. Кельменці Чернівецької області. На час відкриття спадщини позивач постійно проживала зі спадкодавцем, а отже прийняла спадщину та використовувала її. Так, в кінці 2011 р. її батько тяжко захворів та постійно потребував стороннього догляду. Даний факт став підставою для його переїзду до позивача, яка на той час проживала у [ADDRESS]. Отже з кінця 2011 р. і до моменту смерті [PERSON] він проживав разом з позивачем. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Кельменецького нотаріального округу Лакусти В.І. Враховуючи той факт, що позивач своєчасно не подала в органи нотаріату заяву про прийняття спадщини, нотаріус роз'яснив необхідність подання документів, які підтверджують її постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки такі документи у позивача відсутні, вона змушена звернутися до суду з позовом про встановлення цього факту. Представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, у якій він зазначив, що його сестра [PERSON]. на час відкриття спадщини дійсно проживала у м. Чорткові з батьком у зв'язку з його тяжкою хворобою, доглядала за батьком, надавала усю необхідну допомогу та спільно з ним займалась його похованням (а.с. 70-71). Опікун малолітнього [PERSON] надіслав до суду заяву, у якій виклав свої пояснення щодо позову та просив залишити позов без розгляду. Послався на непідсудність вказаної справи Дарницькому районному суду м. Києва вказуючи, що вона повинна розглядатися за місцезнаходженням спадкового майна. За міркуванням законного представника третьої особи позивач зловживає своїми процесуальними правами, що полягає у тому, що нею умисно не ставиться питання щодо спадкового майна, яке розташоване в смт. Кельменці Чернівецької обл., і подано позов до Дарницького районного суду м. Києва при тому, що відповідач на даний момент не зареєстрований за будь-якою адресою. Кельменецька селищна рада Чернівецької обл. надіслала заяву про розгляд справи у відсутність її представника (а.с. 69). Нез'явлення учасників справи є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. 25.05.2017 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Кельменецька селищна рада Чернівецької обл., про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. 23.06.2017 суд постановив ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві для подання до належного суду за правилом виключної підсудності. 05.09.2017 Апеляційний суд м. Києва постановив ухвалу про скасування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2017 та передачу питання до суду першої інстанції на новий розгляд. 29.10.2017 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до попереднього судового засідання на 29.11.2017. 29.11.2017 суд відклав попереднє судове засідання у зв'язку з одержанням інформації про смерть третьої особи [PERSON] 18.12.2017 до суду надійшла копія ухвали апеляційного суду Чернівецької обл. про зупинення апеляційного провадження у цивільній справі № 717/1470/16цу зв'язку зі смертю [PERSON] 26.01.2018 до суду надійшла заява [PERSON] про залучення його до участі у справі як законного представника малолітнього [PERSON] 29.01.2018 суд залучив до участі у справі [PERSON] як законного представника малолітньої третьої особи [PERSON] та закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] був власником 9/16 частин квартири [ADDRESS], а 7/16 часток у вказаному будинку належали його племіннику [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняли дочка [PERSON] та син [PERSON] [INFO] помер [PERSON] Після його смерті спадщину прийняли дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв її малолітній син [PERSON], опікуном якого є [PERSON] На момент смерті [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS], однак фактично з 01.01.2012 він постійно проживав разом з позивачем в будинку [ADDRESS] Вищенаведені обставини встановлені рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 30.11.2016 та постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 16.01.2018 у цивільній справі № 717/1470/16цза позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування та надання права на спадкування. Зазначеними судовими рішеннями за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 7/32 частин квартири [ADDRESS] за кожним, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування та надання права на спадкування після смерті [PERSON] відмовлено. Судові рішення у цивільній справі № 753/3357/16ц набрали законної сили, і у ній брали участь ті самі особи, що беруть участь у цій справі, а відтак в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України вищенаведені обставини доказуванню не підлягають. Окрім рішень суду у цивільній справі № 753/3357/16цфакт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується також даними довідки комунального підприємства «Чортків дім» від 14.03.2016 (а.с. 32) та Акту про встановлення факту проживання, складеного депутатом ЧорткіСкалій А.І.іської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33). 02.09.2017 позивач одружилася з [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 72, 119). Відповідно до закону право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини 20.04.2016 позивач звернулася до приватного нотаріуса Кельменецького нотаріального округу Лакусти В.І., який на підставі її заяви відкрив спадкову справу до майна померлого [PERSON] (а.с. 28). За приписом статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Водночас ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно положень пунктів 3.21, 3.22 глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, підтвердженням постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавцем. Оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] він та його дочка бути зареєстровані за різними адресами, і до того ж у позивача відсутні інші, визначені вищевказаною Інструкцією, документи, які посвідчують їх спільне проживання, нотаріус не вправі видати правовстановлюючий документ на успадковане майно. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Згідно припису ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Отже зважаючи на те, що [PERSON] після смерті батька на підставі закону успадкувала відповідну частку у квартирі, але не може отримати правовстановлюючий документ на спадщину, її порушене право підлягає судовому захисту в обраний нею спосіб - шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заперечення проти позову, подані законним представником малолітнього [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки останній не є спадкоємцем [PERSON], а відтак будь-яких суб'єктивних прав щодо предмету позову у нього немає. З огляду на характер спірних правовідносин, підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved