Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Вказує, що після її смерті відкрилася спадщина на майно, до якого входить 1/2 частка квартири [ADDRESS] , посвідчена свідоцтвом про право власності виданого згідно розпорядження № 231 від 08.07.1996 року серія та номер б/н, виданий 08.07.1996 року Чернівецьким ОДКП «Фармація», на прізвище [PERSON] , розмір частки 1 та [PERSON] . Стверджує, що вартість 1/2 частки вище наведеної квартири [ADDRESS] становить 215135 грн. Зазначає, що він вважається спадкоємцем першої черги по закону після смерті матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] від 12.11.2020 року. Вказує, що спадщину він прийняв, оскільки в строк передбачений законом звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до Заліщицької Державної нотаріальної контори, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.08.2019 року №57243104. Однак, при зверненні до Державного нотаріуса Чаплій A.M. він отримав відповідь від 19.02.2021 року № 01/16, про те, що частки квартири [ADDRESS] не були визначені ні свідоцтвом про право власності ні договором, тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із невизначеністю складу спадкового майна та рекомендовано звернутися до суду із вирішенням питання по суті. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] та [PERSON] зареєстровано квартиру [ADDRESS] , об`єкт житлової нерухомості зальною площею 59,5 кв.м. з яких 35,2 кв.м. житлова площа, як спільна сумісна власність. Стверджує, що його матері [PERSON] дійсно належала 1/2 частка спірної квартири, що вбачається із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де розмір частки вказаний: 1, вид спільної власності: спільна сумісна. Дані відомості також значаться і у свідоцтві про право власності на житло від 08.07.1996 року виданого Чернівецьким ОДКП «Фармація», згідно якого [PERSON] була власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Інша 1/2 частина даної квартири належить йому (позивачу) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1996 року виданого Чернівецьким ОДКП «Фармація», та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2020 року № 238456482. Враховуючи вищевикладене, просив суд припинити право спільної сумісної власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., посвідчена свідоцтвом про право власності на житло, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.12.2020 року номер запису про право власності 2257408573101 та від 28.01.2021 року, номер запису про право власності 2257408573101 виданого власникам [PERSON] та [PERSON] , розмір частки 1 та визнати це майно спільною частковою власністю, а саме, визнати за мною, [PERSON] , [INFO] , жителем квартири [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] - 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною вартістю 215135 грн.; Визнати за [PERSON] , [INFO] , жителем квартири [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на спадкове майно, до якого входить - 1/2 частка квартири [ADDRESS] , загальною вартістю 215135 грн., посвідчена свідоцтвом про право власності на житло, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.12.2020 року, номер запису про право власності 2257408573101 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився. Від його представника через канцелярію суду надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному об`ємі та просив розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася. Від неї через канцелярію суду надійшла заява, у якій вона вирішення даного спору залишила на розсуд суду. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Суд, дослідивши оригінали письмових доказів по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача [PERSON] /а.с. 10-11/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , посвідчена свідоцтвом про право власності виданого згідно розпорядження № 231 від 08.07.1996 року, виданого 08.07.1996 року Чернівецьким ОДКП «Фармація», на прізвище [PERSON] та [PERSON] / а.с. 18/. Вартість вищевказаної квартири [ADDRESS] становить 430270 грн., що підтверджується висновком про вартість майна. /а.с. 21/. Як убачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.11.2020 року спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] є її син позивач [PERSON] /а.с. 11/. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] спадщину прийняв, оскільки в строк передбачений Законом звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до Заліщицької Державної нотаріальної контори, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.08.2019 року №57243104. /а.с. 12/. Згідно відповіді державного нотаріуса від 19.02.2021 року № 01/16, частки квартири [ADDRESS] не були визначені ні свідоцтвом про право власності, ні договором, тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із невизначеністю складу спадкового майна та рекомендовано звернутися до суду із вирішенням питання по суті. /а.с. 20/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] та [PERSON] зареєстровано квартиру [ADDRESS] , об`єкт житлової нерухомості зальною площею 59,5 кв.м. з яких 35,2 кв.м. житлова площа, як спільна сумісна власність. /а.с. 14-16/. Так, відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). В силу дії ст. 1268 ЦК Україна, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, положеннями ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України). За таких обставин, а також ураховуючи те, що позивач прийняв після смерті матері спадщину у визначеному законом порядку, однак позбавлений можливості оформити її у зв`язку із невизначеністю складу (часток) спадкового майна, поданий ним позов, ураховуючи відсутність заперечення з боку відповідача, підлягає до задоволення. З огляду на вказане, суд, виходячи з вищевикладеного та оцінивши надані позивачами докази в їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: approved