Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася зі вказаним позовом. Зазначив, що його матір'ю була [PERSON], яка померла 09 грудня 2014 року. На момент смерті йому та матері, на підставі Свідоцтва на право власності на житло виданого центром приватизації державного житлового фонду Управляння комунального майна та приватизації [PERSON] міської ради від 09.03.1999 року, реєстраційний № 7-99-139628, на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Останні декілька років після перенесеної у 2007 р. онкологічної операції мати тяжко хворіла, в неї розвинулися супутні хвороби на цукровий діабет, загострився енцефаліт, артоз суглобів кінцівок. Вона була безпорадною, потребувала постійної допомоги, яку він надавав, проживаючи разом з нею. Фактично мати знаходилася на його утриманні, оскільки її невелика пенсія не дозволяла забезпечити необхідним лікуванням та певним дієтичним харчуванням, яке їй було життєво необхідним. Після смерті матері як військовозобов'язаний, був змушений виїхати за межі м. Харкова для виконання професійних завдань. Крім того, його фактичне проживання з матір'ю однією родиною, піклування про неї, перебування квартири у спільній сумісній власності, без визначення часток співвласників, здійснення догляду за квартирою, сплата обов'язкових платежів, ввели його в оману щодо правових підстав спадкування частини квартири та унеможливили своєчасне отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідачка у справі [PERSON] є його сестрою, та не претендує на долю у спадщини та у встановленому законом порядку за прийняттям спадщини не зверталася. Вважає, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті матері декілька років мешкав разом з нею, є співвласником частини спірної квартири, крім того успадкував побутові та особисті речі матері, меблі, побутову техніку та інше, дбає про квартиру в цілому, сплачую комунальні платежі. В зв'язку з наведеним просив визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутністю на підставі наявних доказів. Представник відповідача [PERSON] міської ради подала заяву про розгляд справи за її відсутності заперечень щодо задоволення позову не подав, в письмових поясненнях просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у письмових поясненнях позов визнала та проти його задоволення не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного: Судом встановлено, що батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 5) [PERSON] помер 05 січня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. (а.с. 4) 09 березня 1999 року центром приватизації державного житлового фонду Управляння комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету [PERSON] міської ради видано свідоцтво про право спільної (сумісної) власності на квартиру [ADDRESS] (на цей час проспект Архітектора Альошина) в м. Харкові на ім'я [PERSON] та [PERSON], реєстраційний № 7-99-139628. (а.с.7) 20.11.2015 року згідно рішення № 12/151 сесії [PERSON] міської ради 7 скликання назву проспект Орджонікідзе змінено на проспект Архітектора Альошина. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірну квартиру набуто сторонами на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і, таким чином, кожному на підставі ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону належить рівні частки від приватизованої квартири. Таким чином частка кожного з учасників спільної сумісної власності на квартиру складає по 1/2 частині квартири. 06 грудня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 12) Місцем постійного проживання померлої [PERSON], є квартира [ADDRESS] (раніше пр. Орджонікідзе) у м. Харкові де, що є місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] (раніше пр. Орджонікідзе) у м. Харкові. Згідно до повідомлення Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори № 2069/01-16 від 06.05.2016 р. з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43780437 від 06.05.2016 року, вбачаться що після смерті [PERSON] з 06.12.2014 року спадкова справа не заводилась, ніхто зі спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, в зв'язку з чим [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи на підставі заяви наданої після спливу 6 місяців з дня відкриття спадщини.. (а.с. 8) Відповідно до наданих позивачем наказів Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області [PERSON] було командировано у відрядження до Луганської області з 25 лютого 2015 року до 06 березня 2015 року, з 12 березня 2015 року до 10 квітня 2015 року, з 14 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 12 травня 2015 року по 29 травня 2015 року та з 17 травня 2015 року по 04 червня 2015 року до Донецької області. Таким, чином після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини ніхто не звернувся. Разом з тим, відповідачі не заперечили факту проживання позивача зі спадкодавцем у одній квартирі на час відкриття спадщини. Суд вважає за доведене твердження позивача про проживання його сім'ї та померлої матері в одній квартирі, оскільки позивач є власником частини зазначеної трикімнатної квартири, а також згідно до наданої довідки про стан здоров'я [PERSON] Відсутність спору з боку [PERSON], щодо спадкового майна також підтверджує обставини викладені у позові. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. У відповідності зі ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає. На день відкриття спадщини [PERSON] проживав разом зі [PERSON], таким чином, позивач прийняв у власність все майно померлої, тобто виконав всі дії по прийняттю спадщини, передбачені ст. 1268 ЦК України. Отже суд визнає право на спадкове майно 1/2 частину квартири [ADDRESS] (раніше пр. Орджонікідзе) у м. Харкові за [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved