Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати позивачу у праві спілкування та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, просить встановити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], у формі систематичних побачень та спільного відпочинку без присутності матері [PERSON], а саме: · спілкування з малолітнім сином щовівторка та щосереди з 16-00 год. до 20-00 години · у вихідні дні з 13-00 год. п'ятниці до 20-00 год. неділі; · влітку один місяць та взимку протягом трьох тижнів та спільний відпочинок; · у святкові дні, а також інші дні за домовленістю з матір'ю дитини [PERSON] Відповідач та її представник вимоги позивача не визнали, вказуючи на те, що позивач має можливість спілкуватися з сином, жодних перешкод [PERSON] не чинила та не чинить. При цьому вона заперечує проти участі у вихованні дитини у формі систематичних побачень та спільного відпочинку без присутності матері, через особливості стану здоров'я [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації при вирішенні спору поклалася на думку суду. Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації у заві подані до суду просили розглядати справу у відсутність їх представника. Cуд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представника та представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. [INFO]. Шлюб між батьками неповнолітньої дитини відповідно до рішенням Печерського районного суду м. Києва розірвано 2012 року. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] Згідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2012 року за № 385 визначено участь батька - позивача [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] у формі спілкування з малолітнім сином щовівторка та щосереди з 16-00 год. до 20-00 години; у вихідні дні з 13-00 год. п'ятниці до 20-00 год. неділі; влітку один місяць та взимку протягом трьох тижнів та спільний відпочинок; у святкові дні, а також інші дні за домовленістю з матір'ю дитини [PERSON] Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] - мати дитини, перешкоджає позивачу [PERSON] - батьку дитини приймати участь у його вихованні, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, зокрема не відповідає на дзвінки позивача щодо узгодження часу коли можна зустрітись з дитиною та взяти її, позбавляє позивача можливості у відсутність відповідача - [PERSON] проводити час з дитиною. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 Сімейного кодексу України). Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач [PERSON] зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідач [PERSON] не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні. Посилання відповідача та те, що участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею порушує інтереси дитини, судом відхиляється, оскільки будь-яких даних про те, що таке спілкування є несприятливим для розвиту дитини, порушує його права та законні інтереси не встановлено. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини від 26.06.2014 року за № 4352/41/2/103 визнано можливим визначити такі години спілкування батьку [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO], без присутності матері дитини у визначеному ним місці: -кожного тижня щовівторка та щочетверга з 16-00 години до 20-00 години; кожного місяця I та III суботи та II та IV неділі з 10-00 години до 20-00 години; влітку 21 день, а взимку один тиждень на відпочинок. Суд погоджується з визначеним способом участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, оскільки такий спосіб забезпечить рівність батьків у здійснені своїх прав та обов'язків, надання неповнолітній дитині таких умов, що сприяють набуттю дитиною належного розвитку та виховання. Проте, зважаючи ставлення батька до дитини, ставлення до виконання своїх обов'язків суд вважає за доцільне визначити години спілкування влітку один місяць, а взимку два тижні. Такий спосіб участі у вихованні сина повністю відповідає можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який забезпечить участь кожного батька в процесі навчання, додаткових заняттях, спілкуванні поза годинами навчального процесу. Даний спосіб надасть можливість батьками піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього.

Outcome: partial