Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У червні 2016 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, в якій при написанні дати її народження було допущено виправлення. У своїх вимогах заявник зазначила, що при оформленні на роботу на неї було заведену трудову книжку, в якій при написанні дати її народження було зроблено виправлення у числі з 28 на 23. При зверненні до УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя для оформленні пенсії їй було роз'яснено право звернутись до суду із заявою для встановлення факту належності документу. Просила суд встановити факт належності їй трудової книжки. Заявник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення вимог заявника. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із трудової книжки, заповненої 31.05.1979 року при прийнятті на роботу до Стройбанку Воронезької області, вбачається, що у даті народження заявника [INFO] року зроблено виправлення цифри 28 на 23. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [INFO] року народилась [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 23.10.1981 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб [INFO]. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - «[PERSON]». Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян, зокрема відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Наведений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд, враховуючи вищенаведені роз'яснення та положення ЦПК України, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, тому що факт належності їй трудової книжки знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оспорюється і має для заявника юридичне значення. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved