Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2006 року, який у січні 2015 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. З цих підстав позивач просила стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 19 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім»ї зареєстровано шлюб. 11 липня 2007 року народився [PERSON], батьками якого є позивач та відповідач у справі (а.с. 5) Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3) Малолітній син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України) За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач не має постійного місця роботи та має нерегулярний мінливий дохід. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved