Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 жовтня 2005 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Спільне життя із [PERSON] не склалося, тому на даний час шлюбні відносини між ними припинені. Дочка залишилася проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 05 лютого 2021 року відкрито провадження по даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у зменшеному розмірі, а саме 2 000 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також не заперечував сплачувати аліменти на дитину у розмірі 2 000 грн. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Відзиву на позов відповідачем не подано. З відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2005 року по 31 липня 2012 року (а.с. 6, 8). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 4), яка проживає разом із позивачкою по [ADDRESS] (а.с. 7) та знаходиться на її утриманні. 08 січня 2014 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] , після чого їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 182 СК України та роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів, [PERSON] , будучи батьком неповнолітньої [PERSON] , проживає окремо та матеріально не утримує. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, можливість утримувати відповідачем неповнолітню дитину, відсутність домовленості сторін про сплату аліментів, і вважає за необхідне стягнути із [PERSON] аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому останній необхідно стягнути відповідача в дохід держави в порядку ст.141 ЦПК України, який складає 908,00 грн.

Outcome: approved