Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся\~\~до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.05.2015 року померла його дружина [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на частину земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:017:0065, загальною площею 0,0286 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Зенітний, 4, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Оскільки ця земельна ділянка знаходилася у спільній сумісній власності позивача та його дружини і частки кожного не визначено, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так як він прийняв спадщину після смерті [PERSON], а інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає, частки у спільному майні подружжя є рівними, тому, подавши заяву про уточнення позовних вимог, просить: 1) визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:017:0065, загальною площею 0,0286 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Зенітний, 4, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 2) визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:017:0065, загальною площею 0,0286 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Зенітний, 4, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у порядку спадкування після смерті його дружини [PERSON], яка померла 19.05.2015 року. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача причин неявки не повідомив та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За письмовою згодою позивача та оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи й у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2015 року померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 265365 від 19.05.2015 року, виданого ВДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області та копією свідоцтва про одруження серії І-УР № 651570 від 07.02.1960 року, виданого виконкомом Булдичівської сільської Ради депутатів трудящих Дзержинського району Житомирської області. Особистого розпорядження на випадок своєї смерті нею не здійснено. Земельна ділянка з кадастровим номером 1810136300:08:017:0065, загальною площею 0,0286 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Зенітний, 4, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) є спільною сумісною власністю позивача та його померлої дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.01.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.01.2015 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 250/2015 до майна померлої [PERSON] позивач 04.06.2015 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Другої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] від 17.05.2016 року № 367/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вказаної вище земельної ділянки через невизначеність частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на зазначене нерухоме майно. Інших осіб, які б прийняли у визначний законом строк спадщину після смерті [PERSON], судом не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, встановивши, що частки кожного із співвласників земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:017:0065, площею 0,0286 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Зенітний, 4, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме позивача та померлої [PERSON], у праві спільної сумісної власності є рівними, зясувавши відсутність її особистого розпорядження на випадок смерті, враховуючи прийняття спадщини позивачем, а також відсутність інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved