Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

У травні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 28.12.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком договір. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. У порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував і станом на 31.03.2015 року має заборгованість в розмірі 13751,61 грн., із яких сума заборгованості за кредитом -5670,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6278,26 грн., заборгованість за пенею та комісією - 672,15 грн. А також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов: 500,00 грн. - фіксована частина, 631,03 грн. - процентна складова. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача до суду не з'явився, направив до суду письмову заяву від 15.06.2015 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №135 від 28.07.2015 року, проте до суду не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Так, судом встановлено, що 28.12.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком договір. Позичальник взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним, що підтверджується копією анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку., Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача 09.12.2012 року встановлено кредитний ліміт в сумі 2800,00 грн., 23.01.2013 року - збільшено до 3000,00 грн., 07.03.2013 року - збільшено до 5700,00 грн.,07.04.2013 року - збільшено кредитний ліміт до 6000,00 грн., 11.03.2014 року- знижено до 5680,00грн. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання однієї сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п..1.1.3.1.9. Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором ( п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг). На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.03.2015 року відповідач має заборгованість в розмірі 13751,61 грн., із яких сума заборгованості за кредитом -5670,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6278,26 грн., заборгованість за пенею та комісією - 672,15 грн. А також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов: 500,00 грн. - фіксована частина, 631,03 грн. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки ( ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак, на переконання суду, вимоги щодо стягнення штрафів в розмірі 500 грн. та 631,03 грн. задоволенню не підлягають, оскільки місце проживання відповідача згідно паспортних даних зареєстроване в м.Шахтарську Донецької області, а статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції, з 14 квітня 2014 року. Отже, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 12620,58 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію витрат на оплату судового збору в сумі 224,11 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (92%). На підставі викладено,

Outcome: partial