Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № 32-015-851-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 03 травня 2017 року станом на 03 березня 2018 р. в розмірі 92058,96 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1762 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору №32-015-851-2-17-Г від 03 травня 2017 року позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит) в розмірі 57200,00 грн. на строк з 03 травня 2017 року до 30 квітня 2021 року зі сплатою 10,00% річних, а відповідач зобов'язався на умовах, передбачених договором повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов'язання згідно з договором. ПАТ «Мегабанк» свої зобов'язання за Договором виконав, відповідачем отримані грошові кошти в розмірі 57200,00 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання зобов'язання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «Мегабанк», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв'язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 2017 року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №32-015-851-2-17-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 57200,00 грн. на строк з 03 травня 2017 року до 30 квітня 2021 року зі сплатою 10,00% річних. Відповідно до п. 5.7. Договору своїм підписом Відповідач підтвердив, що укладення цього Договору відповідає його інтересам, внутрішній волі та волевиявленню, а також підтверджує відсутність будь-якої умови чи обставини, які б Відповідач вважав незрозумілими, обтяжливими для нього та такими, що порушують та позбавляють його прав, які він звичайно мав до укладення цього Договору. Відповідно до п. 1.4 Договору повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими Договором. Згідно з п.3.2.3. Договору Відповідач зобов'язаний своєчасно та в повній мірі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. Відповідно до п. 4.1. Договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці 360 днів уроці та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п. 4.2. Договору погашення кредитної заборгованості та сплату процентів за Договором Відповідач здійснює ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів здійснюється Відповідачем щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно з п. 4.4. Договору з обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5% від суми Кредиту. Пунктом 4.5. Договору визначено, що розмір щомісячного платежу (далі щомісячний платіж), який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди складає 2914,03 грн. Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 32-015-851-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 03 травня 2017 року заборгованість за ним станом на 03.03.2018 р. склала 92058 грн. 96 коп., яка складається з наступного: 57200 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом; 1968 грн. 96 коп. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом; 7150 грн. 00 коп. - сума заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією; 25740 грн. 00 коп. - сума штрафу. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору, чим порушила право позивача на коштів за кредитним договором та вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору позивач звертався до відповідача з вимогою від 03.03.2018 року щодо погашення заборгованості за кредитним договором №32-015-851-2-17-Г від 03 травня 2017 р., однак відповідачем було проігноровано дану вимогу, та, до цього часу заборгованість за договором не сплачена. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, на вимогу кредитора погасити заборгованість за кредитним договором №32-015-851-2-17-Г від 03 травня 2017 р. в позасудовому порядку проігнорував, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved