Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ «Національної страхової компанії «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3 % річних, моральної шкоди, в якому просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на її користь страхове відшкодування в розмірі 7 646,13 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 736,32 грн., інфляційні втрати в розмірі 489,35 грн., З % річних в сумі 24,10 грн., моральну шкоду в сумі 2 550 грн., а всього - 11 445,9 грн.; стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на її користь судові витрати в сумі 243,60 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі, під час розгляду справи та ухваленні відповідного рішення - прийняти до уваги доводи представника відповідача, викладені ним у заяві від 25 березня 2015 року про перегляд заочного рішення від 24 жовтня 2014 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних обставин. Судом встановлено, що 05.10.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Полтава по вул. О.Вишні поблизу буд. № 2, та виконуючи маневр повороту ліворуч, не впевнився в безпеці даного маневру, та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка рухалась ліворуч в попутному напрямку. Після чого автомобіль ВАЗ відкинуло вліво та [PERSON] скоїв наїзд на припаркований автомобіль Фольсваген Гольф 5 д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON]. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу. У результаті ДТП, що сталося з вини [PERSON], позивачці було завдано майнову шкоду у вигляді матеріальних збитків в розмірі 7 646,13 грн., пов'язаних з пошкодженням належного мені автомобіля Фольсваген Гольф 5 д.н.з. [NUMBER]. Як повідомив позивачу [PERSON], його цивільно-правова відповідальність застрахована в ВАТ «HACK «Оранта», згідно договору страхування № АС 5555685 від 03.11.2012 р. У встановлені строки, я повідомила ВАТ «HACK «Оранта» про страховий випадок, шляхом подання відповідної заяви. 22 січня 2014 p. ВАТ «HACK «Оранта» затверджено Страховий акт № ОЦВ- 13-13076/1, згідно якого сума страхового відшкодування склала 7 646,13 грн. Однак, до цього часу вказана сума страхового відшкодування так і не була виплачена. 28.05.2014 року позивачка звернулась до ВАТ «HACK «Оранта» з вимогою сплатити їй страхове відшкодування в добровільному порядку. Але відповідач лише відписався, що страхове відшкодування буде здійснено найближчим часом. Однак, страховий акт було складено іще 22 січня 2014 року, тож «найближчий час» для відповідача минув у квітні 2014 року. Така поведінка ВАТ «HACK «ОРАНТА» свідчить про її небажання виконувати взяті на себе зобов'язання. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязаний сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як було зазначено вище, ВАТ «HACK «Оранта» прийняла рішення про здійснення страхового відшкодування 22.01.2014 p., але до цього часу так і не виконала свої зобов'язання, що є порушенням прав позивача, як особи, яка має право на отримання відшкодування. Оскільки в досудовому порядку спір врегулювати не вдалось, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. Як зазначає в своїй заяві від 25.03.2015 року НАСК «Оранта» з огляду на обставини справи стосовно визначення характеру правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем в частині виплати страхового відшкодування, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди за прострочення виплати страхового відшкодування, суперечать умовам страхування та не мають належного обгрунтування, а тому є безпідставними та не відповідають закону. А саме умовами страхування передбачено відшкодування моральної шкоди лише у випадку завдання шкоди життю та здоров»ю потерпілої особи. Виходячи з обставин події ДТП, яка сталася 05 жовтня 2013 року, не вбачається завдання шкоди саме життю/здоров»ю потерпілої особи (позивача), що є підставою для залишення страховиком (НАСК «Оранта») цього питання поза врегулюванням. Вищевикладеним доводиться відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з НАСК «Оранта» моральної шкоди, за страховим полісом №АС/5555685. В той же час, з урахуванням норм ст.ст.23, 1167, 1187 ЦК України та обставин справи, відшкодування такої шкоди може бути покладено саме на особу - водія [PERSON], неправомірними діями якої було заподіяно шкоди майну позивача, але такої вимоги за позовом не заявлено. Згідно п. 36.5. даного Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Так як заява про страхове відшкодування була подана 13.01.2014 p., останнім днем для виплати страхового відшкодування було 13.04.2014 р. (18 днів у січні 2014 р. + 28 днів у лютому 2014 р. + 31 день у березні 2014 р. + 13 днів у квітні 2014 р. = 90 днів), адже страхове відшкодування здійснюється не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Відповідно, загальний термін прострочення зобов'язання зі сплати страхового відшкодування становить 51 день (17 днів у квітні 2014 р.+31 день у травні 2014 р.+З дні у червні 2014 р). З 13.08.2013 р. по 15.04.2014 р. облікова ставка НБУ становила 6,5%; з 15.04.2014 р. - 9,5 %. Отже, подвійна облікова ставка з 13.08.2013 р. по 15.04.2014 р. становила 13% (6,5%*2), а подвійна облікова ставка з 15.04.2014 р. - 19% (9,5%*2). Розрахунок пені за 14.04.2014 p.: 7 646,13 грн. (прострочена сума страхового відшкодування), х 13% (пеня) : 100 х 1 (кількість прострочених днів) = 9,94 грн. Розрахунок пені за період з 15.04.014 р. по 03.06.2014 p.: 7 646,13 грн. (прострочена сума страхового відшкодування), х 19% (пеня) : 100 х 50 (кількість прострочених днів) = 726,38 грн. Отже, з ВАТ «HACK «Оранта» на користь позивачки необхідно стягнути 736,32 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування 3% річних та інфляційних збитків не є штрафними санкціями, а передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, з ВАТ «HACK «Оранта» на користь позивачки необхідно стягнути інфляційні втрати в сумі 489,35 грн. та 3 % річних в сумі 24,10 грн. (розрахунок додається). Окрім того, протиправними діями ВАТ «HACK «ОРАНТА» позивачу було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 2 550 грн. Дана сума має бути стягнута з ВАТ «HACK «ОРАНТА», яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з неможливістю позивача тривалий час отримати відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, внаслідок чого було порушено звичайний ритм її життя, оскільки позивачка змушена звертатись до суду для відновлення справедливості, а відповідно і нести, як додаткові затрати, так і моральні переживання. Згідно ч. 22.3 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань потерпілого. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.З, Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 року № 4 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: partial