Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON]. про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У даному житловому будинку зареєстрована позивач, її чоловік - [PERSON]., дві дочки [PERSON] та [PERSON]., та відповідачі: [PERSON]., [PERSON]. Однак, з часу реєстрації і по теперішній час відповідачі у будинку не проживають, їхні речі відсутні. Відповідачі без поважних причин не проживають у будинку, не несуть ніяких витрат по його утриманню, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей у будинку не має, і взагалі не цікавляться будинком. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідачі у будинку не проживають, а комунальні платежі нараховуються також і на них, позивач змушена звернутися із даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON]. вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. у судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого та посвідченого 10 серпня 2005 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Власенко Г.П., та копія витягу № 8162901 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.08.2005 року (а.с. 7-8). Відповідно до довідки № 1-1/13110, виданої 22 травня 2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради Київської області, у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Зі змісту акта обстеження житлово-побутових умов, складеного 16 травня 2018 року депутатом Броварської міської ради Київської області Черепейніком Л.В. вбачається, що депутатом здійснено обстеження житлового будинку [ADDRESS]. У ході такого обстеження встановлено, що у вказаному житловому будинку зареєстровані [PERSON]. та [PERSON]. Зі слів сусіда [PERSON], відповідачі у будинку ніколи не проживали, хоч і зареєстровані. Зокрема, до 31.12.2017 р. він їх ніколи не бачив. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УРМС України в Київській області від 15.06.2018 р. [PERSON] (з 24.12.2005 року) та [PERSON] (з 25.01.2014 року) зареєстровані у будинку [ADDRESS] (а.с. 33-34). У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що живе по сусідству із позивачем і за весь цей час відповідачів у будинку [PERSON] жодного разу не бачив. Свідку не відомо де проживають відповідачі, їхні речі у будинку відсутні. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] та [PERSON]. понад один рік у будинку [ADDRESS], тому позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним будинком підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved