Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування спірним майном. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням суду визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль Chevrolet Aveo 2004 р.в., д.н.з. [NUMBER], та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено по ? частці вказаного автомобіля кожному з подружжя. Автомобіль з 31.07.2016 року перебуває у відповідачки, яка не надає йому спільний автомобіль у користування, місце знаходження автомобіля на час звернення до суду йому не відомо. З відповідачкою він не може домовитися про порядок користування автомобілем, оскільки остання категорично відмовляється надавати йому автомобіль у користування та утримує його у себе. За таких обставин просив суд встановити наступний порядок користування автомобілем, а саме: окреме використання автомобіля кожним з співвласників впродовж 1 місяця з послідуючою передачею автомобіля, з не менше ніж 10 літрами пального в паливному баку, іншому співвласнику за місцем проживання останнього не пізніше 19.00 год. останнього дня місяця такого користування. Витрати на утримання автомобіля зобовязаний нести кожен з співвласників і розмір таких витрат кожним із співвласників повинен відповідати інтенсивності використання автомобіля кожним з співвласників окремо, виходячи з загального пробігу за даними приладів обліку автомобіля за час використання автомобіля обома співвласниками на дату, коли виникне необхідність у витратах на утримання автомобіля. При цьому, розмір частки у витратах на утримання автомобіля кожного з співвласників від загального розміру таких необхідних витрат повинен відповідати частці цього співвласника в загальному пробігу автомобіля у процентному співвідношенні. Витрати, які необхідно понести внаслідок шкоди завданої автомобілю одним із співвласників, несе такий співвласник одноособово, а в разі відмови останнього усунути таку шкоду за власний рахунок, інший співвласник має право усунути таку шкоду за власний рахунок та вимагати відшкодування понесених витрат з іншого співвласника; ризик знищення автомобіля несе співвласник у користуванні якого перебував автомобіль на час такого знищення. У судовому засіданні позивач та його представник просили позов задовольнити в повному обсязі, з підстав та доводів наведених в позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила в його задоволенні відмовити, оскільки позивач жодного разу не звертався до відповідача, щодо наявності бажання користуватись спільним автомобілем, відповідач не чинить перешкод у користуванні автомобілем. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл\~ задоволено. Визнано автомобіль «Chevrolet» модель «Aveo» 2004 р. випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], синього кольору, № кузова KLASF69YE4B246135, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Визнано за [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності та виділено 1/2 частку автомобіля «Chevrolet» модель «Aveo» 2004 р. випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], синього кольору, № кузова KLASF69YE4B246135. Вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 169 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Позивач зазначає, що з відповідачем вони не дійшли згоди щодо порядку користування спільним майном. Запропонований позивачем порядок користування автомобілем, а саме: окреме використання автомобіля кожним з співвласників впродовж 1 місяця з послідуючою передачею автомобіля, з не менше ніж 10 літрами пального в паливному баку, іншому співвласнику за місцем проживання останнього не пізніше 19.00 год. останнього дня місяця такого користування, не буде відповідати співмірності, оскільки позивачу та відповідачу належить по ? частини автомобіля кожному, а кількість днів у місяці не є сталими, а змінюється від 28 до 31 дня. Посилання представника відповідача на те, що відповідач не чинить позивачу перешкод у користуванні автомобілем, а тому в задоволені позову слід відмовити, не заслуговують на увагу, оскільки позовною вимогою є встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, а не усунення перешкоду у його користуванні. Так як позивач та відповідач не дійшли згоди щодо визначення порядку користування автомобілем, по ? частині якого їм належить кожному, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, встановившинаступний порядок користування автомобілем Chevrolet Aveo 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], синього кольору, кузов №KLASF69YE4B246135 між співвласниками [PERSON] та [PERSON]: - після набрання рішенням суду законної сили, перший тиждень автомобілем користується [PERSON], з понеділка по неділю; - наступний тиждень автомобілем користується [PERSON], з понеділка по неділю; - в подальшому автомобілем користуються почергово з передачею майна щотижня; - автомобіль має бути переданий іншому співвласнику не пізніше 23:00 год. відповідної неділі, при передачі автомобіля в паливному баку має бути не менше 10 літрів пального.

Outcome: partial