Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 28.06.2003 року, від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Шлюб між нею та відповідачем фактично розпався, вони тривалий час проживають окремо. Примирення та збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливі та недоцільні. Питання щодо утримання їхніх з відповідачем дітей буде вирішуватись на добровільних засадах. Виходячи з цього, просила шлюбу розірвати, залишити їй прізвище «[PERSON]» при ухваленні рішення у справі. Також вказує на те, що за час шлюбу подружжям набуто спільне майно, а саме: квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. Посилаюсь на інтереси малолітніх дітей, просила визнати квартири спільною сумісною власністю подружжя в рівних долях, визнати за позивачем право власності в цілому на вказані квартири. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, але надали заяви, якими просять розглядати справу без їх участі, де зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с.33 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, якою просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі (а.с. 32). Виходячи з положень ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності не з'явившихся осіб. Ознайомившись з заявами осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з 28.06.2003 року по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Згідно договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27.07.2007 року, посвідченому приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованому в реєстрі за № 1572, вартість квартири складає 92 167 гривень (а.с. 10-12). Право власності на квартиру зареєстровано КП «БТІ м. Вільногірська», реєстраційний № 19590998, номер запису 2457 (По) в книзі № 7 за [PERSON] (а.с. 13). Згідно договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яку було придбано 18.07.2009 року, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за № 5372, вартість квартири складає 336 600 гривень (а.с. 14, 15). Право власності на квартиру зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське БТІ», реєстраційний № 24715631 за [PERSON] (а.с. 16). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У силу ч. 3 ст. 61 СК України, ч. 4 ст. 65 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. З договорів купівлі-продажу, копії яких містяться в матеріалах справи, вбачається та сторонами фактично не оспорюється, що вартість спірної квартири [ADDRESS] становить 92 167 гривень, а [ADDRESS] - 336 600 гривень. Отже, оскільки спірні квартири були придбані під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, то такі квартири є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин, вимоги [PERSON] в частині визнання спірних квартир спільною сумісною власністю її та відповідача в рівних долях ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню. Ураховуючи, що ці квартири не можуть бути поділені в натурі відповідно до часток подружжя, положення наведених вище норм, інтереси малолітніх дітей подружжя, визнання позову відповідачем, що не порушує права та законі інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] в цілому. Що стосується вимоги про розірвання шлюбу, то вивчивши матеріали справи, враховуючи обґрунтування позову, що викладене в позовній заяві, взаємне бажання подружжя розірвати шлюб, оскільки відповідачем позов визнано в повному обсязі, положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ту обставину, що сторони проживають окремо, підстав для надання строку на примирення не вбачається, спору щодо утримання дітей на даний час немає, суд приходить до висновку, що за таких обставин зберегти сім`ю неможливо, оскільки вона фактично вже розпалась, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які мають істотне значення. Тому позов в цій частині також необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Виходячи з викладеного вище, позов слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи клопотання позивача про віднесення судових витрат на її рахунок, суд вважає за можливе його задовольнити. Сплата судового збору позивачем підтверджується документально (а.с. 1).

Outcome: approved