Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] спілки «Закарпатський оберіг» про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок . Позовні вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2013 року між нею та Відповідачем укладено Договір про надання фінансової послуги, предметом якого визначено залучення строкового грошового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 106 під 24% річних. Починаючи із дня укладення спірного Договору і по 15 квітня 2016 року, Позивачем на зазначений депозитний рахунок внесено вклад загальною сумою 15 000, 00 грн., факт внесення якої підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. Також 10 квітня 2013 року між нею та Відповідачем укладено Договір про надання фінансової послуги, предметом якого визначено залучення строкового грошового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 103 під 24% річних. Починаючи із дня укладення спірного Договору і по 10 квітня 2016 року, Позивачем на зазначений депозитний рахунок внесено вклад загальною сумою 13\~380 , 00 грн., факт внесення якої підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, однак, Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по Договорам та не виплачує відсотки за Договорами , а тому [PERSON] просить суд зобовязати Відповідача повернути їй її депозитний вклад у розмірі 28\~380 , 00 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги , просила суд позов задовольнити та стягнути на її користь з Відповідача кошти у розмірі 28\~380 , 00 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, проте надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних правових підстав. Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують укладені Договори про надання фінансової послуги - залучення строкового грошового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 103 від 10.04.2013 р та №106 від 15.04.2013року . На умовах, визначених даним Договором, декількома платежами на рахунок Відповідача [PERSON] спілка «Закарпатський оберіг» внесено вклад у розмірі 13\~380 , 00 грн. та 15 000,00 гривень, що стверджується наявними у справі квитанціями № 5205 від 10.04.2013року та квитанцією до прибуткового касового ордера №3324 від 14.03.2011р. Згідно з п. 2.2.1. наявного в матеріалах справи примірника Договору від 10.04.2013р. та 15.04.2013 р., процентна ставка за внеском становить 24 % річних. В матеріалах справи наявний лист за вих.№ б/н, від 07.09.2015р. КС «Закарпатський оберіг» адресований [PERSON] про те, що загальна заборгованість кредитної спілки перед [PERSON] становить-28\~380,00 грн., і з якого вбачається, що Позивачка зверталася до Відповідача з заявою від 26.08.2015 р. з проханням видати їй всю суму здійсненого нею внеску за Договорами в загальному розмірі 28380,00 грн. грн., яка залишена відповідачем без реагування та задоволення. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. За положеннями ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі грошові кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Згідно з п. 2 ч.2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому грошові кошти, зазначені в ч. 1 ст. 23 цього закону, у порядку і строки які визначені, відповідно до ч.7 ст. 10 цього закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За нормою ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Статтею 41 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частинами 1, 6 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 Цивільного кодексу України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди, а тому цілком обґрунтовано, що вимоги Позивачки мають правове підґрунтя. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у повному обсязі суд в порядку ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідачем позову. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка звільнена від сплати судового збору. В силу п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 283,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved