Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, позивач просить усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною, які чинить відповідач відносно його дочки [PERSON], 29 листопада 2013 року, та визначити наступні способи його участі у вихованні дочки: 1) побачення з дитиною тричі на місяць за адресою фактичного проживання позивача, 2) відпустку, яка є у позивача, проводити з дитиною, з метою її оздоровлення та відпочинку, 3) [PERSON] повідомляти позивача за два дні до його зустрічі з дитиною, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин та підтвердженням таких обставин. В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі та: позивач - на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою, відповідач позов визнає, представник третьої особи, служби у справах дітей Кегичівської РДА проти задоволення позову не заперечує. Позиція третьої особи, служба у справах дітей Київського району управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, щодо заявлених позовних вимог, не відома. Згідно з позовом, шлюб між сторонами розірваний рішенням цього суду від 13 серпня 2015 року. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з відповідачем та її батьками. Фактично з самого моменту розлучення, у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дочки, її відвідування, створювалися штучні перешкоди зі сторони відповідача у нормальному спілкуванні позивача з дитиною. Всі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводить лише до конфліктів, оскільки відповідач навмисно перешкоджає позивачеві, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з донькою. Весь цей час позивач намагається налагодити нормальний зв'язок з відповідачем, щоб мати змогу у його вільний час, оскільки він військовий та більшу частину свого часу знаходиться на казарменому положенні, приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та ставлення. Позивач вважає, що його права, як батька, сьогодні є порушеними, в звязку з чим він змушений звернутися до суду. Він намагався стабілізувати дану обстановку, але настрій, думка та міркування відповідача з приводу його участі у вихованні та побаченні з дочкою не змінюються. Вона навмисно створює такі ситуації, які вкрай важко та негативно впливають на розвиток дочки, її характер та поведінку. Допускати виникнення таких ситуацій є неприпустимим, оскільки такі дії відповідача направлені на неправильне виховання дитини. Позивач вважає, що їх стосунки, як чоловіка та жінки, не повинні впливати на духовний розвиток дитини та її виховання. Дочка має право на спілкування з ним без перешкод, які створює відповідач. Такі обставини є неприпустимими в той час, коли йому довелося змінити свій життєвий графік не з своєї вини, по-іншому організовувати своє життя, переїхати до міста Харкова, а відповідач, на відміну від нього, має можливість вільно спілкуватися з дочкою, а позивач взагалі позбавлений можливості вирішувати питання, повязанні з розвитком дитини, відсторонений відповідачем від її фізичного та духовного виховання, можливості бути присутнім у її житті. Позивач, як люблячий батько, відповідно до моральних засад суспільства та у відповідності до чинного законодавства, має із відповідачем рівні права і обовязки щодо дитини, але відповідач нехтує цими правами, порушує їх. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує ст. ст. 141, 142, 150, 153, 157 СК України щодо закріплення права батьків та дитини на спілкування, недопущення чинення перешкод у цьому, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, позивач вважає, що питання виховання дитини батьки вирішують спільно, він зобовязаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з дочкою, в той час як відповідач та інші особи не мають права перешкоджати йому у цьому. За рішенням суду позивач сплачує аліменти на утримання дочки. Дитина крім матері та її родичів нічого не бачить, в той час як позивач міг би проводити з нею час. Він створив нову сімю, де також виховуються двоє дітей, які б із задоволенням спілкувалися б з дочкою. У судовому засіданні досліджені: копія виписки з рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) С.В.; акт обстеження умов проживання [PERSON] [INFO], складений 16 серпня 2017 року працівниками служби у справах дітей по Індустріальному району м. Харкова, згідно з яким, житло складається з трьох кімнат, з центральним опаленням та водопостачанням, обладнане необхідними меблями. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окремі три ліжка, стіл для занять, іграшки. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації дружина [PERSON], [INFO], її діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], сестра дружини [PERSON], [INFO], мати дружини [PERSON], [INFO] не проживає. Родина має умови для тимчасового перебування дитини; копія службової характеристики солдата [PERSON], курсанта 112 навчальної групи навчального курсу «ОВТ-1» факультету військової підготовки Національного технічного університету «ХПІ», складеної безпосереднім начальником, курсовим офіцером, молодшим лейтенантом [PERSON] 08 серпня 2017 року, згідно з висновком якої за своїми професійними, моральними, діловими якостями [PERSON] гідний навчатися на факультеті військової підготовки НТУ «ХПІ»; копія сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду [PERSON] від 21 серпня 2017 року серії 12ЯЯФ №938598, згідно з яким ознак наркологічних захворювань не виявлено; копія медичної довідки про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів [PERSON] від 21 серпня 2017 року серії 2ААЛ №485908, згідно з якою, психіатричних протипоказань для знаходження з дитиною не встановлено; розпорядження голови Кегичівської РДА від 19 вересня 2017 року №354 «Про встановлення днів та годин спілкування батька [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]», яким визначено способи участі [PERSON] у вихованні дитини. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, або проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою матері або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Враховуючи те, що відповідач позов визнала, його визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, зокрема дитини, підстав для відмови у прийнятті визнання суд не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у рішенні посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Підстави для негайного виконання цього рішення також відсутні.

Outcome: approved