overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, шлюбні відносини існують формально, вважає, що примирення між ними не можливе. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом поштового повідомлення (а.с. 13,16). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами 20.09.1997 р. було укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №873 (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5,7). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, та через втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння позивач вважає, що даний шлюб буде суперечити їх інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти примирення заперечував, просив шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 28). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 25.08.2006 укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1413 (а.с. 3). У вказаному шлюбі у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на відсутність почуття, взаєморозуміння та любов. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти примирення заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні надав заяву із визнанням позовних вимог у повному обсязі (а.с. 12). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 13.09.2014р. укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1428 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З жовтня 2015 р. шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживає окремо. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти примирення заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши заяву і якій стосовно розірвання шлюбу не заперечуває та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 16). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 13.08.2004р. укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №548 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись та ті підстави, що сімейне життя у них не склалось, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, шлюбні відносини фактично припинені. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти примирення заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні надав заяву із визнанням позовних вимог у повному обсязі (а.с. 12). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 15.07.2005р. укладено шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1429 (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З серпня 2016 р. шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживає окремо. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

У травні 2017 р. позивачі звернулись до суду із даним позовом. 31.08.2017 р. позивач № 1 [PERSON] звернувся до суду із заявою про витребування доказів та просив суд витребувати із КК «Центр комунального сервісу» Оболонського районного сервісного центру по роботі зі споживачами (м. Київ, вул. Львівська 57а) довідку форми № 3 з місця проживання про склад сім'ї щодо зареєстрованих осіб у [ADDRESS] станом на вересень 2017 р. Суд, вивчивши матеріали позову, прийшов до висновку, що заява про витребування доказів підлягає задоволенню. Згідно ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У травні 2017 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 04.10.2014 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 468. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася, малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідачем не надається допомоги в утриманні дитини в достатньому розмірі, в звязку із чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позовних вимог не запречував. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У травні 2017 р. позивачка звернулася до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей. Ухвалою суду від 22.05.2017 позовні вимоги роз'єднано. У позовній заяві про розірвання шлюбу позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що сімейне життя у них не склалось, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, шлюбні відносини фактично припинені. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти примирення заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні надав заяву із визнанням позовних вимог у повному обсязі (а.с. 17). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 05.06.2005 укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №770 (а.с. 4, 16). У вказаному шлюбі у сторін є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). З червня 2016 р. шлюбні відносини фактично припинені, з серпня 2016 р. спільного господарства не ведуть. проживають окремо. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У травні 2017 р. представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із даною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що 23.05.2016 р. Оболонським р/с м. Києва ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «Профі Ріелт» та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Профі Ріелт» суму боргу у розмірі 31723,54 грн та судовий збір у сумі 1218 грн. Зі слів представника заявника, дане заочне рішення є необґрунтованим, так як судом не було всебічно з'ясовано обставини справи, та відповідача було позбавлено можливості надати суду докази, якими вона ([PERSON].) заперечує проти позову, оскільки не була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Тому посилаючись на зазначені обставини, представник заявника просить суд скасувати заочне рішення Оболонського р/с м. Києва від 23.05.2016 р. та призначити справу до розгляду. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі та вказав, що він дуже давно знає відповідача [PERSON] та її батьків, супроводжував усі документи, що пов'язані з питанням придбання спірної квартири, і тому стверджує, що позов є необґрунтованим та просить скасувати заочне рішення. призначивши справу до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що заява представника [PERSON] - [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві останній не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тому

Outcome: dismissed