Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 05 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду допустити до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя у них не склалося, тому на даний час шлюб між ними розірвано. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дочку. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює у республіці Польща та має високий дохід. Відповідач у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк не направив суду відзив на позов, тому суд вважає за можливе справу розглянути за наявними в ній матеріалами. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями рішення Рожнятівського районного суду від 02 квітня 2018 року (а. с. 4, 5) та свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1270, виданою Брошнів-Осадською селищною радою 30 липня 2020 року (а. с. 7). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки - дочки [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а рекомендований - в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 липня 2020 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1859 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2318 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 929 гривень 50 копійок на місяць, для дітей, яким виповнилося шість років 1159 гривень, а рекомендований відповідно 1859 та 2318 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Тому, з урахуванням матеріального стану відповідача та положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Крім того, позивачка понесла документально підтверджені судові витрати на правову допомогу. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial