Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована вона, позивач у справі, та відповідачка по справі, яка не проживає за місцем реєстрації з жовтня 2018 року. Відповідачка не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Реєстрація [PERSON] за зазначеною адресою перешкоджає позивачці повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд, змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги та оформити субсидію. У зв`язку з викладеним, позивач просила суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, а саме квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , скориставшись своїм правом, 13 вересня 2019 року через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що 19 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 189, між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року було розірвано. У 2007 році в період перебування у шлюбі відповідачку добровільно зареєстровано власником у квартирі [ADDRESS] . За тією ж адресою зареєстровано і їх з [PERSON] двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2005 року народження, та [PERSON] , 2008 року народження. У жовтні 2018 року після розлучення відповідачка з дітьми вимушена була виїхати зі спірної квартири. Саме з цього часу [PERSON] фактично не користується квартирою і не отримує житлово-комунальні послуги. В свою чергу, позивач жодного зразу не звернулася до відповідача зі скаргами на створення якихось перешкод або з пропозицією компенсувати зайві затрати на утримання квартири. Зазначила, що ані відповідач особисто, ані її діти, ніколи не створювали та не мають наміру створювати позивачу перешкоди у володінні та користуванні квартирою. Також просила врахувати той факт, що через відсутність власного житла відповідач не має можливості зареєструватися разом з дітьми за іншою адресою. Просила відмовити у задоволенні позову за відсутності предмету спору. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідачка в судове засідання з`явилася, проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4752, позивач [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS] . Згідно довідки № 6289 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05 червня 2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Звернувшись до суду, [PERSON] як на перешкоди у користуванні власністю посилалась на наявність додаткових фінансових витрат на утримання майна та неможливість отримання субсидії. В свою чергу, у судовому засіданні відповідачка [PERSON] зазначила, що, будучи зареєстрованою, разом зі своїми дітьми не проживає у спірній квартирі, однак жодних дій, які б свідчили про здійснення перешкод позивачу [PERSON] як власнику у користуванні належною їй квартирою не чинить. Крім того, позивач жодного разу не звернулася до відповідача зі скаргами на створення якихось перешкод або з пропозицією компенсувати зайві затрати на утримання квартири. Докази на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження твердження позивача про вчинення відповідачем перешкод [PERSON] як власнику у користуванні квартирою, у зв`язку з чим вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Outcome: dismissed