Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

У червні 2017 року представник Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі\~-\~відповідач)\~про стягнення\~заборгованості.\~Свої позовні\~вимоги позивач\~обґрунтовує тим,\~що відповідно\~до укладеного\~між Банком\~та [PERSON] \~договору б/н\~від 23.04.2016\~року,\~останній отримав\~кредит у\~розмірі 5000.00\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач своїх зобов`язань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 13.04.2017 року складає 14382,50 грн.. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 10 липня 2017 року у даній справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 20 липня 2017 року у справі було зупинено провадження до закінчення перебування відповідача [PERSON] на строковій військовій службі. Між тим, 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Ухвалою суду від 16 травня 2018 року у вказаній справі було поновлено провадження та призначено до судового засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засідання проти позовних вимог заперечував частково, просив відмовити у задоволення позовних вимог в частині нарахованих штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань та проценти за користування кредитом, посилаючись на ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визнав вимоги щодо погашення кредиту. Суд, вислухавши пояснення відповідача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.04.2016 року між відповідачем та ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір, який складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та Умов та правил надання банківських послуг. За умовами договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При підписанні заяви від 23.04.2016 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом із «Умовами та правилами надання батьківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином вказана заява відповідає ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договір приєднання є договір, умови якої встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до вказаного вище Кредитного договору. Однак, відповідач порушив умови договору і станом на 13.04.2017 року має заборгованість в загальній сумі 14382,50 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 4999,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7171,45 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1050,00 грн.; а також штрафи: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 661,07 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості за договором (а.с.3). Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати Винагороди Банку. Разом з тим, згідно з п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується в такий же термін. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Не погоджуючись з нарахованими відсотками та пенею, відповідач надав суду як доказ Довідку № 4/191 від 18.07.2017 року, виданої Фастівським об`єднаним військовим комісаріатом, Довідку Військової частини № [NUMBER] від 23.04.2018 року, та копії Військового квитка Серія [NUMBER] , з яких вбачається, що відповідач [PERSON] з 25.10.2016 року був відправлений для проходження строкової військової служби у складі військового ешелону № 7101 до військової частини [NUMBER] в смт. Десна, Чернігівської області та по 24.04.2018 року перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , а на підставі Наказу МОУ від 21.03.2018 року № 120 - 24.04.2018 року був звільнений (демобілізований) в запас. Відповідно до частини 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275- VII, яким доповнено ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пунктом 15, поширено дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача та враховує, що оскільки відповідач є військовозобов`язаним та в період з 25.10.2016 року був призваний на строкову військову службу, а тому на нього поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого останній має право на звільнення від сплати штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем умов кредитного договору та враховуючи положення ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом в сумі 4999,98 грн., заборгованість за процентами за період з 23.04.2016 р. по 31.10.2016 р. в сумі 2814,19 грн. та комісію за період з 23.04.2016 р. по 31.10.2016 р. в сумі 550,00 грн., а всього 8364,17 грн.. Крім того, враховуючи положення 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 15).

Outcome: partial