Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року цивільний позов [PERSON] переданий на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Позивачка свої вимоги, в наступному уточнені та збільшені мотивує тим, що після смерті батька, [PERSON], який помер 25.10.2013 року, приватним нотаріусом [PERSON] 29.11.2013 року відкрита спадкова справа № 55400926. За наслідками здійсненої нотаріусом перевірки в Спадковому реєстрі були відсутні відомості про складені померлим спадкові договори чи заповіти, тому спадкова справа відкрита за фактом спадкування майна за законом. Однак пізніше зясувалося, що на підставі поданої секретарем Староіванівської сільської ради заяви, 04.12.2013 року нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори [PERSON] було здійснено незаконну реєстрацію заповіту, нібито складеного її батьком 17.02.2012 року та посвідченого секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] у Спадковому реєстрі за № 55422818. Так, нотаріус не перевіряв наявність у [PERSON] доручення від особи, яка склала заповіт чи його повноважень як представника органу місцевого самоврядування, який має право вчиняти нотаріальні дії; ним була прийнята заява, що не відповідає вимогам Положення про спадковий реєстр та Порядку державної реєстрації заповітів та спадкових договорів та не містила обовязкових істотних відомостей і не була оформлена та підписана належним чином; в журналі реєстрації вхідних документів заява не була зареєстрована, замість неї зареєстрована заявка Староіванівської сільської ради про реєстрацію посвідчених заповітів та спадкових договорів; здійснення реєстрації заповіту відбулося без внесення плати. Нотаріус не мав права здійснювати державну реєстрацію заповіту, посвідченого посадовими особами органів місцевого самоврядування, оскільки таку реєстрацію здійснює Держінформюст чи його філії і не мав права надавати [PERSON] витяг зі Спадкового реєстру. Крім того, заповіт було внесено до Спадкового реєстру через два роки після вчинення самої нотаріальної дії його посвідчення, в той час, коли [PERSON] вже помер. Вважає, що такими діями нотаріуса було порушене її право на спадкування за законом після померлого батька. Тому порушує питання про: визнання незаконними та неправомірними нотаріальних дій ( нотаріального акту)Охтирської районної державної нотаріальної контори щодо прийняття заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, внесення 04.12.2013 року запису до державного Спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів про державну реєстрацію заповіту, складеного від імені [PERSON], посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] за номером реєстрації у Спадковому реєстрі 55422818 та видачу витягу зі Спадкового реєстру сторонній особі [PERSON]; визнання неправомірною та незаконною державної реєстрації заповіту складеного від імені [PERSON] посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільради [PERSON], вчиненої 04.12.2013 року Охтирською районною державною нотаріальною конторою за номером реєстрації у Спадковому реєстрі 55422818; зобовязання Охтирської районної державної нотаріальної контори внести зміни до Спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів та виключити відомості про державну реєстрацію 04.12.2013 року заповіту, складеного від імені [PERSON], посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільради [PERSON], номер реєстрації у спадковому реєстрі 55422818. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, наполягає на розгляді справи саме в порядку цивільного судочинства, оскільки порушені саме цивільні права позивачки на спадкування за законом після смерті її батька. Крім того, при внесенні інформації до Спадкового реєстру нотаріус не виконує функції субєкта владних повноважень та не діє як державний реєстратор речових прав на нерухомість. Просить врахувати, що здійснення незаконної реєстрації заповіту призвело до позбавлення позивачки її права на спадкування майна за законом після смерті її батька на користь малолітнього [PERSON], інтереси якого представляє його мати, [PERSON], яка фактично і створила таку ситуацію з метою заволодіння майном [PERSON] Представник Охтирської районної державної нотаріальної контори до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. [PERSON] в судовому засідання підтримав заявлені вимоги, наполягає на їх задоволенні. Староіванівська сільська рада Охтирського району Сумської області надала заяву про слухання справи за відсутності представника. [PERSON] надала заяву про слухання справи за її відсутності. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог, вважає, що позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того зазначив, що право позивачки залежить від наявності чи відсутності заповіту і не залежить від того, здійснена реєстрація у Спадковому реєстрі заповіту нотаріусом чи вона була б здійснена належним реєстратором. Виключення відомостей про заповіт зі Спадкового реєстру не позбавляє можливості внести відомості про такий заповіт до Спадкового реєстру у встановленому порядку. Головне управління юстиції в Сумській області надали заяву про слухання справи без участі представника, залишили вирішення спору на розсуд суду, в письмовому відгуку зазначили, що відповідно до п. 2.3. Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.07.2011 року № 1810/5 посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчення заповітів шляхом подання Держінформюсту або його філіям заяв за встановленою формою. Разом з тим, п. 2.4. Положення передбачено, що заяви про державну реєстрацію заповіту, посвідченого посадовими особами органів місцевого самоврядування можуть бути подані Реєстратору ( державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіву, приватному нотаріусу) безпосередньо заповідачем. Отже, нотаріус має право вносити до Спадкового реєстру відомості про заповіт, посвідчений посадовими особами органів місцевого самоврядування у випадку подачі заяви про державну реєстрацію безпосередньо заповідачем. Посадовою особою органу місцевого самоврядування помилково було подано заяву про реєстрацію заповіту до Охтирської райдержнотконтори і нотаріусом не було враховано, що заява секретаря сільської ради має бути подана Держінформюсту або його філіям та внесено інформацію про заповіт до Спадкового реєстру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріуса, заповіти посвідчують уповноважені на це посадові особи органів місцевого самоврядування. Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» посадова особа місцевого самоврядування особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок бюджету. Відповідно до п. 4.2 Положення за формування у Спадковому реєстрі реєстраційного запису про посвідчення заповіту посадовою особою органу місцевого самоврядування плата не справляється. Зазначають, що у даному випадку державний нотаріус не вчиняв нотаріальні дії, а виконував функцію реєстратора Спадкового реєстру. Також зазначають, що судові витрати не можуть бути покладені на відповідача, оскільки Охтирська районна державна нотаріальна контора хоч і є юридичною особою, однак підпорядкована Головному територіальному управлінню юстиції у Сумській області, тому не має власних рахунків та не може самостійно розпоряджатися коштами. Інші учасники в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавали. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, представника третьої особи, врахував позицію Головного територіального управління юстиції у Сумській області, дослідив письмові докази, дійшов до наступного висновку. 17.02.2012 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все майно на випадок смерті заповів [PERSON], [INFO]. Секретарем Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON] заповіт був посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 01. 25.10.2013 року [PERSON] помер, про що 26.10.2013 року відділом ДРАЦС по м. Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області складено відповідний актовий запис № 593. 29.11.2013 року дочка та син [PERSON] [PERSON] та [PERSON] подали до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини за законом, відповідно до яких нотаріусом була відкрита спадкова справа № 64/2013. 04.12.2013 року на підставі заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, поданої Староіванівською сільською радою Охтирського району, зареєстрованої у журналі вхідних документів Охтирської районної державної нотаріальної контори 04.12.2013 року № 637 Охтирською райдержнотконторою 04.12.2013 року були внесені відомості про заповіт [PERSON] до Спадкового реєстру за № 55422818. 09.12.2013 року [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON], батьком якого був померлий [PERSON], подала до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Тобто, право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі. Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших субєктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка зазначає, що діями нотаріуса щодо внесення до Спадкового реєстру відомостей про заповіт, посвідчений секретарем Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON] порушене її цивільне право на спадкування за законом після смерті батька. Разом з тим, статтею 1223 Цивільного кодексу України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування спадкоємці за законом відповідно до їх черги одержують у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Отже, наявність чи відсутність у позивачки права на спадкування за законом залежить від наявності (дійсності) заповіту, який, до того ж, був посвідчений не Охтирською державною нотаріальною конторою, а секретарем Староіванівської сільської ради Охтирського району, Сумської області, тобто особою органу місцевого самоврядування. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оскільки [PERSON] не є безпосереднім учасником нотаріального процесу щодо здійснення нотаріусом реєстраційних дій по внесенню відомостей про заповіт [PERSON] до Спадкового реєстру та її право на спадкування за законом повязане з заповітом, посвідченим особою органу місцевого самоврядування, захист права, про порушення якого заявляє позивачка, має здійснюватися у інший спосіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed