Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.09.2018 року підсудність позовної заяви ПАТ АК «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором визначена Голосіївському районному суду м. Києва. ПАТ АК «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 27.07.2012 року між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 91/2012, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 287 055,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16,80% річних строком до 26.07.2017 року. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки № 91/2012-П1 та № 91/2012-П2 від 27.07.2012 року відповідно, за умовами яких поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 91/2012 від 27.07.2012 року, укладеного між кредитором та позичальником. При цьому, згідно п. 1.2 Договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договору та відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник. Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25.07.2018 року становить 220 145,64 грн. і складається з: 185 158,13 грн. - заборгованість за кредитом; 34 987,51 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року, а тому просило суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою від 19.10.2018 року відкрито провадження у цивільній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 27.07.2012 року між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 91/2012, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 287 055,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16,80 % річних строком до 26.07.2017 року (а.с. 19-22). У відповідності до п. 1.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі у строки (терміни) та у сумі, які зазначені в графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до цього договору). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із п. 1.3.1. кредитного договору, кредит надається з 27.07.2012 по 26.07.2017. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 553 ЦК України передбачають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою частково або у повному обсязі. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки № 91/2012-П1 та № 91/2012-П2 від 27.07.2012 року відповідно, за умовами яких поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 91/2012 від 27.07.2012 року, укладеного між кредитором та позичальником. При цьому, згідно п. 1.2 Договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договору та відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник (а.с. 23, 24). Положеннями ст. 553 ЦК України встановлено, що у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Так, у відповідності до п. 1.1. договорів поруки поручитель відповідно зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, згідно якого позичальник зобов'язаний в порядку та на умовах викладених в Кредитному договорі не пізніше 27.07.2017 сплатити всі зобов'язання за кредитним договором. Пунктом 2.1. договорів поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язання по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язання по Кредитному договору до позичальника та поручителя. Положеннями п. 2.2., 2.3. договорів поруки зазначено, що поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунки, які зазначаються в письмовій вимозі кредитора. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Судом встановлено, що у відповідності до розрахунку позивача заборгованість позичальника перед банком станом на 25.07.2018 року становить 220 145,64 грн. і складається з: 185 158,13 грн. - заборгованість за кредитом; 34 987,51 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 року (а.с. 10-18). Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами, в свою чергу, жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 3 302,18 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved