Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до районного суду з даною заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті її двоюрідної бабусі [PERSON] відкрилась спадщина. Вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки з поданих документів не можливо встановити ступінь спорідненості з спадкодавцем. На підтвердження родинних відносин нею зроблені запити та подані суду документи, що підтверджують їх рідство. Через дані розбіжності вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. У звязку з цим, заявник змушена звернутися до суду із вказаною заявою щодо встановлення факту, яке має юридичне значення. Просила суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], яка померла 12 березня 2013 року, є двоюрідною бабусею [PERSON], [INFO]. У судове засідання заявник не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити. У судове засідання представник приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. До суду направили заяви про розгляд справи в їх відсутність. Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. При розгляді справи судом встановлено, що 12 березня 2013 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-БК №262806, видане відділом реєстрації смерті в м.Києві). За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. У першу чергу спадкують діти, батьки та дружина спадкодавця. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної бабусі [PERSON], що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру №34510850 від 11 липня 2013 року. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадищини, до майна померлої є [PERSON]. Інших спадкоємців також не встановлено і при розгляді справи, не повідомлено про їх наявність заявником та його представником. Також судом встановлено, що [PERSON] (Спадкодавець), дівоче прізвище [PERSON], [INFO] (підтверджуєтеся актовим записом про народження №45 від 28.01.1960 року) померла 12.03.2013 року, що підтверджується актовим записом про смерть серія №4640 від 13.03.2013 року. [PERSON], [INFO] - колишній чоловік Спадкодавця, підтверджується актовим записом про шлюб №81 від 18.01.1991 року, та відповідно актовим записом про розірвання шлюбу №1114 від 23.10.2007 року. [PERSON] [INFO], - дівоче прізвище [PERSON] (підтверджується актовим записом про народження №47 від 26.07.1950 року), померла 07.01.2004 року, що підтверджується актовим записом про смерть №656 від 08 січня 2004 року, яка доводилась матір'ю Спадкодавця. [PERSON] [INFO], який доводився [PERSON] чоловіком (підтверджується актовим записом про шлюб №82 від 03.10.1968 року), помер 19.02.1990 року, що підтверджується актовим записом №1006 від 21.02.1990 року. [PERSON] (Заявник) [INFO] - дівоче прізвище [PERSON] (підтверджується актовим записом про народження №1941 від 13.06.1985 року). [PERSON], [INFO] (підтверджується актовим записом свідоцтва про народження №19 від 16.03.1967 року), померла 26.02.2008 року, що підтверджується актовим записом про смерть №4258 від 28 лютого 2008 року, яка доводилась матір'ю [PERSON] (Заявник) та донькою [PERSON] та племінницею [PERSON] (Спадкодавець). [PERSON], який доводиться батьком [PERSON] (Заявник) та чоловік [PERSON]. [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] - батьки [PERSON] (свідоцтво про одруження ІІ-ЯК №0269829), розлучились відповідно до актового запису про розірвання шлюб №49 від 03.04.1970 року на підставі рішення Фастівського районного суду Київської області про розірвання шлюбу від 27.11.1969 року. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] (дівоче прізвище). [PERSON] та [PERSON] одружились 21.08.1970 року (актовий запис №64), розлучились 18.03.1985 року (актовий запис №18), прізвище після одруження [PERSON] (копія довідка відділу реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області №3-36-162 від 14.04.2004 року та копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-КЕ №114419). [PERSON] 01.05.1949 року та [PERSON] одружились, що підтверджується актовим записом №348 від 26.05.1989 року, після одруження [PERSON]. [PERSON] [INFO], померла 03.02.2008 року, що підтверджується актовим записом про смерть №04 від 07.04.2008 року (та копією довідки виданої Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07.02.2008 року №141), яка доводилась сестрою [PERSON] (Спадкодавець) та матір'ю [PERSON], яка в свою чергу є матір'ю [PERSON] (Заявник). Крім того, родинні відносини між [PERSON] (Спадкодавцем) та [PERSON], підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2006 року у справі №2-2656.Так вказаним рішенням також підтверджено, що [PERSON] є сестрою [PERSON] Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин необхідне [PERSON] для оформлення спадкових прав щодо майна померлого батька. В ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження наступні факти [PERSON] є сином [PERSON]. Зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі довідкам виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №931 від 07 листопада 2017 року, №1460 від 11 травня 2016 року, №1466 від 13 травня 2016 року, №02-5/313/49-1930.2 від 12 серпня 2016 року, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню нею спадкових прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved