Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що позивач перебувала у шлюбі із [PERSON], який згодом було розірвано 20 лютого 2010 року. Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно сплачувати аліменти на утримання дочки відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду. Крім того, в червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що від вищевказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається на першому курсі Вінницького професійного училища за контрактом та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведене позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно на період продовження ним навчання, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду. Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 липня 2016 року дані цивільні справи було обєднано в одне провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] на\~повторний виклик в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча завчасно повідомлявся про час і місце слухання справи, у звязку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 20 лютого 2010 року (а.с.4). Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6) та дочка [PERSON], 28 листопада 2009 року (а.с.5). Згідно довідки від 11 лютого 2016 року № 129, яка видана виконавчим комітетом Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с. 23). Як вбачається з довідки № 210 від 01 липня 2016 року, виданої Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони, [PERSON] дійсно є студентом Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони і навчається на денній формі, контрактній формі навчання за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» з терміном навчання з 07 березня 2016 року по 01 березня 2018 року. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязаний утримувати дітей до досягнення дочкою повноліття, а сина - до закінчення навчання. За таких обставин, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі по 500 грн щомісячно, на кожну дитину починаючи з дня звернення до суду до досягнення [PERSON] повноліття, а [PERSON] до закінчення завчання. Відповідно до \~ст. 367 ЦПК України\~\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 22 червня 2016 року. Крім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved