Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

У січня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом. Посилаються на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 19.12.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами банку», складає між собою Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачем, станом на 28.11.2019 р. [PERSON] має заборгованість в сумі 43507,07 грн., яка підлягає стягненню. Прохали стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 43507,07 грн.за кредитним договором № б/н від 19.12.2013 року та 2102 грн. судового збору. 14.01.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що брав кошти в сумі 5000 грн., але повертав їх частково та не отримував коштів більш , ніж 5000 грн. , тому заборгованість за тілом кредиту не може бути 14823,55 грн. Згоди на збільшення кредитного ліміту не надавав. Не підписував умов та правил, тому не був ознайомлений з відсотковою ставкою за кредитом та штрафними санкціями. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, посилаючись на таке. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 19.12.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Потім кредитний ліміт декілька разів збільшувався, знижувався. Банк свої зобов`язання з надання відповідачу кредиту виконав, а відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Позивач вважає , що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачем, станом на 28.11.2019 р. [PERSON] має заборгованість в сумі 43507,07 грн., яка складається з: -14823,55 грн.- заборгованість за тілом кредиту, -14823,55грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, -2012,24 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, -24123,07 грн.- нарахована пеня, -500 грн.- штраф( фіксована частина), -2047,96 грн.-штраф( процентна складова). В судовому засіданні відповідач пояснив, що отримував кошти в сумі 5000 грн., умов та правил не підписував, пеня, відсотки не визначалися. Фактично договору не було. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виникнення у [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 14823,55 грн., оскільки зі змісту позовної заяви, та з пояснень [PERSON] слідує, що останній отримав кредит в сумі 5000 грн. З довідки наданої АТ КБ «Приватбанк» від 20.02.2020 р. про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що 31.01.2017 р. [PERSON] було збільшено кредитний ліміт до 5500 грн., а тому на користь банку необхідно стягнути саме кошти в сумі 5500 грн. З наданих розрахунків Банком вбачається , що кредитний ліміт поновлювався відповідачу лише після погашення заборгованості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору( ч. 2 даної статті). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків , неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, строків повернення, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Викладене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). З наданої Анкети -заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підписаної [PERSON] не вбачається, які саме відсотки, штрафні санкції погоджені сторонами за користування кредитними коштами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Outcome: partial