Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 9129,60 грн. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.02.2012 року по 01.11.2019 року, яка становить 3216,39 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до рішення Богунського районного суду міста Житомира від 02.02.2012 року в справі № 2-818/12 відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2012 року і до повноліття дитини. Згідно довідки-розрахунку старшого державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області станом на 01.11.2019 року за період з лютого 2012 року по 01.11.2019 року розмір заборгованості становить 9129,60 грн. На підставі ст. 196 СК України загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 3216,39 грн. згідно проведеного розрахунку. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 9129,60 грн. заборгованості зі сплати аліментів та 3216,39 грн. пені за період з 01.02.2012 року по 01.11.2019 року, а всього 12345,99 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. У справі № 2-818/12 рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02.02.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 01.02.2012 року. Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим начальником Корольовського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області, підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів на утримання дитини, яка станом на 01.11.2019 року становить 9129,60 грн. за період з 02.02.2012 року по 01.11.2019 року. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи викладене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що із відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у зв`язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у розмірі 3216,39 грн. Статтею 187 СК України передбачено відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника або одержувача аліментів. Так, згідно ч. 1 цієї статті один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Зважаючи на те, що аліменти на користь позивача на утримання дитини стягнуті рішенням суду та до суду не надано доказів того, що відрахування аліментів здійснюється у визначеному ст. 187 СК України порядку, тому підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів відсутні. Згідно ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial