Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Уточнившись з позовними вимогами [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю. В обґрунтування позову вказує, що 06.06.2017 року між ним [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В той же день їх право власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На даний час у вказаній квартирі залишається бути зареєстрованим відповідач [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Вказує, що з моменту відчуження квартири [ADDRESS] у [PERSON] та всіх членів його сімї, в тому числі і відповідача [PERSON], припинилося право користування вказаною квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення право власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. А тому, просить: усунути йому [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом позбавлення [PERSON] права користування квартирою № 38 по вул. Сергія Амброса, 23 в м. Черкаси. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. В судове засідання тертя особа [PERSON] не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] [PERSON], пояснення свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 06.06.2017 року належить квартира [ADDRESS], що стверджується, як самим договором купівлі-продажу квартири від 06.06.2017 року, так і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.06.2017 року (а.с. 3-5). Також в судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з 14.06.2013 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 26), однак останній в квартирі не проживає з 01.06.2016 року. Вказане стверджується довідкою з місяця проживання та про склад сімї, засвідченою головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Припортовий» (а.с. 6), актом опитування сусідів від 15.09.2017 року № 691 (а.с. 51) та показами свідка [PERSON], даними в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним для особистого проживання, і проживання членів їх сімї, а також мають право розпоряджатися цим будинком (квартирою) на власний розсуд, власника не може бути позбавлено прав користування квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною другою ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення право власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. В судовому засіданні встановлено, що з 06.06.2017 року власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] (в рівних частках). Відповідач [PERSON] ніколи спільно з власниками квартири [PERSON], [PERSON] не проживав. Право користування вказаною квартирою в [PERSON] виникло на підставі закону, як в члена сімї попереднього власника квартири. Починаючи з 01.06.2016 року відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, обставин, які б давали йому право на проживання у вказаній квартирі, судом не встановлено. А тому, враховуючим вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом позбавлення [PERSON] права користування квартирою № 38 по вул. Сергія Амброса, 23 в м. Черкаси. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст. 64, 150, 155, 156 ЖК України, ст.ст. 317, 383, 391, 406 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»,

Outcome: approved