Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив зняти арешт з автомобіля Renault Kangoo, номер двигуна [NUMBER], номер кузову VF1FC1FAF3828141 реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. У заяві позивач зазначив, що на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.12.2012 року за ним визнано право власності на автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER]. У квітні 2017 року він звернувся до нотаріуса з метою переоформлення транспортного засобу, однак отримав відмову, через наявність обтяження, а саме арешту, накладеного за Постановою державного виконавця Заводського Відділу ДВС від 18.01.2012 року на все рухоме майно [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт у тому числі і на спірний транспортний засіб. Посилаючись на те, що накладення арешту на спірний транспортний засіб, порушує його права як законного власника на розпорядження належним йому майном, просив позов задовольнити. До судового засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності. До судового засідання відповідач не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи до судового засідання не зявився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином. Судом приймалось рішення за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 18.02.2012 року, на підставі договору купівлі-продажу, оформленого шляхом видачі Довідки-рахунку КІМ №649492 від 22.11.2011 року, на імя [PERSON] було зареєстровано транспортний засіб Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER]. 18.01.2012 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ в рамках Виконавчого провадження ВП №30695216 було винесено постанову про арешт майно відповідача та оголошення заборони на його відчуження про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.12.2012 року договір купівлі-продажу спірного автомобілю, оформленого шляхом видачі Довідки-рахунку КІМ №649492 від 22.11.2011 року, в частині зазначення прізвища, імя та по-батькові покупця визнано недійсним. Права та обовязки покупця за договором переведено на [PERSON] і з визнанням за ним права власності на автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру МВС України стосовно транспортного засобу №31/14-У-03 від 12.05.2017 року транспортний засіб перебуває під обтяженням щодо експлуатації. Таким чином накладення арешту порушує права [PERSON], як законного власника транспортного засобу на володіння та розпорядження належним йому майном. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до положень ст..386 ч.1 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Згідно приписів ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням встановлених фактичних обставин по справі, в контексті вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку щодо доведеності порушеного права позивача, як власника транспортного засобу, яке підлягає поновленню, шляхом зняття арешту з транспортного засобу Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER]. Також відповідно до положень ст..88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved