Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 28.07.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір від 28.07.2010 року. Відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 399,07 грн. і судові витрати. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи позивач у судове засідання не з'явився. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи із такого. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 28.07.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір від 28.07.2010 року, за умовами якого позичальником було отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписанням заяви на отримання кредиту відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами договору, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, встановленими банком. Умовами договору передбачено зобов'язання відповідача здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотках та оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Предметом даного позову є вимога банку про стягнення із відповідача кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором, яка за доданим до позовної заяви розрахунком складається із 7 764,10 грн. боргу за кредитом, 11 842,16 грн. несплачених відсотків за користування кредитом, 1 250,00 грн. боргу по комісіям, 500,00 грн. фіксованої частини штрафу та 1 042,81 грн. процентної складової штрафів. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Водночас, заявивши даний позов, позивач не виконав, передбаченого статтею 60 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами факту надання кредиту відповідачу, розміру і періоду виникнення боргу за кредитом, відсотками і неустойкою. У ході розгляду даної справи позивачем не було надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт надання відповідачу кредиту і обґрунтованості заявленого позивачем розрахунку складових кредитної заборгованості. Наведене свідчить про необґрунтованість вимог даного позову, що зумовлює відсутність правових підстав для їх задоволення. Так, у підтвердження позовних вимог позивачем було надано лише довільно складений розрахунок боргу. Зі змісту наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором не можна встановити, за який період його було складено і які періоди із якими складовими у нього були включені. Разом з цим належним доказом наявності кредитної заборгованості є відповідні платіжні документи, або виписка про рух коштів на особовому рахунку позичальника, відповідні докази отримання кредиту позичальником, як то заява на отримання готівки, заява на переказ коштів на особовий рахунок та ін. Крім того, із складеного банком розрахунку заборгованості вбачається, що із 30.06.2013 року по 29.02.2016 року банк обліковує на рахунках позичальника 7 764,10 грн. боргу за кредитом, який складається із поточного і простроченого боргу за кредитом. При цьому, із червня 2013 року на суму простроченого боргу за кредитом у який, у вказаний період, поступово зростав з 2 568,66 грн. до 7 715,05 грн. банк із 30.06.2013 року по 27.02.2015 року нарахував позичальнику 4 002,28 грн. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом у весь період складала 30%. Тобто, за 15 місяців вказаного періоду банк у своєму розрахунку, яким він підтверджує позовні вимоги, нарахував позичальнику 4 002,28 грн. боргу за відсотками за користування кредитом у вказаному розмірі 2 983,42 грн. (а.с. 8). Крім того за 12 місяців із 28.02.2015 року по 29.02.2016 року на залишок простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7 764,10 грн. банком було нараховано позичальнику 5 258,94 грн. (а.с. 8). Вказані нарахування за відсотками за користування кредитом що значно перевищують суму вказаних платежів, які мали б бути нараховані банком, виходячи із визначеної договором річної відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 30%. При цьому суд вважає доведеним наявність боргу позичальника за тілом кредиту у розмірі 7 764,10 грн. Наведене свідчить про необґрунтованість складеного банком розрахунку заборгованості позичальника, оскільки від розрахунку боргу за відсотками за періодами користування кредитом залежить і розмір нарахування боргу за неустойкою і комісіями. Відтак, необґрунтованість і недоведеність належними і допустимими засобами доказування заявлених ПАТ КБ «Приватбанк» позовних вимог зумовлює відсутність правових підстав для задоволення даного позову у частині стягнення із відповідача заявлених банком боргу за відсотками, неустойкою і комісією. На підставі зазначеного,

Outcome: partial