Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У травні 2015 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус Заліпський Віктор Олексійович Новомиргородської державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON], в якому прокурор просить:визнати недійсним довіреність, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] на продаж належного йому нерухомого майна, посвідчену 05.12.2012 державним нотаріусом Заліпським В.О. за№ 1708;визнати недійсним договір купівлі - продажу 41/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS], укладений 08.12.2012 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Запіпським В.О. за № 1742; зобов'язати [PERSON] повернути 41/100 частку житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями, розташований в [ADDRESS], загальною площею будинку 61, 54 кв.м., житлова площа - 37,54 кв.м. та вартістю 8 178 грн. власнику [PERSON]; витрати по справі покласти на Відповідачів. Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання співвідповідачі - [PERSON], [PERSON] та треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Заліпський В.О., [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про проведення 14 вересня 2025 року судового засідання без її участі. Згідно з частиною другою статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищевказаних учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Прокурор в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] на праві приватної власності належала 41/100 частка житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями, розташованого [ADDRESS], загальною площею будинку 61,54 кв.м., житлова площа - 37, 54 кв.м; 28.02.2013 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області [PERSON], 1955 р.н., засуджений за ч.І ст. 115, ч.2 ст.15, ч.2 стт.194 КК України до 13 років позбавлення волі, а також з [PERSON] стягнено судові витрати по справі у розмірі 4160,66 грн. та залишено арешт, який накладений на майно підсудного згідно з постановою суду; з 12 вересня 2012 року [PERSON], відповідно до постанови Новомиргородського районного суду, по даній справі перебував під вартою, міра запобіжного заходу під час досудового слідства та судового розгляду справи останньому не змінювалася; згідно з постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.12.2012 кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] призначено до судового розгляду, а також на спірний об'єкт нерухомості, який на той час належав на праві власності підсудному [PERSON], накладено арешт з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих [PERSON] та [PERSON]; 05 грудня 2012 року державним нотаріусом Новомиргородської держаної нотаріальної контори Заліпським В. О. посвідчена довіреність від імені [PERSON], про надання повноважень [PERSON] продати належні йому 41/100 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташований в [ADDRESS], загальною площею будинку 61,54 кв.м., житлова площа - 37, 54 кв.м. в порушення вимог п. 3 глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МУЮ 22.02.2012 за № 296/5, в довіреності, посвідченій 05.12.2012 державним нотаріусом Новомиргородської держаної нотаріальної контори Заліпським В.О., не зазначено місце вчинення нотаріальної дії та причини, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями, адже на момент її вчинення [PERSON] вже перебував під вартою; 08 грудня 2012 року [PERSON], яка діяла за вищезгаданою довіреністю, продала 41/100 частку житлового будинку [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Запіпським В.О. за реєстровим № 1742. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що 05 грудня 2012 року [PERSON], який на той момент перебував під вартою, у першій половині дня до початку судового засідання у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115, ч.2 ст.15, ч.2 стт.194 КК України, з власного вільного волевиявлення, що відповідало їх внутрішній волі, бажаючи реального настання правових наслідків, в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надав [PERSON] довіреність, якою уповноважив останню продати належне йому на підставі приватної власності нерухоме майно, вказану довіреність посвідчив державний нотаріус Заліпський В.О., після чого і [PERSON] і [PERSON] залишили зал судових засідань. [PERSON] також в судовому засіданні пояснив, що під час посвідчення Заліпським В.О. вказаної довіреності в залі судових засідань перебували конвоїри, які його в той день конвоювали до суду, серед осіб, які його конвоювали він знає [PERSON], вже після надання ним вказаної довіреності, 05 грудня 2012 року в судовому засіданні судом було постановлено накласти арешт на належні йому на праві власності 41/100 (сорок одну соту) частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташовану по [ADDRESS], про що [PERSON] не знала, оскільки не була присутня в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вранці 05 грудня 2015 року вона за наданою їй [PERSON] напередодні вказівкою зателефонувала Заліпському В.О. з проханням виїхати до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області для вчинення нотаріальної дії з особою, яка перебуває під вартою, що той і зробив, з'ясувавши у залі судових засідань Новомиргородського районного суду волевиявлення [PERSON] на вчинення правочину, державний нотаріус разом з [PERSON] повернувся до свого робочого місця для виготовлення довіреності, після чого вони повернулись до зали судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, де в довіреності поставили підписи [PERSON] та [PERSON] Після надання їй довіреності [PERSON] вона разом з нотаріусом залишила залу судових засідань і тому їй нічого не було відомо щодо постановленої того дня постанови суду про арешт нерухомого майна [PERSON], а тому в подальшому 08.12.2012 року вона на підставі наданої [PERSON] довіреності уклала від імені останього з [PERSON] договір купівлі-продажу 41/100 (сорок однієї сотої) частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по [ADDRESS]. На момент укладення цього договору їй не було відомо про накладений судом арешт на предмет цього договору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що [PERSON] 05 грудня 2012 року близько обіднього часу приїхала до нього з довіреністю, яку надав їй [PERSON] на продаж належної останньому частки у праві власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по [ADDRESS]. На що [PERSON] запропонував, що може купити цю частку. 08 грудня 2012 року [PERSON] і [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], уклали договір-купівлі - продажу 41/100 (сорок однієї сотої) частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по [ADDRESS], який посвідчив державний нотаріус Заліпський В.О. На момент укладення цього договору [PERSON] не було відомо про існування постанови Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2012 року про арешт на вказане нерухоме майно. Про наявність такого арешту [PERSON] дізнався у листопаді 2014 року, коли мав намір здійснити продаж належної йому частки у праві власності на цей об'єкт нерухомого майна. Третя особа - Заліпський В.О. проти задоволення позову заперечував та в судовому засіданні пояснив, що 05 грудня 2015 року йому вранці зателефонувала [PERSON] з проханням виїхати за межі Новомиргородської державної нотаріальної контори до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з метою вчинення нотаріальної дії з [PERSON], який перебував під вартою. Що він невдовзі після дзвінка і зробив, прибувши до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, у залі судових засідань, де на той момент судове засідання ще не розпочалося, він встановив з допомогою паспорта, якого йому передав захисник [PERSON], особу [PERSON], з'ясував у нього його наміри надати довіреність [PERSON] на відчуження належного йому нерухомого майна, наявність між ними попереднього усного договору, повернувся разом з [PERSON] до Новомиргородської держнотконтори для виготовлення тексту довіреності. Після виготовлення довіреності близько 11 години 30 хвилин він повернувся до суду, де в його присутності вказану довіреність скріпили своїми підписами [PERSON] та [PERSON] Після вказаних дій Заліпський В.О. повернувся на своє робоче місце, де вніс відповідні дані про його виклик та вчинену нотаріальну дію до, відповідно, Книги викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій за межами нотаріальної контори за 2012 рік та Реєстру для реєстрації нотаріальних дій Новомиргородської державної нотаріальної контори. 08 грудня 2012 року Заліпський В.О. посвідчив договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON], що діяла по довіреності посвідченої Новомиргородською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 05 грудня 2012 року за реєстром № 1708 за [PERSON], та [PERSON], за яким здійснено продаж 41/100 (сорока однієї сотої) частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. На момент посвідчення цього договору зареєстровані обтяження на предмет договору були відсутні. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 05 грудня 2012 року був присутній у приміщенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, як в залі судових засідань,так і в коридорі, та поряд з приміщенням, оскільки очікував конвой, який того дня затримувався. Каже, що того дня [PERSON] він не бачив, і що у цей день були свідки у кримінальному провадженні, які приїжджали урізний час - [PERSON], Хлівний та Валентина (прізвища не пам'ятає). Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у позові повністю із таких підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 2012 року державним нотаріусом Новомиргородської держаної нотаріальної контори Кіровоградської області Заліпським В.О. до початку судового засідання у кримінальній справі № 1115/1-168/2012 посвідчено довіреність [PERSON], який на той час перебував під вартою, про надання повноважень [PERSON] продати належні йому 41/100 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого в [ADDRESS], загальною площею будинку 61,54 кв.м., житлова площа - 37, 54 кв.м., що підтверджується копією цієї довіреності. Вказана нотаріальна дія була вчинена в приміщенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, що підтверджується поясненнями співвідповідачів [PERSON], [PERSON], третьої особи - Заліпського В.О., копіями з Книги викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій за межами нотаріальної контори за 2012 рік, з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій Новомиргородської державної нотаріальної контори за 05 грудня 2012 року. Факт перебування 05 грудня 2012 року Заліпського В.О. в приміщенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області також підтвердив свідок [PERSON], який бачив його у коридорі. Суд, оцінюючи пояснення [PERSON] щодо відсутності 05 грудня 2012 року в приміщенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області [PERSON], прийшов до висновку, що його пояснення не є логічними, послідовними та не узгоджуються з наявними у справі доказами, а саме: як показали в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], та як зазначили у своїх поясненнях також [PERSON] та [PERSON], і як вбачається з копії постанови Новомиргородського районного суду Кіровоградської області та протоколу попереднього судового засідання від 05 грудня 2012 року у справі № 1115/1-168/2012, в цей день судом з 12 години 15 хвилин проводилось попереднє судове засідання без участі потерпілих, одним з яких у цій кримінальній справі був [PERSON], та саме в цьому судовому засіданні судом прийнято рішення викликати свідків, тоді як [PERSON] вказував, що вже у цей день і він, і свідки були присутні в судовому засіданні. Як вбачається з листа Кіровоградського СІЗО УДПСу в Кіровоградські області від 19.03.2015 № 7/1490 згідно добової відомості обліку осіб, які тимчасово вибули з слідчого ізолятора, 05.12.2012 року о 9 годині 27 хвилин було здійснено етапування [PERSON] за межі Кіровоградського СІЗО, та повернено до слідчого ізолятора того ж дня о 18 годині 40 хвилин. Згідно листа Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 23.03.2015 року № 1006 05 грудня 2012 року конвойом Новомиргородського РВ УМВС України з СІ № 14 м. Кіровоград до зали судових засідань Новомиргородського районного суду доставлявся арештований [PERSON], відповідно до наказу № 290 начальника РВ 05.12.2012 року був призначений склад конвою: старший [PERSON], конвоїр [PERSON], конвоїр [PERSON] Як показав в судовому засіданні свідок [PERSON] у разі, якщо склад конвою відповідно до наказу включає троє осіб, до наказу не включається водій, який також є присутнім під час конвоювання, як було 05 грудня 2015 року, коли водієм був [PERSON]. Вказані показання свідка макодзея Є.О. підтверджують достовірність показань [PERSON] щодо перебування [PERSON] під час конвоювання [PERSON] 05 грудня 2012 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області. Пояснення [PERSON], [PERSON] та Заліпського В.О. щодо часу вчинення та посвідчення державним нотаріусом 05 грудня 2012 року нотаріальної дії - видачі довіреності за реєстровим № 1708, пояснення [PERSON] щодо часу проведення попереднього судового засідання в кримінальній справі щодо нього є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими доказами у справі - копіями Книги викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій за межами нотаріальної контори за 2012 рік та Реєстру для реєстрації нотаріальних дій Новомиргородської державної нотаріальної контори, які містять записи щодо виклику нотаріуса 05.12.2012 року о 9 годині 15 хвилин [PERSON], записи дати і часу виїзду нотаріуса за межі державної нотаріальної контори - о 11 годині 30 хвилин 05.12.2012 року, запису щодо виду та кількості нотаріальних дій, які було вчинено нотаріусом та їх реєстрові номери - довіреність на розпорядника № 1708, зміст нотаріальної дії та місце вчинення нотаріальної дії - посвідчено довіреність в приміщенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області; копією протоколу попереднього судового засідання у кримінальній справі № 1115/1-168/2012, згідно з яким судове засідання розпочалося 05 грудня 2015 року о 12 годині 15 хвилин та закінчилось о 13 годині 45 хвилин. Суд критично ставиться, як до показань свідків [PERSON] та [PERSON], що були у складі конвою, який 05 грудня 2012 року конвоював [PERSON] з Кіровоградського СІЗО №14 до приміщення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, та які в судовому засіданні заперечували факт спілкування у їх присутності [PERSON] з будь-ким, крім захисника, так і до їх письмових пояснень аналогічного змісту, що є в матеріалах справи, оскільки, як вони самі зазначили, до їх посадових обов'язків належить недопущення випадків позапроцесуального спілкування особи, яка перебуває під конвоєм, з будь-ким, крім захисника. Тобто у випадку повідомлення ними про такий випадок, це може спричинити для них негативні наслідки у їх роботі. Цього ж дня - 05 грудня 2012 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих [PERSON] та [PERSON] постановлено постанову у кримінальній справі № № 1115/1-168/2012 про накладення арешту на 41/100 частину житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями, розташованого в [ADDRESS] (підтверджується копією вказаної постанови Новомиргородського райсуду від 05 грудня 2012 року та поясненнями [PERSON].). Однак вказане обтяження на нерухоме майно [PERSON] було зареєстроване державним реєстратором Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції за № 103366 лише 07 лютого 2013 року, що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35308483. Вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2013 рокуу кримінальній справі № № 1115/1-168/2012 залишено арешт, який накладений на майно [PERSON] згідно з постановою суду від 05 грудня 2012 року. 08 грудня 2012 року [PERSON], яка діяла за вищезгаданою довіреністю, продала 41/100 частку житлового будинку [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Запіпським В.О. за реєстровим № 1742, що підтверджується копією цього договору. Як вбачається з копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35308483 на момент укладення та посвідчення цього договору купівлі-продажу державна реєстрація обтяження на 41/100 частку житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, розташованого в [ADDRESS], не була здійснена. Відомості про перехід права власності за вказаним договором купівлі-продажу № 1742 внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно 11 грудня 2012 року. Таким чином, суд приходить до безсумнівного висновку, що, як на момент посвідчення 05 грудня 2012 року Заліпським В.О довіреності за реєстровим № 1708, так і на момент посвідчення ним 08 грудня 2012 року договору купівлі-продажу за реєстровим № 1742, інформація про державну реєстрацію обтяження щодо 41/100 частки житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, розташованого в [ADDRESS], була відсутня. При вирішенні зазначеного спору суд виходить з наступних положень нормативно-правових актів. Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 204 Цк України передбачена презумпція правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 208 ЦК України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. За правилами статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. Так статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу, зокрема, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За правилами, визначеними статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору встановлені статтею 220 ЦК України, якою передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Згідно з п. З глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МУЮ 22.02.2012 за № 296/5, якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Таким чином, суд приходить до безсумнівного висновку, що на момент укладення сторонами та нотаріального посвідчення Заліпським В.О. довіреності, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] на продаж належного йому нерухомого майна (посвідчена 05.12.2012 державним нотаріусом Заліпським В.О. за № 1708), та договору купівлі - продажу 41/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS], (укладений 08.12.2012 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Запіпським В.О. за №1742) ці правочини за своїми змістом, формою не суперечили ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, а також відповідали справжній волі осіб, які їх вчинили, особи ж, які їх вчинили мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, ці правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. При цьому учасники цих правочинів не були обізнані про те, що 05 грудня 2012 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області накладено арешт на 41/100 частину житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Ураховуючи наведене,

Outcome: dismissed