Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням суду був проведений поділ житлового будинку . Після поділу будинку в натурі відбулися зміни в законодавстві та при поділі майна в натурі передбачено припинення спільної часткової власності. Тому на підставі ст. 364 ЦК України спільна часткова власність між ним та іншим співвласником має бути припинена. Просив суд припинити право спільної часткової власності на частку 46/100 (сорок шість сотих) виділених в натурі в користування у житловому будинку [ADDRESS] . При розгляді справи позивач позовні вимоги уточнив щодо визначення складу частини належного йому нерухомого майна у житловому будинку [ADDRESS] . Вказав, що його 46/100 (сорок шість сотих) часток виділених в натурі складаються з приміщень (за технічним паспортом): підвал: приміщення під позначенням І (гараж) - площею 26.9 м/кв; приміщення під позначенням ІІ (комора) - площею 26.5 м/кв; перший поверх: приміщення під позначенням 1-2 (житлова) - площею 18,0 м/кв; приміщення під позначенням 1-3 (житлова) - площею 18,3 м/кв; приміщення під позначенням 1-4 (коридор) - площею 18,4 м/кв; приміщення під позначенням 1-5 (житлова) - площею 27,8 м/кв; приміщення під позначенням 1-6 (кухня) - площею 27,2 м/кв; приміщення під позначенням 1-7 (туалет) - площею 1,2 м/кв; приміщення під позначенням 1-8 (душова) - площею 1,2 м/кв; приміщення під позначенням 1-9 (ванна) - площею 4,9 м/кв; приміщення під позначенням 1-10 (котельня) - площею 9,9 м/кв. Остаточно просив визнати припиненим право спільно часткової власності на майно, та залишити право власності на виділені 46/100 часток у житловому будинку [ADDRESS] , які належать йому на праві приватної власності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд розглядати справи в його відсутність та задовольнити позов в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи. Третя особа сільська рада с. Софіївської Борщагівки Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 46/100 (сорок шість сотих) часток виділених в натурі у житловому будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , про що свідчить відповідь КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» № 460 від 01.04.2019 року, та витяг рішення Києво-Святошинського районного суду від 28.09.2000р. по справі № 2-904/2000 р. Інші 54/100 (п`ятдесят чотири сотих) часток виділених в натурі у житловому будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виходячи з викладеного вище, беручи до уваги те, що 46/100 часток виділених в натурі у житловому будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , тому суд вважає, що в даних правовідносинах є встановленими і доведеними всі умови, передбачені ч. 3 ст. 364 ЦК України, які дають право суду ухвалити рішення про припинення спільно часткової власності на це майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved