Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У червні 2016 року Вищий державний навчальний заклад України «Українська медична стоматологічна академія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання. Позов мотивований тим, що 30 липня 2008 року згідно з наказом ректора №242-у від 30.07.2008 року [PERSON] була зарахована з 01.09.2008 року студенткою медичного факультету Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» за цільовим направленням УОЗ Чернігівської ОДА відповідно до постанови КМУ від 29.06.1999 року «Про підготовку фахівців для роботи в сільській місцевості» і квотою прийому на 2008 рік. 01 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено угоду №49 про підготовку фахівців з вищою освітою, відповідно до якої позивач зобов'язувався здійснити якісну та теоретичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик, а відповідачка зобов'язувалась оволодіти всіма видами професійної діяльності за напрямком «Лікувальна справа» і прибути після закінчення навчального закладу за місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років. Проте всупереч вимогам передбаченим договором відповідачка закінчивши навчальний заклад та отримавши кваліфікацію лікаря не виконала свої зобов'язання, а саме не відпрацювала 3 років, тому позивач посилаючись на ст..ст.52, 56 ЗУ «Про вищу освіту», ст..525, 526, 610, 611 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість витрачених коштів на її навчання в розмірі 62441,60 грн. та судові витрати понесені ним при подачі позову до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, з якої слідує, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Положення частини п'ятої статті 74 щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав. Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України визначено що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із нормами ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст..56 Закону України «Про вищу освіту» випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи. Випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Положеннями ст..52 вказаного закону визначено, що випускники навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням в порядку встановленому КМУ. З витягу з наказу №242-у від 30.07.2008 року, виданого ректором Вищого державного навчального закладу «Українська медична стоматологічна академія» вбачається, що [PERSON] на підставі протоколу №23 від 30.07.2008 року була зарахована з 01 вересня 2008 року студентом 1 курсу академії медичного факультету (а.с.7). 01 вересня 2008 року Вищий державний навчальний заклад «Українська медична стоматологічна академія» та [PERSON] уклали договір про підготовку фахівців з вищою освітою у вказаному вищому державному навчальному закладі за спеціальністю - лікувальна справа (а.с.8). Умовами вказаного договору передбачено, що [PERSON] зобов'язано була прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] у 2014 році закінчила Вищий державний навчальний заклад «Українська медична стоматологічна академія» отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та здобула кваліфікацію лікаря (а.с.10-12). Документально підтверджено, що [PERSON], як випускницю, яка закінчила Вищий державний навчальний заклад «Українська медична стоматологічна академія» направлено для роботи до Менського районного центру ПМСД Чернігівської області лікарем загальної практики-сімейний лікар дата прибуття 01.08.2014 року. 20.03.2015 року відповідача звільнено з роботи наказом КЗОЗ «Менський центр ПМСД» Менської районної ради «Про звільнення за прогул без поважних причин» згідно ст..40 п.4 Кодексів України про працю, за прогули. Пунктом 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого Постановою КМУ від 22 серпня 1992 року за №992 передбачано, що у разі неприбуття молодшого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до кошторису вартості освітньої послуги спеціаліста бюджетної форми навчання Вищого державного навчального закладу «Українська медична стоматологічна академія» вартість навчання одного студента стоматологічного факультету становить 43222,52 грн. Відповідно до довідки наданої позивачем витрати на навчання випускника [PERSON] становить 62441 грн. 60 коп., які складаються з фактичних видатків згідно кошторису - 43222 грн.52 коп., та стипендії - 19219 грн. 08 коп. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачка була звільнена з Менського РЦ ПМСД до встановленого трирічного терміну відпрацювання після закінчення навчання, тому з відповідачки підлягає стягненню на користь держави в особі позивача 62441,60 грн. вартості навчання у Вищому державному навчальному закладі «Українська медична стоматологічна академія» та 1378,00 грн. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved