Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила розірвати договір довічного утримання від 24.05.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-575, та повернути сторони в первісний стан, а також стягнути з неї судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 24 травня 2018 року між нею і [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-575. Вказаним договором відповідачка взяла на себе зобов`язання довічно утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, одягом, ліками. доглядом, всім необхідним, медикаментами тощо. Вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 200 грн. Натомість, позивачка передала відповідачці у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідачка не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на її потреби і стан здоров`я, не забезпечує її харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється приходити до неї. Комунальні платежі по квартирі вона сплачує самостійно зі своїх власних коштів. За станом здоров`я вона погано себе відчуває, їй необхідно ходити до лікарів, проходити курс лікування, але відповідачка не звертає на це увагу. Позивачка проживає на п`ятому поверсі і не в змозі ходити у магазин або аптеку самотужки. Відповідачка же нічого не робить, нічого їй не купує, навіть не заходить до неї, тому вона просить допомогти їй своїх подруг. У в зв`язку з такою ситуацією, вона хоче розірвати договір довічного утримання, але в добровільному поряд розірвати договір довічного утримання відповідачка відмовляється. Тому, вона була змушена звернутися до суду. Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві і зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву або пояснень щодо позову не подав. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивачку і її представника, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 24 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-575 (а.с.5). Відповідно до умов цього договору, [PERSON] (Відчужувач) передала у власність [PERSON] (Набувач) належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язувалась забезпечити [PERSON] утриманням довічно, надаючи комплекс послуг, згідно щомісячних замовлень, забезпечуючи її харчуванням, одягом, ліками, доглядом, необхідною допомогою та зберігаючи за нею право довічного безкоштовного проживання у вказаній квартирі. Вартість матеріального забезпечення сторони визначили у розмірі 200,00 грн. на місяць з набувача, у випадку інфляції ця сума збільшується, згідно встановленого державою коефіцієнту індексації доходів населення. На підставі вищевказаного Договору довічного утримання від 24.05.2018 року за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності № 26301374, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.05.2018 року за № 125134243 (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 754 ЦК України, набувач не має права до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину. Тому, до припинення договору, 24 травня 2018 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. було накладено заборону на відчуження нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , яка (заборона) зареєстрована в реєстрі для реєстрації заборон за № 2-576 (а.с.7). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно з положеннями ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Проте, як пояснила позивачка в судовому засіданні, відповідачка не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на її потреби і стан здоров`я, не забезпечує її харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою тощо. Вищевказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є знайомою позивачки, та [PERSON] , яка є її сусідкою, і які вказали, що відповідачка дійсно не приходить до позивачки, не допомагає їй, не купує їй необхідних продуктів та ліків. У всьому цьому саме вони (свідки) допомагають позивачці. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] на час укладання спірного договору перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у зв`язку з чим останній був залучений до участі у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу набувача. Так само й положеннями самого спірного договору довічного утримання від 24.05.2018 року передбачено, що він може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін - в судовому порядку (пункт 14). Таким чином, оскільки відповідачкою не виконуються покладені на неї договором обов`язки, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним розірвати договір довічного утримання від 24.05.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-575, та повернути сторони в первісний стан. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 768 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved