Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради про визнання незаконним та скасування рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 21 жовтня 2003 року за №20 п.2 в частині передачі [PERSON], [PERSON] у власність земельної ділянки площею 744 м.кв. по вулиці 26 Бакінських Комісарів,5 у м.Старокостянтинові Хмельницької області, визнання незаконним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ХМ №060442, виданого 23 листопада 2004 року на підставі рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 21 жовтня 2003 року за №20 п.2, на імя [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позову посилались на те, що їм в порядку спадкування та на праві спільної часткової власності належить 61/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул.26 Бакінських Комісарів,5 у м.Старокостянтинові, а іншими співвласниками вказаного будинку є відповідачі. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 744 м.кв., що надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, споруд. На даний час у них виникла необхідність у приватизації частки земельної ділянки, що перебуває у їх користуванні. Однак при зверненні до відділу у Старокостянтинівському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області їм стало відомо, що земельна ділянка площею 744 м.кв., яка надана для обслуговування вищевказаного житлового будинку, передана у власність відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON], які 23 листопада 2004 року отримали Державний акт право власності на земельну ділянку серії ХМ №060442. Вказаний Державний акт відповідачі отримали у відповідності до рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 21 жовтня 2003 року за 20 п.2. Зазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку та рішення Старокостянтинівської міської ради в частині передачі земельної ділянки є незаконними та такими, що грубо порушують їх права на земельну ділянку, оскільки вони, як співвласники житлового будинку, мають право на частку земельної діялянки для обслуговування їх частки житлового будинку, а відповідачі мають право на частку земельної ділянки, пропорційно до частки житлового будинку, що їм належить на праві власності, а не на всю земельну дянку. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позов визнали та проти задоволення позову не заперечували. Представник відповідача [PERSON] міської ради звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, при вирішенні позову покладається на думку суду. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1, ч.5 ст.116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин,) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч.1 ст.155 ЗК України). Судом встановлено, що позивачам на праві спільної часткової власності належить 61/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул.26 Бакінських Комісарів,5 у м.Старокостянтинові Хмельницької області, а іншими співвласниками вказаного будинку є відповідачі та даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 744 м.кв., що надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, споруд, що підтверджується даними витягу про реєстацію права власності на нерухоме майно №25276498 від 10.02.2010р., даними Держакту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №060442 від 23.11.2004р. Разом з тим, позивачі позбавлені можливості приватизувати частку земельної ділянки, пропорційно до частки житлового будинку, що перебуває у їх власності, оскільки уся земельна ділянка площею 744 м.кв., що надана для обслуговування житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул.26 Бакінських Комісарів,5 у м.Старокостянтинові, передана у власність [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними повідомлення відділу у Старокостянтинівському районі ГУ Держгеокадастру від 04 жовтня 2017 року за № 861/173-17. Як вбачається з даних рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 21 жовтня 2003 року за №20 п.2 [PERSON] та [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 744 м.кв. по вулиці 26 Бакінських Комісарів,5 у м.Старокостянтинові Хмельницької області. На підставі, вищевказаного рішення сесії Старокостянтинівської міської ради [PERSON] та [PERSON] 23 листопада 2004 року отримали Державний акт право власності на земельну ділянку серії ХМ № 060442. Разом з тим, з моменту набуття права власності на 61/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою вул.26 Бакінських Комісарів м.Старокостянтинів, Хмельницької області до позивачів перейшло право користування 61/100 частки земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, а тому передача спірної земельної ділянки у повному обсязі відповідачам [PERSON] та [PERSON] є незаконною, з вищенаведених підстав та порушує права позивачів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та слід визнати незаконним та скасувати рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 21 жовтня 2003 року за №20 п.2 в частині передачі [PERSON], [PERSON] у власність земельної ділянки площею 744 м.кв. по вулиці 26 Бакінських Комісарів,5 у м.Старокостянтинові Хмельницької області та визнати незаконним і скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ХМ №060442, виданий 23 листопада 2004 року на підставі рішення сесії Старокостянтинівської міської ради від 21 жовтня 2003 року за №20 п.2, на імя [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved