Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS] (далі Квартира), належну на праві власності [PERSON], відповідачці по справі, накладений постановами про арешт майна боржника та заборону на його відчуження виконавчої служби 29.01.2010 року та 13.05.2011 року. В обґрунтування позову зазначив, що Квартира перебуває під іпотекою на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 28.11.2006 року в забезпечення виконання кредитних зобовязань за договором від 28.11.2006 року, укладеним між відповідачкою [PERSON] та Приватбанком. Під час продажу предмету договору іпотеки стало відомо про існування арешту всього майна [PERSON], в тому числі й на Квартиру. Вважає накладений арешт на Квартиру неправомірним, оскільки ним порушується його права як заставодержателя, який згідно Закону України «Про заставу» (далі Закон) має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених вимог із заставленого майна. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] про причини неявки до суду не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, заперечення проти позову не подала. ІІІ особа виконавча служба надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Іпотека це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України), та має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Судом встановлено, що 28.11.2006 року між Приватбанком і відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 31 920 доларів США. В забезпечення виконання взятих на себе зобовязань, цього ж дня, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку належну їй на праві власності Квартиру. Відомості щодо обтяження нерухомого майна були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (далі Реєстр) 28.11.2006 року, обтяжувачем за яким виступає Приватбанк . 19.02.2010 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 28.11.2006 року між сторонами, було звернуто стягнення на Квартиру. 29.01.2010 року та 13.05.2011 року виконавчою службою при примусовому виконанні ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 04.12.2009 року в цивільній справі № 2-13910, від 21.12.2010 року в цивільній справі № 2-703 та виконавчих листів суду № 2-1041 від 29.07.2008 року, № 2-8241 від 26.01.2011 року, накладено арешт на все майно [PERSON], відповідачки по справі, у тому числі на Квартиру. Дані обтяження зареєстровані у Реєстрі. Першим зареєстрованим обтяженням на обєкт нерухомості Квартиру, який належить на праві власності [PERSON], є обтяження на підставі договору іпотеки від 28.11.2006 року, а тому обтяження спірного майна на підставі постанов державного виконавця від 29.01.2010 року та 13.05.2011 року не мають пріоритету над обтяженням на підставі договору іпотеки. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. За таких обставин, зважаючи на переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог на момент його виникнення, суд вважає позовні вимоги позивача про звільнення іпотечного майна з-під арешту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З відповідачки належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved