overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом 3-х років позивачка та відповідач не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя між позивачкою та відповідачем стали виникати конфлікти та непорозуміння, що згодом призвело до розпаду сім'ї. Позивачка в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.09.2005 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1253, мають доньку [PERSON], [INFO]. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 квітня 2015 року в с.Миколаївка Макарівського району Київської області помер її дядько [PERSON]. Оскільки за життя [PERSON] часто перебував в місцях позбавлення волі, тому тісно спілкуватися з ним не було можливості. Коли її батько захворів та попросив знайти брата [PERSON], вона 01 квітня 2016 року звернулася до Бородянського відділення поліції і дізналася, що він помер 01 квітня 2015 року. Після звернення до приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] 26 квітня 2016 року отримала відповідь, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадкоємець другої черги - брат померлого, а її батько [PERSON] спадщину в строк до шести місяців не приймав та на неї не претендує, в суд за продовженням строку для прийняття спадщини звертатись не буде. Оскільки про смерть дядька [PERSON] та наявність спадкового майна жилого будинку по вулиці Центральна, 55 в с.Здвижівка Бородянського району Київської області вона дізналася 01 квітня 2016 року просила визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - Здвижівська сільська рада Бородянського району Київської області представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 квітня 2015 року помер дядько позивачки [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.6), про народження (а.с.7-9), про укладення та розірвання шлюбу (а.с.10,11). Приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], листом від 26 квітня 2016 року (а.с.23) повідомила позивачку про пропуск нею строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Останній добровільно допомогу на неповнолітню дитину не надає, а тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. В ході судового розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги і просить, враховуючи те, що відповідач працює і має стабільний дохід, стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали вимоги позову частково і не заперечують щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, посилаючись на те, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина від іншого шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого виконкомом Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області 15.11.2014 року шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. При цьому батьком дитини згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження є відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Радовецької сільської ради Деражнянського району від 14 червня 2016 року. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, при цьому він має задовільний стан здоровя, працює і має стабільний дохід. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться його неповнолітня дитина від іншого шлюбу син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідками Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 01 липня 2016 року та свідоцтвом про народження. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідача - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, відповідно підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 496,08 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач являється батьком дитини, проте добровільно допомогу на її утримання не надає. На даний час дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, з цих підстав просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що на даний час він офіційно не працює, а тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області 18.04.2013 року шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. При цьому батьком дитини згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження є відповідач. Дитина проживає спільно з позивачкою та перебуває на її утриманні, тоді як відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, що не оспорюється сторонами. Задовольняючи вимоги позову в повному обсязі, суд враховує, що відповідач, який працює без оформлення трудових відносин, також, має задовільний стан здоровя, інші особи, які б перебували на його утримані відсутні, тому вважає вірним визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в силу п.3 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 20.09.2002 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. 19.10.2012 року у подружжя народилася дитина [PERSON]. Трисалий час між подружжям були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. На теперішній час подружжя не проживає разо, позивачка з дитиною живе у батьків. Просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 20.09.2002 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції, про що вкнизі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис з №70. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 20.09.2002 року, позивачка уклала шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії яке є в матеріалах справи (а.с.6). Зі свідоцтва про народження серії І-ЖС №212321 виданого 26.10.2012, вбачається, що 26.10.2012 року у подружжя народився син [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сімї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного сімейного проживання з відповідачем [PERSON] вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8), довідкою про склад сім'ї (а.с.9), довідкою Бабинецької селищної ради №628 (а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи викладене, оскільки позивачка позов підтримала, відповідач заперечення проти позову не подав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя та виховання дітей їх шлюб фактично розпався. Оскільки протягом останнього часу вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 червня 2007 року перебувають в зареєстрованому виконкомом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Восени 2014 року погіршилися їх сімейні стосунки, стали виникати сварки та скандали, а після народження дитини спільне проживання стало неможливим. Відповідач став безвідповідально ставитися до сім'ї, в зв'язку з чим вони з травня 2015 року не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 вересня 2013 року перебувають в зареєстрованому виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4) та копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Через різні характери та погляди на життя їх сімейне життя не склалося. Відповідач перестав турбуватися про сімейні відносини побудовані на почуттях взаємної любові, поваги та взаєморозуміння. Внаслідок цього вони перестали поважати одне одного та припинили сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав, проти примирення заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08 листопада 2014 року перебувають в зареєстрованому виконавчим комітетом Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7) та копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок різних поглядів на шлюб та сім'ю їх шлюб фактично розпався. На даний час проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому вважала, що шлюб існує формально і просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав, проти примирення заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому виконкомом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) та копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 29.12.2001 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімю, між ними відсутнє взаєморозуміння. Близько шести місяців вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Вважає подальше примирення та збереження сімї неможливими, просить суд шлюб розірвати. Залишити їй прізвище «Сербінова». В судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не з'явилися, заявою представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивачки суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.12.2001 року, що вбачається з актового запису про шлюб Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, № 196. Після реєстрації шлюбу «Грисюк» змінила прізвище на «Сербінова». Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 04 грудня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням суду від 14.04.2015 року розірвано. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання малолітньої доньки не надає. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав та просив слухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] доводиться батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання малолітньої дитини відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved