Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

у червні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання поруки припиненою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2007 року між відповідачами по справі укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач [PERSON] отримала в кредит для споживчих потреб грошові кошти у сумі 100300 доларів США. В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач уклала з банком договір поруки. В процесі виконання умов кредитного договору жодних додаткових угод позивач з банком не укладала. Нещодавно позивачу стало відомо про зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами, підвищений розмір процентної ставки нараховується щодо простроченої заборгованості по кредиту. Про підвищення розміру відсоткової ставки була повідомлена лише позичальник [PERSON] листом від 22 лютого 2008 року. Позивач вважає, що внаслідок таких дій банку було збільшено обсяг відповідальності поручителя, що є підставою для припинення поруки в порядку, передбаченому ст. 559 ЦК України. За таких обставин, позивач просить визнати поруку такою, що припинена, за договором поруки від 27 лютого 2007 року № 98809, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що процентна ставка за користування кредитом не змінилася, підвищена відсоткова ставка нараховується лише на прострочену заборгованість по кредиту. Поручитель під час укладення договору поруки підтвердила, що їй відомі умови кредитного договору, за змістом якого можливо встановлення нового розміру процентної ставки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 27 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11122356000, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 100300 доларів США, строком до 27 лютого 2028 року. Відповідно до п. 1.3 договору за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 9,5 % річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи від дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2 договору. Згідно з п. 10.2 договору банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, а саме: - порушення позичальником кредитної дисципліни; - погіршення фінансового стану позичальника; - здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ. Банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа. Такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору. 27 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 98809, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 27 лютого 2007 року № 11122356000 в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У пункті 1.2 договору поруки зазначено, що поручителю добре відомі усі умови основного договору, зокрема: сума основного договору - 100300 доларів США, термін виконання основного зобов'язання - 27 лютого 2028 року, інші умови основного договору. У відповідності до положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. За приписами ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за ІІ півріччя 2013 року, за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України підставою припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком і тягне припинення поруки. (лист Верховного Суду України від 01 лютого 2014 року) Матеріалами справи підтверджено, що між відповідачами виникли договірні правовідносини, пов'язані з отриманням в кредит грошових коштів. В день підписання договору про надання споживчого кредиту між позивачем та банком укладено договір поруки. У договорі поруки поручитель підтвердила, що їй добре відомі усі умови кредитного договору, зокрема: сума кредиту, строк кредитування, тощо. За умовами договору про надання споживчого кредиту процентна ставка за користування кредитними коштами становить 9.5% річних. Така ставка може бути змінена банком при настанні певних умов, вказаних у п. 10.2 договору, шляхом направлення на ім'я позичальника рекомендованого листа. 22 лютого 2008 року ПАТ «УкрСиббанк» направив на ім'я позичальника [PERSON] лист про запровадження з 12 березня 2008 року нової системи нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу, а саме: у разі порушення позичальником умов кредитної дисципліни, банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки. (а.с. 49) Відтак, ПАТ «УкрСиббанк» було змінено не лише розмір відсоткової ставки, а й порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами. Поручитель про такі зміни повідомлена не була, додаткові угоди до договору поруки з нею не укладалися, письмові повідомлення на ім'я поручителя банком не відправлялися. Такі обставини представником банку не заперечувалися. Отже, внаслідок вчинення у лютому 2008 року банком дій, пов'язаних із зміною розміру процентної ставки та порядком її нарахування, відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя без згоди останньої. Такі обставини спричинили припинення поруки [PERSON] на підставі ст. 559 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. в рівних частках.

Outcome: approved