Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

у червні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з [PERSON] суму заподіяних збитків у розмірі 2 547 грн. 67 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що при проведенні перевірки виконання побутовими споживачами «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, встановлено, що споживач, [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS], порушив вимоги пункту 48 вказаних Правил, а саме: самовільно підключився до мережі поза засобами обліку, електроенергія, що споживається електролічильником не обраховується. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що працівниками електронагляду 31 травня 2012 року складено Акт про порушення № К 018234. Згідно даного акту встановлено порушення, а саме: самовільне підключення до мережі поза засобами обліку, за адресою [ADDRESS] (а.с. 3-4). Згідно рішення комісії по нарахуванню збитків завданих постачальнику після усунення порушень по протоколу від 27 червня 2012 року № 0293, на підставі пункту 53 Правил та «Методики», затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 4 травня 2006 року за № 562, зроблено розрахунок збитків, заподіяних енергопостачальнику, на суму 2 547 грн. 60 коп., яку відповідач добровільно погасити відмовляється (а.с. 5). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2 частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Суду не надано доказів того, що шкода, яка завдана позивачу, завдана з вини третіх осіб; не встановлені вони і судом. З огляду на зазначені правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає, що право позивача є порушеним, а тому підлягає захисту. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved