overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Одруження виявилось не вдалим. Сімейні почуття між сторонами не склались, позивач втратила до відповідача почуття любові, поваги, взаємопорозуміння, спільного господарства не ведуть ,фактично шлюбно-сімейні відносини припинились. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Ткаченко», проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не зявився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність, до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу дітей сторони не мають.Спільного господарства не ведуть, на данич проживають окремо. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, зареєструвала шлюб з [PERSON] Посилалась, що протягом року відносини в родині погіршилися, що призвело до їх припинення. Сімейне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння, моральні цінності та життєві цілі не співпадають. Шлюбно сімейні відносини не підтримують, мають різний бюджет, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне господарство у подружжя не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбно сімейні відносини не підтримують, мешкають окремо один від одного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Отроківською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис № 1 від 28 січня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та Аліну, [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з травня 2015 року, спільного господарства з того часу не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. \~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~\~\~\~\~ Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2000 року. За час спільного проживання у сторін народились дочки [PERSON], [INFO], та Аліна, [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, з травня 2015 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 31 липня 2015 року\~ сторонам надавався термін для примирення на чотири місяці, однак з пояснень сторін вбачається, що примирення між ними досягнуто не було. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх\~ інтересам. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), що місячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2008 року по 05.11.2012 року. Від даного шлюбу вони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоровя, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про уточнення розміру позовних вимог і остаточно просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., судове засідання провести за її відсутністю. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2008 року, шлюб було зареєстровано Корабельним відділом РАЦС ММУЮ, актовий запис № 152. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. 05.11.2012 року заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва шлюб між сторонами було розірвано. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, працездатним, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з 24.02.2015 року і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON], аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення їхнім сином [PERSON], [INFO], трьох річного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2013 року. Від даного шлюбу вони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дружини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про зміну позовних вимог і остаточно просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., судове засідання провести за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2013 року, шлюб було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 904. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Судовим розглядом встановлено, що відповідач є працездатним, стан здоров'я нормальний, інших утриманців немає, а тому, згідно з ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 18.05.2015р. і до досягнення їхнім сином трьох років. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2012 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою КП ДЄЗ Океан № 1615 від 13.05.2015 року. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1\\4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

у травні 2015року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.10.2011року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 1715 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] народження. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини з серпня 2014 року. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з викладених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.10.2011року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1715 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо з серпня 2014року, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щосторони перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. До досягнення дочкою вісімнадцяти років відповідач сплачував на користь позивача аліменти. На даний час їхня дочка навчається на першому курсі денного відділення факультету інформаційних та телекомунікаційних технологій і систем Полтавського національного технічного університету імені [PERSON] та потребує матеріальної допомоги, але відповідач відмовляється її надавати. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки, тому прохає стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. [PERSON], [INFO] дочка [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 072207, актовий запис № 11 (а. с. 6). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із довідки № 747 від 30 березня 2015 року виданої Полтавським національним технічним університетом імені [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення у вказаному навчальному закладі (а. с. 9). Частиною 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у відповідача інших дітей та непрацездатної дружини, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дочку в судовому порядку в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця, починаючи з моменту звернення позивача до суду. Оскільки відповідач будучи батьком, зобов'язаний матеріально утримувати дочкуа та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання чотирьох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на кожного. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що04 вересня 1997 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який 15 січня 2015 року рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області було розірвано. Від цього шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дітям матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 13 04 вересня 1997 року по 15 січня 2015 року (а. с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] (а. с. 4), [PERSON], [INFO] (а. с. 5), [PERSON], [INFO] (а. с. 6), [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Згідно довідки № 498 виданої 18 травня 2015 року Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, діти [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають з позивачем (а. с. 8). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дітей, оскільки відповідач зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дітям. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved