overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Енергодарська міська рада Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. В обґрунтуванні позову зазначила, що 24.12.1999 року вона отримала ордер на житлове приміщення у гуртожитку у [ADDRESS] на склад сім'ї з чотирьох осіб, у тому числі і на відповідача [PERSON] (до шлюбу- [PERSON]., яка є її донькою. У 2013 році донька уклала шлюб та зібравши свої речі, виїхала з квартири, не знявшись з обліку місця реєстрації. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням- квартирою [ADDRESS] Ухвалою судді від 10.07.2018 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 19.09.2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення (а.с. 43). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим конвертом з відповідною відміткою «за незапитом» (а.с. 33, 52), оголошенням про виклик в судове засідання у якості відповідача, розміщеному на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с. 54), заперечень проти позову або будь-яких клопотань стосовно заявлених вимог до суду не надсилала. Третя особа представник Енергодарської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 35).

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2017 року померла її рідна сестра [PERSON]. Інших спадкоємців за законом, крім позивача немає. У визначений законом строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна, правовстановлюючі документи на дві земельні ділянки розміром 1,0010 га та 1,8987 га, що входять до складу спадщини, вона знайшла в квітні 2018 року. Нотаріус Коростенської міської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку звернення з відповідною заявою. Просить визначити для неї додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~у випадку визнання позову відповідачем, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює судове рішення в порядку, встановленому\~ст. 206 ЦПК України. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а.с. 7, 8, 9, 10) 25.06.2017 року померла [PERSON] (а.с. 6). Після смерті її відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 1,0010 га та 1,8987\~га, що розташовані на території Кремнянської сільської ради Лугинського району Житомирської області (а.с. 11, 12). Згідно із\~ст. 1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У квітні 2018 року позивач звернулася до Коростенської міської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Листом завідувача нотаріальної контори [PERSON] № 147/01-16 від 19.04.2018 року розяснено, що пропущено строк, передбачений законодавством для прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки спадкова\~справа не\~відкривалась,\~спадщина ніким\~не прийнята,\~заяв про\~відмову від\~спадщини позивач\~не подавав,\~спадщина не\~визнана судом\~відумерлою,\~позивач в\~інший спосіб,\~крім як\~звернутися з\~позовом до\~суду про\~встановлення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини,\~захистити своє\~порушене право\~не може,\~та враховуючи,\~що визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном в два місяці. На підставі ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2017 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 977. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказала, що спільне життя з чоловіком не склалося, у теперішній час між подружжям припинені сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться. Вважала, що примирення з відповідачем неможливе, а тому просила її шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище Захарова. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 жовтня 2017 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 977, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07.10.2017 року. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її\~ збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 22 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 434. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні стосунки, обов'язки з ведення господарства та виховання сина. Вважала, що примирення з відповідачем неможливе, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, а тому просила її шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 22 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 434, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22.11.2005 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12.12.2005 Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані зі сплатою позивачем судового збору у сумі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23 жовтня 1997 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 745. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне життя з чоловіком не склалося через різні погляди на виконання подружніх обов'язків, постійних спорів та конфліктів. З квітня 2018 року однією родиною з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважала, що примирення та збереження сім'ї неможливе, а тому наполягала на розірванні її шлюбу. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 23 жовтня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 745, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 23.10.1997 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17.10.2014 Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 109. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказала, що 0з квітня 2018 року однією родиною з відповідачем не проживають, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Вважала, що примирення та збереження сім'ї неможливе, а тому наполягала на розірванні її шлюбу. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 23 квітня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23.04.2013 року. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її\~ збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час спільного проживання з [PERSON] 02 березня 2013 року у них народилась дитина син [PERSON]. 24 квітня 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 201. Вказала, що у теперішній час шлюбні стосунки між нею та чоловіком припинені, примирення між ними неможливе, а тому просила її шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 27.03.2013 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO].\~ 24 квітня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 201, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24.04.2013 року. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її\~ збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час спільного проживання з [PERSON] [INFO] у них народилась дитина - син [PERSON]. 09 серпня 2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 270. Вказала, що подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, втрати почуття любові, відсутності взаємодопомоги і підтримки. З вересня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство. Вважала, що збереження родини та примирення між ними неможливе, а тому просила її шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 23.12.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. 09 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 270, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 09.08.2003 року. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved