Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є рідною донькою відповідача [PERSON]. За рішенням суду відповідач виплачував аліменти на її утримання на користь матері, так як вона знаходиться і перебуває на її утриманні. В даний час позивач навчається на першому курсі Інституту музики ім. Глієра, проживає в гуртожитку, все це потребує матеріальних затрат, а ще підручники та канцелярські товари. Відсутність матеріального утримання у зв'язку з досягненням нею повноліття ставить її в скрутне матеріальне становище, так як вона не може працювати у зв'язку з навчанням на денній формі. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення нею навчання. Ухвалою судді від 25.06.2018 року було відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки №307/18 від 21.05.2018 року позивач є студенткою І курсу Київського інституту музики імені Р.М. Глієра (денна форма навчання), термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Позивач зазначає, що відповідач є її батьком та матеріальної допомоги на її утримання не надає, проте, позивач не надала суду доказів того, що саме відповідач [PERSON] є її батьком, у зв'язку з чим має обов'язок її утримання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Твердження позивача про те, що відповідач є її батьком і не надає матеріальної допомоги на її утримання не підтверджено жодним доказом. Враховуючи обставини справи, беручи до уваги те, що позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач є її батьком і не надає матеріальної допомоги на її утримання, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed