Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини зазначивши, що вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.10.1999 року. 05.10.2005 року від шлюбу в них народився син - [PERSON]. Зазначила, що вони з відповідачем з липня 2015 року разом не мешкають, дитина мешкає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, де підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу за її відсутності за участю її представника. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог та можливість розгляду справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серія І-НО №069582 виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області 16.10.1999 року, сторони з 16.10.1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЕЛ №015840 виданого 18.10.2005 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №682 (а.с.3). Згідно довідки №903 від 19.05.2016 року виданої виконавчим комітетом Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області [PERSON] мешкає за адресою: м. Маріуполь, с. Сартана, вул. Лермонтова, буд.20А, разом з сином [PERSON] [INFO] (а.с.15). Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вимоги законодавства, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у вигляді стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 04.05.2016 року. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved