Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2002 року між сторонами було укладено шлюб. 21.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. На підставі викладеного, [PERSON] змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.07.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки він допомагає сину, надає матеріальну допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 листопада 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2012 року шлюб між між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 02.01.2013 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками. З довідки Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 14.06.2019 року № 654 видно, що [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні, проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача підлягає у розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, оскільки [PERSON] є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved