Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-10 00:00:00

У травні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № НАYWRХ 11390053 від 23.09.2006 року в розмірі 99682,70 грн. та судового збору у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] відповідно до укладеного 23.09.2006 року договору № НАYWRХ 11390053 отримав кредит в розмірі 1863,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 17.05.2021 року має заборгованість у розмірі 99682,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1863,40 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 27281,77 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом -357,72 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 70179,81 грн. Подалі позивач надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, підтримує позовні вимоги за заявленими підставами. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.09.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений договір № НАYWRХ 11390053, відповідно до умов якого відповідач отримав строковий кредит в розмірі 1863,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У заяві позичальника, яка підписана відповідачем, зазначено, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» («Стандарт»), Тарифами банку, складає між ним та банком кредитно-заставний договір. В цій заяві викладені умови кредитування: зазначена сума наданого кредиту 1863,4 грн., строк кредитування з 23.09.2006р. по 22.09.2007 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 29,81 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 169,4 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначенні в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» («Стандарт») строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 15 по 20 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 195,52 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та Умов. Згідно п.4.2 Умов при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 10% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором станом на 17.05.2021 року має заборгованість у розмірі 99682,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1863,40 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 27281,77 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом -357,72 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 70179,81 грн. Суд не в повному обсязі погоджується з такими розрахунками позивача, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним\~договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір,\~в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - \~\~АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено вище відповідач [PERSON] був ознайомлений із запропонованими йому умовами кредиту та погодився з ними шляхом підпису заяви, однак в цій заяві не обумовлені умови нарахування пені та штрафів. АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги до [PERSON] про\~погашення заборгованості\~за договором,\~просив стягнути\~тіло простроченого\~ кредиту,\~відсотки,\~комісію \~та пеню.\~ Як\~на підставу\~своїх позовних\~вимог про\~погашення заборгованості\~за договором\~банк \~посилається навитяг з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» («Стандарт»), які не підписані [PERSON] . При цьому позивачем не надано достовірних доказів про те, що саме додані до позовної заяви Умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» («Стандарт») розумів [PERSON] , ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву. Отже, сама по собі підписана заява про приєднання до вказаних Умов, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору на умовах, які зазначені позивачем, не може бути підставою для стягнення пені, оскільки така заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Зазначені за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), і які суд враховує при виборі і застосуванні норми права до виниклих правовідносин згідно ч.4 ст. 163 ЦПК України. Згідно частини 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв`язку із зазначеним позовні вимоги АК «Приватбанк» про стягнення пені в сумі 70179,81 грн. задоволенню не підлягають. В іншій частині позов грунтуються на наданих доказах та вимогах закону, тому з відповідача на користь АК «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 29502,89 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1863,40 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 27281,77 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом -357,72 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 671,85 грн. (2270 х 29502,89 : 99682,70 = 671,85 ).

Outcome: partial