Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У червні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який уточнено в процесі розгляду справи. Заявлені вимоги мотивовані тим,що її донька-відповідачка матір*ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Інформація про батька в свідоцтвах про народження дітей, в актовому записі про народження дітей записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Близько чотирьох років [PERSON] покинула своїх дітей та практично не з*являється, на телефоні дзвінки не відповідає, дітьми не цікавиться. Онуки проживають разом [PERSON] , яка займається їх вихованням та утриманням дітей. Відповідач жодної участі у вихованні, утриманні розвитку дітей не приймає. Всі питання вирішуються [PERSON] . Посилаючись на ці обставини,позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , призначити [PERSON] їх опікуном, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, для кожної дитини, починаючи з дня пред*явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 17.08.2020 р. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 17.11.2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району. Ухвалою суду від 03.02.2021 року підготовче провадження закрито, та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з*явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] , просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Судової влади. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, в судове засідання не з*явився, подав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , та заяву про слухання справи без участі представника. Вимоги в частині призначення опікуна просила залишити без задоволення, в зв*язку із відсутністю висновку про можливість призначення опікуна. Враховуючи,що відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання,не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин,не подала відзиву,позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення,суд згідно ст.280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до приписів ст.2 ЦПК України,завданнями цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як вбачається з встановлених судом обставин,предметом поданого [PERSON] позову є позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно своїх дітей. Правовідносини,які виникли між сторонами,регулюються ч.1 п.2 ст.164 Сімейного України,згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З матеріалів справи суд встановив,що матір*ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей, в актовому записі про народження дітей зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають з бабусею [PERSON] . Статтею 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р.передбачено, що дитина повинна рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. При вихованні дитини повинні бути враховані інтереси дитини, те, що їй дуже потрібна турбота і любов,адже благополуччя дитини залежить від благополуччя родини. Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»(№2402-ііі від 26.04.2001 р.)виховання в сім*ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов*язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров*я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При розгляді справи суд встановив,що Наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 31.03.2020 року дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. Як вбачається з акту обстеження житлових умов проживання дітей, вони мешкають в родині бабусі [PERSON] . За змістом характеристик наданих учбовими закладами, діти навчаються, всі питання щодо дітей вирішуються бабусею. Мати дітей до закладів не з*являється, в житті дітей участі не приймає. Аналогічні дані надані надало КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2». Як вбачається із висновку органу опіки та піклування від 24.11.2020 р., органом опіки та піклування встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов*язків щодо виховання та утримання дітей, не приділяє їм належної уваги, не цікавиться їх здоров*ям, життям та подальшою долею. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз*яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму N 3 від 30.03.2007р.»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом обставини переконують у тому,що відповідач як мати дітей,не виконує своїх обов`язків та свідомо ухиляється від піклування про фізичний і духовний розвиток дітей,їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітям,не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей,не створює умов для отримання дітьми освіти. Фактично мати покинула дітей на виховання бабусі,між дітьми та матір*ю немає почуттів любові,емоційного зв*язку. Відповідач дітьми не цікавиться, проживає окремо від них,намірів в подальшому змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків не висловлює,це вказує на те,що виховання дітей бабусею та самоусунення від участі у їх житті є для відповідачки зручним. Враховуючи тривалість часу,протягом якого відповідач без жодних об`єктивних перешкод не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дітей ,її небажання змінити ставлення до виховання дітей та піклуватися про них,суд прийшов до висновку,що винна поведінка матері відносно дітей знайшла своє підтвердження доказами і до відповідача необхідно застосувати саме такий захід, як позбавлення батьківських прав,який є крайньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки,однак є повністю співмірним із характером поведінки матері відносно дітей та інших обставин справи. З урахуванням наведеного вище суд дійшов до висновку про задоволення позову про позбавлення відповідачки батьківських прав як ґрунтованого на законі та доведеного доказами. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України,ст.12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved