Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що внаслідок укладення кредитного договору 24.03.2013 року ним було придбано ноутбук АСЕR вартістю 6072,00 грн., який 13.09.2013 року разом із сумкою та мишкою для ноутбука був викрадений у нього відповідачем. За даним фактом вироком Богунського районного суду міста Житомира від 26.12.2013 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Під час розгляду кримінальної справи цивільний позов ним не подавався. Оскільки відповідач не відшкодував йому завданої шкоди, тому позивач просить стягнути з нього 5772,00 грн. на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди та 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. До суду надійшло поштове відправлення із судовою повісткою у звязку із закінченням терміну зберігання. Повістка направлялась відповідачу за зареєстрованим його місцем проживання, про зміну місця проживання відповідач суд не повідомляв, тому згідно ст. 77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому зі згоди позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна (немайнова) шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За правилами ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього і в її заподіянні. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Підстави звільнення від доказування визначені ст. 61 ЦПК України, зокрема нормами ч. 4 цієї статті передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Богунського районного суду міста Житомира від 26.12.2013 року, який набрав чинності, встановлено, близько 12-00 год. 13.09.2013 року [PERSON] внаслідок проникнення до квартири [ADDRESS], таємно викрав чуже майно, яке належить [PERSON], а саме ноутбук торгівельної марки «АСЕР Е1-531- 10004G50Мnks (НХ.М12ЕU.032)» із зарядним пристроєм вартістю 3332,50 грн., комп'ютерну мишку вартістю 60 грн., сумку для ноутбука «САSЕ LОGІS МLА114GY» вартістю 290,83 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3683,33 грн. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3683,33 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, яка була завдана ним позивачу внаслідок вчинення злочину, а також оскільки доказів на підтвердження її відшкодування відповідачем до суду не надано. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що позивачу була також заподіяна відповідачем моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, повязаних з протиправною поведінкою [PERSON] щодо нього. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн. за подання позову майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial