Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з відвідача на утримання двох неповнолітніх дітей до 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Рожнятівського районного суду від 01 жовтня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку. На даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання синів є мізерним, а самостійно вона не може утримувати їх на достатньому для належного розвитку рівні. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі заявлених позовних вимог. Відповідач відзив на позов до суду не подавала, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у справі матеріалами у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2012 року (а. с. 11, 12) та копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6, 7). З відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2012 року (а. с. 11, 12). \~ \~ \~ \~За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач на даний час сплачує аліменти на утримання двох своїх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01липня до 01 грудня для дітей віком до 6 років становить 1559 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1944 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 779 гривень 50 копійок на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років 972 гривні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Тому з урахуванням вищенаведеного, а також матеріального становища відповідача та положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача слід збільшити, однак до меншого розміру, ніж просить позивачка. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial