Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що 25.06.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 4490-КМК-07 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на № 8_4490-КМК-07 ДУ2), за яким банком надано позичальнику кредит у розмірі 110 000 доларів США з нарахуванням 16% річних за користування кредитними коштами на строк з 25.06.2007 року по 25.06.2012 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальником по вказаному кредитному договорі, між сторонами також був укладений договір іпотеки № 4490-КМК/1-07 від 25.06.2007 року, відповідно до якого відповідачка передала в іпотеку належне їй на підставі договору купівлі-продажу нерухоме майно, а саме земельну ділянку та садовий будинок на ній за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не виконала свої зобов'язання перед банком та має прострочену заборгованість на загальну суму 3 169 375 грн. 60 коп. Оскільки відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення не предмет іпотеки, а також стягнути з відповідачки на їх користь витрати по сплаті судового збору та витрати на опублікування оголошення в газеті. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує, а також просить суд стягнути з відповідачки на їх користь витрати на опублікування оголошення в газеті. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом оголошення у пресі, тому відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 25.06.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено договір № 4490-КМК-07 про надання кредиту в рамках траншевої кредитної лінії у національній валюті або в іноземних валютах в межах загальної суми 110 000 доларів США, який на умовах, передбачених у цьому договорі, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у строки, передбачені цим договором (а.с. 9-12). В забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 4490-ЗМК/1-07 від 25.06.2007 року (а.с. 73-76). За умовами вказаного іпотечного договору в забезпечення виконання кредитного договору № 4490-КМК-07 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], іпотекодавець надає іпотекодержателю майно, а саме земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0412 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на підставі договору куплі-продажу земельної ділянки від 25.06.2007 року, а також садовий будинок, що знаходиться на цій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], загальною площею 53,1 кв.м., що належить [PERSON] на підставі договору куплі-продажу від 25.06.2007 року. Між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачкою було укладено додаткову угоду № 4490-КМК-07 ДУ1 від 25.06.2007 року (а.с. 19-20), а також додаткову угоду № 4490-КМК-07 ДУ2 від 03.09.2009 року (а.с. 45-46) до кредитного договору № 4490-КМК-07. Згідно договору куплі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року до ПАТ «Дельта Банк» від ПАТ «Кредитпромбанк» переходять всі права вимоги стосовно кредитних договорів та іпотечних договорів, а також всіх додаткових договорів та угод до них (а.с. 83-88). Відповідно до довідки від 08.05.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість на загальну суму 3 114 977 грн. 09 коп. за кредитним договором № 4490-КМК-07 ДУ1 (а.с. 77). Згідно довідки від 06.04.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість на загальну суму 54 398 грн. 51 коп. за кредитним договором № 4490-КМК-07 ДУ2 (а.с. 77). В укладеному кредитному договорі та іпотечному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується падати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати ти проценти. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Оскільки, судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості шляхом визнання права власності на нерухоме майно передане в іпотеку враховуючи його вартість згідно оцінки експерта від 27.09.2015 року. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved