Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 02.02.2015 року вона звільнена з посади інженера енергетика Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ\~за скороченням штату. Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 12 травня 2015 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 8466,44 грн., про це свідчать розрахунковий лист та довідка про доходи. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з нею розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала 8466,44 грн., що підтверджується довідкою від 12 травня 2015 року №249, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 8466,44 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку (за 66 днів) у розмірі 9289,61 грн., всього у сумі: 17756,05 грн. В судове засідання позивач не зявилася, звернулася із заявою про збільшення позовних вимог на розмір середнього заробітку за період від подання позову до суду до дати чергового засідання, тобто за період з 03.02.2015 року по 07.07.2015 року включно. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 8466,44 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку (за 105 днів) у розмірі 12346,95 грн., всього: 20813,39 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів при їх виплаті. Просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що з 21.09.1982 року по 02.02.2015 року [PERSON] працювала на підприємстві відповідача, що підтверджується записом в трудовій книжці БТ-I № 1355984 від 04.10.1976 року. Згідно наказу №15-к від 02.02.2015р. [PERSON] звільнена з посади інженера енергетика Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» з 02.02.2015р. за п.1 ст.40 КЗпПУ\~за скороченням штату, що підтверджується копією трудової книжки. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з [PERSON] розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі, яка становить 8466,44 грн., що підтверджується довідкою підприємства №249 від 12.05.2015р. Таким чином, заборгованість по заробітній платі становить 8466,44 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так як за підприємством мається безспірна сума заборгованості по заробітній платі при звільненні позивача з 02.02.2015р., яка не сплачена відповідачем на час розгляду справи, то у позивача виникло право отримати середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати. При визначенні розміру\~\~середнього заробітку за час затримки\~\~\~\~розрахунку при звільненні застосовуються вимоги\~\~п.п. 2, 3, 5, 8\~Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до розрахункових листків та довідки підприємства №250 від 12.05.2015р., середньоденний заробіток позивачки становить 117,59 грн., тому середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 03.02.2015р. по 07.07.2015р., як заявлено в заяві позивача про збільшення позовних вимог, тобто за 105 робочих днів, становить 12346,95 грн. У відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Розрахунок, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості та своєї вини в затримці розрахунку. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 8466,44 грн. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 12346,95 грн., а всього 20813,39 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved