Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначено, що з 07.07.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.09.2017 року.. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно рішенню Шевченківського районного суду Харківської області від 11.09.2017 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що аліменти відповідач сплачує в повному обсязі без затримки. Вважає, що розмір аліментів, який повинен сплачувати відповідач, є занадто низьким та підлягає збільшенню. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, будь-які кошти на користь третіх осіб за виконавчими документами не сплачує, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у більшому розмірі. На момент пред`явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Відповідач має постійне місце роботи та регулярний щомісячний заробіток. Позивач просить змінити відповідачу розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового рішення від 11.09.2017 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття, визначивши його у частці від доходу відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних доказів, позивач підтримла позов та наполягала на його задоволенні, відповідач визнав позов у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін у підготовчому судовому засіданні на підставі наданих доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.07.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11.09.2017 року розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5 ). Згідно рішенню Шевченківського районного суду Харківської області від 11.09.2017 року [PERSON] зобов`язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. ). Судом з`ясовано, що сторони спільно не проживають. Дитина фактично проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебуває на її утриманні. Відповідач також зареєстрований за вищезазначеною адресою, однак фактично з колишньою сім`єю не проживає, на даний час має постійне місце роботи та регулярний щомісячний заробіток, має задовільний стан здоров`я, сплачує в повному обсязі аліменти в розмірі 800,00 грн. на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 11.09.2017 року, інших утриманців не має, стягнення за виконавчими документами на користь третіх осіб відсутні. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у позивача надавати матеріальну допомогу (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне змінити відповідачу розмір та спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved