Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу Київський національний економічний університет імені [PERSON], який в послідуючому уточнив,та просив суд стягнути з відповідача на його користь 16740,54 грн. не нарахованої та не виплаченої соціальної стипендії. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що у серпні 2011 року він був зарахований на 1 курс Вищого навчального закладу 1 рівня акредитації «Криворізький коледж економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» (далі [PERSON], Відповідач) на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, спеціальність «Товарознавство та комерційна діяльність» та надав довідку про те, що він є особою, батько якої працює в ПАТ Євраз [PERSON] та має трудовий стаж підземної роботи більше 15 років. У червні 2014 року позивач був відрахований з навчального закладу у зв'язку із закінченням повного курсу навчання, але з ним не провели розрахунок та не виплатили всі належні йому суми, а саме: стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці за період з вересня 2012 року по червень 2014 року. В розмірі 16740,54 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та пояснила, що [PERSON], у супереч вимогам законодавства, виплачував стипендію нижчу за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що підтверджується випискою з стипендіальної картки позивача ПАТ «Приватбанк» від 27.04.2015 року №150427/021 та відомостями про суми нарахованої та виплаченої стипендії. А в період з березня 2013 року по січень 2014 року стипендію не виплачував взагалі. Факт порушення Закону відносно [PERSON] був виявлений прокуратурою Жовтневого району під час перевірки навчального закладу в лютому 2013 року, що підтверджено відповіддю прокурора Жовтневого району С. ВОВКА на його звернення від 07.08.2015. Також, прокурор розяснює, що для усунення виявлених порушень, [PERSON] виплатив студенту заборговану стипендію в сумі 2\~827,66 гривен, що підтверджено платіжним дорученням на суму 2\~770,66 (з урахуванням податків та зборів), копія якого надійшла до прокуратури району. На підставі наказу директора коледжу від 20.02.2013 року №29-С «Про призначення стипендії» заборгована сума в розмірі 2\~827,66 гривен йому виплачена за період з 01.09.2012 року. Наступна сума соціальної стипендії була виплачена лише у вересні 2013 року в розмірі 546,80 гривень. За період з вересня 2012 року по червень 2014 року йому [PERSON] була нарахована та виплачена академічна стипендія за успішне навчання на загальну суму 5\~500,00 гривень. Всього [PERSON] повинен був виплатити [PERSON] стипендію в розмірі 25\~615,00 гривень. Сума виплаченої Позивачу стипендії (академічної та соціальної) за період з вересня 2012 року по червень 2014 року склала 8\~874,46 гривень. Сума заборгованої невиплаченої соціальної стипендії складає різницю між сумою соціальної стипендії відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та сумою виплаченої стипендії, тобто загальна сума заборгованості стипендії складає 16\~740,54 гривень. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в позові в повному обсязі, надала письмові заперечення. Вказала, [PERSON] КНЕУ керується в своїй роботі Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2004р. № 882, згідно якого соціальні стипендії призначаються, окрім іншого студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. Оскільки позивач навчався не за гірничою спеціальністю, стипендія йому не нараховувалась та не виплачувалась. Що стосується призначення та виплати соціальної стипендії відповідно до ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижної шахтарської праці, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, або які загинули внаслідок нещасного випадку чи стали інвалідами І або ІІ групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, фінансування витрат соціальної стипендії дітям шахтарів, студентам коледжу, які не навчаються на гірничих спеціальностях, не забезпечувалось коштами державного бюджету, що підтверджується листами розпорядника бюджетних коштів вищого рівня. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] установлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом № 106-с від 29 серпня 2011 року [PERSON] зараховано до [PERSON] КНЕУ за спеціальністю Товарознавство та комерційна діяльність. Згідно Положення [PERSON] КНЕУ, відповідно до Статуту ДВНЗ КНЕУ ім. Вадима Гетьмана, структурному підрозділу - [PERSON] делеговані такі повноваження: мати розрахунковий рахунок у банку, круглу печатку із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, штампи та інші атрибути, а також бути позивачем та відповідачем у судах за справами, що виникають у ході їх фінансово-господарської діяльності. Згідно п.4.2 Положення, [PERSON], окрім іншого, має право на фінансування з державного бюджету та з місцевих бюджетів, а також з позабюджетних джерел; у межах фонду заробітної плати та позабюджетних коштів (власних надходжень) виділених з державного бюджету України та власних коштів, установлювати підвищені посадові оклади, стипендії та інші заохочувальні виплати відповідно до законодавства України; самостійно розпоряджатись усіма видами асигнувань. Згідно п. 4.3 Положення [PERSON], окрім іншого зобовязаний своєчасно сплачувати податки та інші відрахування згідно з чинним законодавством, а також дотримуватися вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України Про вищу освіту, студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів 1 та 2 групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Сторонами не заперечувалось в судовому засіданні, що позивач [PERSON] щорічно надав до [PERSON] КНЕУ довідку ПАТ Євраз [PERSON], згідно якої батько позивача [PERSON] має стаж роботи на підземних роботах повний робочий день більше 15 років. У лютому 2013 року на підставі розпорядження директора [PERSON] КНЕУ студенту позивачу була здійснена одноразова виплата в сумі 2770,66 грн. та у вересні 2013 року 546,80 грн. Суд не приймає до уваги твердження представників відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та виплати стипендії позивачу, оскільки п.6 ч.6 Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2004р. № 882, підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей - шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Тому Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008р. № 345-V1, на підставі якого позивач був зарахований до даного вищого учбового закладу, має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882 Порядку призначення і виплати стипендії, а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилання представників відповідача на те, що Бюджетом України на 2012-2014 р.р. не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці суд також оцінює критично, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів. На думку суду, виходячи із визначених у ст. 3 ЦК України загальних засад цивільного законодавства, пріоритетності законів над підзаконними актами, в даних правовідносинах необхідно застосовувати не Порядок, а Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці, який має вищу юридичну силу. Наказом № 120-с від 30 червня 2014 року [PERSON] відчислено з числа студентів [PERSON] КНЕУ та видано диплом встановленого зразку. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача недоплачена стипендія за період з вересня 2012 року по червень 2014 року в сумі 16740,54 грн., виходячи з наступного розрахунку: За період з вересня 2012 року по червень 2014 року позивачу [PERSON] була нарахована та виплачена академічна стипендія за успішне навчання на загальну суму 5\~500,00 гривень, а саме: вересень 2012 550,00 грн., жовтень 2012 550,00 грн., листопад 2012 550,00 грн., грудень 2012 550,00 грн., січень 2013 550,00 грн., лютий 2014 року 550,00 грн., березень 2014 року 550,00 грн., квітень 2014 року 550,00 грн., травень 2014 року 550,00 грн., червень 2014 року 550,00. Відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідач повинен був нараховувати та виплачувати [PERSON] соціальну стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме в наступному розмірі: вересень 2012 1102,00 грн., жовтень 2012 1118,00 грн., листопад 2012 1 118,00 грн., грудень 2012 1134,00 грн., січень 2013 1147,00 грн., лютий 2013 1147,00 грн., березень 2013 147,00 грн., квітень 2013 1147,00 грн., травень 2013 1147,00 грн., червень 2013 року 1147,00 грн., липень 2013 - 1147,00 грн., серпень 2013 - 1147,00 грн., вересень 2013 - 1147,00 грн., жовтень 2013 - 1 147,00 грн., листопад 2013 - 1147,00 грн., грудень 2013 1218 грн., січень 2014 - 1218 грн., лютий 2014 - 1218 грн., березень 2014 - 1\~218 грн., квітень 2014 - 1218 грн., травень 2014 - 1218 грн., червень 2014 - 1218 грн. Всього на загальну суму 25\~615,00 гривень. Сума виплаченої позивачу стипендії (академічної та соціальної) за період з вересня 2012 року по червень 2014 року склала 8\~874,46 гривень (5\~500,00грн. +2\~827,66грн.+546,80грн.) Сума заборгованої невиплаченої соціальної стипендії складає 16740,54 грн. та складає різницю між сумою соціальної стипендії відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (25\~615,00 грн.) та сумою виплаченої стипендії (8874,46грн.) гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved