Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, мотивуючи його тим, що 23 січня 2015 року о 16 год 00. [PERSON] по пр-ту Л. Курбаса Велика Кільцева Дорога у м. Києві, керуючи транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний номер ВЕ 7178ВВ, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції до автомобіля Infiniti, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам. Зазначені обставини та факт вини [PERSON] підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва, справа № 759/11187/15-п від 11 лютого 2015 року, якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУПАП Цивільна відповідальність водія автомобіля Renaul Logan, реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП, було застраховано [PERSON] в ПрАТ «ПЗУ Україна» за полісом АІ/1322013. На підставі звіту № 1512/15 про визначення вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «СОС Сервіс Україна» та знідно з Страховим актом № UA2015080500033/L01/02 від 04-11-2015 р., ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 9 472, 08 гривень (платіжне доручення № 36911 від 04 листопада 2015 року). Таким чином сума регресної вимоги до відповідача становить 9 472, 08 грн. Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхової події своєчасно. Про наявність поважних підстав таких дій страховику невідомо ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було відправлено регресну вимогу № UA2015080500033 вих. № 4884/Р від 16.02.2016 р. на суму 9 472, 08 грн. на імя [PERSON], однак пгашення вказаної заборгованості здійснено не було. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] суму страхового відшкодування 9 472, 08 грн. та судовий збір 1600,00 грн. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Клопотань про розгляд справи у його відсутності не надсилав. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 16 Закону України «Про страхування»\~- договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову\~\~виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати\~\~допомогу,\~\~виконати\~\~послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати\~\~інші\~\~умови договору. Як вбачається з положень\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, 23 січня 2015 року о 16 год 00. [PERSON] по пр-ту Л. Курбаса Велика Кільцева Дорога у м. Києві, керуючи транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний номер ВЕ 7178ВВ, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції до автомобіля Infiniti, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КпАП України. Ч. 4\~ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільну відповідальність водія автомобіля Рено, реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП, було застраховано [PERSON] в ПрАТ\~СК\~«ПЗУ Україна» за полісом АІ/1322013. Подія що трапилась 23 січня 2015 р. за участі відповідача є страховим випадком. Згідно з Страховим актом № UA2015080500033/L01/01 від 22-01-2004-11-15 р. та платіжного доручення № 36911 від 04 листопада 2015 р. ПрАТ\~СК\~«ПЗУ Україна» сплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9 472, 08 грн. Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1.\~ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу». Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1.\~ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону.» Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей\~33,\~38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього\~Закону\~змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін\~Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Згідно\~Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.» Відповідач не повідомив позивача про ДТП, що сталося 23 січня 2015 р. о 16.00 год. Крім того, позивачу не були надані будь-які документальні підтвердження того, що відповідач не мав змоги виконати обов'язок повідомити позивача про ДТП у визначені строки та за відповідних умов. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу регресну вимогу щодо до добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу. Проте, вимоги позивача виконані відповідачем не були. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved