Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У травні 2016 року до суду звернулося ПАТ «Актабанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 174119,33 грн. Позивач зазначав, що 29 жовтня 2012 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861116001/Т/973830, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 100 тис. грн. строком до 28 жовтня 2017 року зі сплатою 0,01 % річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка становить 174119,33 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Судом достовірно встановлено, що 29 жовтня 2012 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861116001/Т/973830, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 100 тис. грн. строком до 28 жовтня 2017 року зі сплатою 0,01 % річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. У вказаному договорі сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Відповідач [PERSON] перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. Станом на 18 квітня 2016 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 174119,33 грн., з них: заборгованість за кредитом 31672,05 грн.; прострочена заборгованість по кредиту 58329,87 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 0,65 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 24,23 грн.; прострочена заборгованість за обслуговування кредиту 83892,53 грн.; - штраф 200 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Суд враховує, що позивач в особі його представника підтримав заявлені позивачем вимоги просив їх задовольнити, про що подав письмову заяву щодо стягнення боргу в розмірах, обчислених станом на 18 квітня 2016 року. Відповідач [PERSON] не подав до суду належні, допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову і встановлених судом обставин, у тому числі: на підтвердження фактів визнання недійсними кредитного договору, як в цілому, так і щодо неотримання кредитних коштів. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 18 квітня 2016 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Пеня обчислена в межах однорічного строку позовної давності. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0861116001/Т/973830 від 29 жовтня 2012 року на загальну суму 174119,33 грн., з них: заборгованість за кредитом 31672,05 грн.; прострочена заборгованість по кредиту 58329,87 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 0,65 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 24,23 грн.; прострочена заборгованість за обслуговування кредиту 83892,53 грн.; - штраф 200 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 2611,78 грн.

Outcome: approved