overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У судове засідання заявниця не з'явилася, але надала письмову заяву у якій підтримала свої вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Зацікавлені особи у судове засідання надали письмові заяви, у яких проти позову не заперечували та просили справу розглянути без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно ч.1 ст. 242 ЦПК України суд розглядає справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO] та [PERSON] виявили спільне бажання у реєстрації шлюбу. Однак згідно вимог ч.2 ст.22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку (у вісімнадцять років) на день реєстрації шлюбу. Проте, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] вагітна, що підтверджується довідкою №15 від 24.03.2015 року лікарем акушером-гінекологом Сурсько-Литовської АЗПСМ, і термін вагітності на момент видачі довідки складає 6 тижнів. Батьком майбутньої дитини є зацікавлена особа по справі - [PERSON], який не заперечує проти заявлених вимог [PERSON], про що він зазначив у письмовій заяві наданої суду. Так, реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає їхнім спільним інтересам та ґрунтується на вільному волевиявленню сторін. Як вбачається з матеріалів справи, батьки неповнолітньої [PERSON] не заперечують проти реєстрації зазначеного шлюбу, вважаючи його таким, що відповідає спільним інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги заявниці про зниження шлюбного віку та надання права на шлюб обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У судовому засіданні 27.05.2015 було розглянуто заяву представника [PERSON] про витребування доказів, а саме у зв'язку з тим, що в позивача є складнощі в отримані певних доказів, які мають істотне значення для подальшого розгляду вищезазначеної справи. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви про витребування доказів не заперечував. У зв'язку з тим, що в позивача є складнощі в отримані певних доказів, які мають істотне значення для подальшого розгляду вищезазначеної справи, її представник просить суд витребувати докази з Печерського районного суду копію заповіту, складеного [PERSON], [INFO], яка померла в місті Києві [INFO], (паспорт серія [NUMBER], виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 30.05.2002 р., ІПН [NUMBER]) та копію відкритої спадкової справи на майно померлої [PERSON]; витребувати з 11 Київської державної нотаріальної контори (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 2-Д), 12-ї Київської державної нотаріальної контори (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9), 21-ї Київської державної нотаріальної контори (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 11) копію заповіту складеного [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в місті Києві (паспорт серія [NUMBER], виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві 30.05. 2002 року; ІПН [NUMBER]) на ім'я [PERSON]; витребувати з Державного архіву міста Києва ( місцезнаходження: вул. О.Теліги, 23, м. Київ, 04060) копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], що народилася в місті Києві та копію свідоцтва про народження [PERSON] з Державного архіву Дніпропетровської області (місцезнаходження: вул. К. Лібкнехта, 89, м. Дніпропетровськ, 49069); витребувати з Полікліники № 3 Оболонського району міста Києва (місцезнаходження: 02660, м. Київ, проспект Минський, 6) медичну картку та історію хвороби [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Суд, дослідивши матеріали, додані до заяви, враховуючи зміст та обсяг позовних вимог, вважає обгрунтованими вимоги щодо витребування доказів та правильним вжити заходи щодо часткового витребування доказів шляхом винесення ухвали. Суд вважає неообхідним витребувати: з 11 Київської державної нотаріальної контори (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 2-Д) копію спадкової справи на майно [PERSON], яка померла [INFO]; з Поліклініки №3 Оболонського району міста Києва (місцезнаходження: 02660, м. Київ, проспект Мінський, 6) медичну картку та історію хвороби [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У судовому засіданні 27.05.2015 було розглянуто заяву представника [PERSON] про витребування доказів, а саме у зв'язку з тим, що в позивача є складнощі в отримані певних доказів, які мають істотне значення для подальшого розгляду вищезазначеної справи. Позивач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви про витребування доказів не заперечувала. У зв'язку з тим, що в позивача є складнощі в отримані певних доказів, які мають істотне значення для подальшого розгляду вищезазначеної справи, її представник просить суд витребувати докази з ПАТ «Універсал Банк» за адресою: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 оригіналу договору поруки б/н від 10.04.2010 до Кредитного договору №068-2008-663 від 14.03.2008 та оригіналу договору поруки б/н від 30.04.2010 до Кредитного договору №068-2008-663 від 14.03.2008. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Суд, дослідивши матеріали, додані до заяви, враховуючи зміст та обсяг позовних вимог, вважає обгрунтованими вимоги щодо витребування доказів та правильним вжити заходи щодо витребування доказів шляхом винесення ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У судовому засіданні [PERSON] підтримав вищезазначену заяву та просив визнати недієздатним - [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном над сином стверджуючи, що останній є інвалідом дитинства 2 групи, знаходиться на обліку у лікаря - психіатра, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Представник відділу опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпропетровської області, прокурор Дніпропетровського району у судовому засіданні підтримали заяву та проти її задоволення не заперечували. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлено що [PERSON], [INFO] є сином заявника [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16 червня 1977 року). З копії висновку ВТЕК вбачається, що [PERSON] за станом здоров'я є інвалідом дитинства 2 групи. Його поведінка з раннього дитинства, розумові вади та психічний стан вказують на те, що він не може в повній мірі розуміти значення своїх дій і, тим паче, ними керувати, а також не в змозі дати їм критичну оцінку. Також, поведінка [PERSON], його неадекватне поводження та відсутність вірного розуміння подій говорить про те, що він проявляє признаки хронічного, стійкого психічного розладу, в результаті чого, інколи, без всяких на то причин проявляє агресію по відношенню до окружаючи його осіб. Таким чином, поведінка [PERSON] свідчить про наявність у нього хронічного, стійкого психічного розладу, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та ними керувати. Крім того, відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №28 від 18 лютого 2014 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом в формі помірної розумової відсталості та в силу свого психічного стану не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.ст.58,60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі ст. 236 Цивільного процесуального Кодексу України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подане членами її родини, близькими родичами незалежно від їх спільного проживання. Відповідно до ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатним та призначення його опікуном обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив про те, що він повністю визнає позов [PERSON], не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного між ним та позивачем 06 червня 1985 року та зареєстрованого Перемильською сільською радою Горохівського району Волинської області, згідний, щоб неповнолітній син [PERSON], [INFO], залишився проживати з ним. Крім того, суду пояснив, що спільне життя з позивачем у нього не склалося, так як вони не зійшлися характерами. Ствердив, що вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб, укладений між ними, існує лише формально. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та суду пояснила, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через те, що він часто зловживає алкогольними напоями та має різні з позивачем погляди на сімейне життя. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки, в результаті чого сторони вже тривалий час взагалі не підтримують подружніх стосунків. На примирення з відповідачем позивач не згідна ні за яких умов і, оскільки їх шлюб існує тільки формально, просить його розірвати, згідна, щоб неповнолітній син [PERSON] залишився проживати разом із відповідачем. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і відповідача, сторони на примирення не згідні та наполягають на розірванні шлюбу, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Неповнолітнього сина [PERSON] слід залишити проживати з відповідачем, оскільки позивач не заперечує проти цього. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 243,00 грн. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У судовому засіданні відповідач [PERSON] подав адресовану суду письмову заяву про те, що він повністю визнає позов [PERSON], не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного між ним та позивачем 12 лютого 1995 року та зареєстрованого у Бужанівській сільській раді Горохівського району Волинської області. На примирення з позивачем не наполягає, так як вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб, укладений між ними, існує лише формально. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та суду пояснила, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через те, що вони не зійшлися характерами, у них різні погляди на вирішення сімейних проблем. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки, в результаті чого сторони перестали підтримувати подружні стосунки. На примирення з відповідачем позивач не згідна ні за яких умов і, оскільки їх шлюб існує тільки формально, просить його розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача і відповідача, які на примирення не згідні та наполягають на розірванні шлюбу, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У судовому засіданні відповідач [PERSON] подав адресовану суду письмову заяву про те, що він повністю визнає позов [PERSON], не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного між ним та позивачем 19 грудня 2010 року та зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області. Крім того, суду пояснив, що спільне життя з позивачем у нього не склалося, так як вони не зійшлися характерами. Ствердив, що вони з листопада 2013 року не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб, укладений між ними, існує лише формально. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та суду пояснила, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через те, що він має різні з позивачем погляди на сімейне життя. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки, в результаті чого сторони з листопада 2013 року взагалі не підтримують подружніх стосунків. На примирення з відповідачем позивач не згідна ні за яких умов і, оскільки їх шлюб існує тільки формально, просить його розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і відповідача, сторони на примирення не згідні та наполягають на розірванні шлюбу, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 229,40 грн. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], підтримавши подану заяву та давши пояснення по справі, просять визнати недієздатною [PERSON] [INFO] та призначити заявницю опікуном над нею. Представник заінтересованої особи Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON] [INFO] недієздатною і призначення заявниці опікуном над нею. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, давши оцінку доказам в сукупності, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.63 ЦК України опікуном може бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Як встановлено із копії свідоцтва про народження на а.с.8, [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO]. Згідно висновку лікарської комісії від 02 серпня 2018 року [PERSON] [INFO] потребує постійного стороннього догляду (а.с.9). Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною комісією до довідки серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] є інвалідом першої групи «Б» з дитинства безстроково (а.с.10). Згідно довідки Пологівської міської ради Запорізької області №8430 від 28 серпня 2018 року [PERSON] проживає у [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON] [INFO] (а.с.11). Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи №517 від 02 листопада 2018 року [PERSON] [INFO] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості в ступені різко вираженої імбецильності, внаслідок вродженої патології центральної нервової системи у вигляді гіпотрофії кори головного мозку, епісиндром в анамнезі, в наслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно із поданням від 27 листопада 2018 року №1980/05-06 Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування пропонує призначити [PERSON] [INFO] опікуном над [PERSON] [INFO]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] [INFO] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном матір [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У судовому засіданні позивачка вказала, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2008 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ним та відповідачкою виникла психологічна несумісність, наступило взаємне відчуження. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім?я існує формально, тому є необхідність шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що в нього немає таких доходів, щоб платити аліменти на двох дітей в такому розмірі, як просить дружина. Заслухавши позивача ,відповідача, дослідивши матеріали справи-свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ № 103408, свідоцтво про народження [PERSON] серії І-ГЮ № 117216,свідоцтво про народження [PERSON] серії І-ГЮ № 174169 суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 вересня 2008 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1522. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін ,а також інтересам неповнолітньої дитини, а тому його необхідно розірвати, дітей залишити з матірю. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд приймає до уваги, що [PERSON] інших утриманців не має , має задовільний стан здоровя. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] , [INFO], уродженця [INFO] Крим, Сімферопольського району, с.Миколаївка, на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 500,00 (п?ятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2015 року і до повноліття дітей, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. На підставі ст.110,112,141,180,181,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

у судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила на, що з 10 червня 2002 року по 06 вересня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Матеріальне становище позивачки є вкрай незадовільним, а тому вона просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повіноліття дитини. Сторони у судове засідання не з»вилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідач - визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 197 ч.2 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення у порядку ч.4 ст. 174 ЦПК України з таких підстав. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.4) встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки № 498, виданої Ясеновецькою сільською радою 07 серпня 2014 року (а.с.6), перебуває на утриманні позивачки. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.180-184 СК України та

Outcome: approved