Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати факт, що він не є батьком [PERSON], [INFO]; виключити в книзі записів народжень та у свідоцтві про народження, що видано на ім»я [PERSON], у графі «батько» такий запис: [PERSON]; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.08.2004 р. він, [PERSON], одружився з [PERSON] та після одруження обрав прізвище «[PERSON]». Від шлюбу [INFO] р. у них народився син [PERSON]. Відповідачка до знайомства та реєстрації шлюбу мала сина [PERSON], [INFO] З метою єдності сім»ї позивач дав свою згоду на внесення змін у свідоцтво про народження сина відповідачки. Зважаючи на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2013 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання двох дітей, а також на те, що він не є біологічним батьком [PERSON], просить задовольнити його позов в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позивача не визнав і просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач дійсно не є біологічним батьком [PERSON] проте, на момент внесення змін до свідоцтва про народження дитини позивач розумів та достовірно знав про те, що він не є біологічним батьком дитини, між тим, погодився на те, щоб його записали батьком дитини, та особисто подав заяву до Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва заяву про визнання батьківства. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.08.2004 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 802 та видане відповідне свідоцтво, яким після одруження прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 4). Від цього шлюбу у подружжя [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2013 р. (ун. № 759/17171/13-ц, пр. № 2/759/6486/13) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с. 26). 12.05.2006 року позивачем до Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва було подано заяву про визнання батьківства, в якій він визнав себе батьком [PERSON] (а.с. 49). На підставі даної заяви були внесені зміни до актового запису про народження у відомостях про дитину по батькові: «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», у відомостях про батька: «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 47-48), та на підставі чого 12.05.2006 р. було видано нове свідоцтво про народження [PERSON], актовий запис № 906 (а.с. 5). Судом встановлено, що на час внесення змін до свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON] він знав про те, що дитина походить не від нього, тобто позивач не є біологічним батьком дитини. Між тим, позивач свідомо погодився на те, щоб його записали батьком дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов до висновку про те, що позивач не має права оспорювати своє батьківство щодо [PERSON], а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed