Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У травні 2017 року позивачки [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачки зазначили, що 02.08.2014 року померла їх матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на: -житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Веселянка, вул. Раздольна, 6; -земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Веселянка, вул. Раздольна, 6; -земельну ділянку площею 0,0900 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Веселянка, вул. Раздольна, 6. Позивачки зазначили, що у встановлений законом строк звернулись до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак при оформленні своїх спадкових прав зясувалось, що право власності на спадковий будинок не було оформлене та зареєстроване на спадкодавця, а на земельні ділянки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У звязку з викладеним позивачки [PERSON] та [PERSON] були вимушені звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просять суд визнати за ними право власності по ? за кожною на житловий будинок з господарськими спорудами, земельну ділянку площею 0,2500 га та земельну ділянку площею 0,0900 га, що розташовані за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Веселянка, вул. Раздольна, 6. В судовому засіданні була присутня представник позивачок адвокат [PERSON], яка підтримала позовну заяву в повному обсязі та просила суд її задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про слухання справи за відсутності представника, проти позову не заперечував. Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання також не зявився, до суду надав заяву про слухання справи за відсутності представника, проти позову не заперечує. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представником позивачок, під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що позивачка [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV- УР №243432 від 02.04.1962р. та свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №450847 від 22.08.1981р., згідно якого позивачка змінила дошлюбне прізвище на «Дорогокупля». Також на підтвердження факту родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON], в матеріалах справи міститься свідоцтво про народження [PERSON] серії ІД №015066 від 13.04.1957р., де матірю зазначена [PERSON] та свідоцтво про шлюбу серії ІІ-ЖС №286355, згідно якого позивачка змінила дошлюбне прізвище на «Дрегваль». Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №304126 від 04.08.2014 року , мати позивачок [PERSON] померла 02.08.2014 року. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець по заповіту або по закону має право спадщину прийняти або не прийняти. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, батьки та дружина(чоловік) померлого. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: -житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Веселянка, вул. Раздольна, 6; -земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Веселянка, вул. Раздольна, 6; -земельну ділянку площею 0,0900 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Веселянка, вул. Раздольна, 6. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, наданої суду, головою домогосподарства за адресою с.Веселянка вул. Раздольна,6 Запорізького району Запорізької області є [PERSON], що підтверджується випискою, виданою Григорівською сільською радою. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами (присадибна ділянка), та площею 0,0900 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Веселянка вул. Раздольна, 6 Запорізького району Запорізької області, зареєстроване на праві власності за [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 07У№0163, виданим 24.12.1994 року. В матеріалах справи містяться довідка виконавчого комітету Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №646 від 29.05.2017 року, згідно якої померла [PERSON], дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] по день своєї смерті 02.08.2014 року. Згідно довідки №647 від 29.05.2017 року, виданої виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, поштова адреса житлового будинку, який розташований: с.Веселянка Запорізького району Запорізької області, вул. Раздольна, 6, не змінювалась. Судом була витребувана спадкова справа №413/2014, яка була відкрита 15.10.2014 року на підставі заяв [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини від 15.10.2014 року. Згідно із наданої спадкової справи вбачається, що крім позивачок, спадкоємців після померлої [PERSON] нікого не має. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені,має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). В матеріалах справи також міститься постанова нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області про відмову у вчинені нотаріальних дій від 15.02.2017 року, у звязку з відсутністю у спадкоємців оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачок [PERSON], [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивачки не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved