overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, який зареєстрований 17 жовтня 2009 року в Червонокостянтинівській сільській раді Петриківського району Кіровоградської області, актовий запис № 06. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя, ведення господарства та несумісність характерів. Відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово застосовував до неї фізичну силу, що призводило до постійних сварок та скандалів, які не одноразово принижували гідність позивачки та негативно впливали на розвиток та виховання їхнього не повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені в січні 2014 року, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї стало неможливим та суперечить їхнім інтересам. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що з січня 2014 року вона не проживає з відповідачем. Між ними втрачені шлюбно - сімейні стосунки і поновити їх є недоречним. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, з розірванням шлюбу погоджується. Суд, врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки заявами сторін та матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 09 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1597 Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З квітня 2013 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибокими переконаннями позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від цього шлюбу у подружжя є дитина, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу в її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі, про день та час судового засіданні повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, враховуючи позиції сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON]. звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 10 жовтня 2009 року виконавчим комітетом Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 08. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя, сімейні стосунки та ведення справ у сім'ї, тому постійно виникали сварки та скандали, що призвели до взаємного відчуження та негативно впливали на розвиток та виховання їхнього малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони на протязі 4-х років разом не проживають. Подружні відносини припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу в її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі, про день та час судового засіданні повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки заявами сторін та матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У червні 2014 року позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією та є її споживачем згідно особового рахунку № 70401908 про користування електроенергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, в зв'язку з чим виник борг у сумі 2510,34 грн., за період з 28.02.2005 року по 03.06.2010 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. В судове засідання відповідач не з'явився вдруге, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS], позивач здійснював постачання електроенергії споживачу, відповідно до особового рахунку №70401908 про користування електроенергією споживачем є [PERSON] Відповідач обов'язки по сплаті за використану електроенергію не виконує, за період з 28.02.2005 року по 03.06.2010 року було спожито 13118 кВт.г. вартістю 2510,34 грн., які не були оплачені відповідачем. Згідно п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п.20 наведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку. На підтвердження, того, що відповідачем обов'язки по сплаті за використану електроенергію не виконуються, у звязку з чим за період з 28.02.2005 року по 03.06.2010 року утворився борг у сумі 2510,34 грн., позивачем надано розрахунок заборгованості, виписку з особового рахунку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 2510,34 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У червні 2014 року позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією та є її споживачем згідно особового рахунку № 94602611 про користування електроенергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, в зв'язку з чим виник борг у сумі 1443,72 грн., за період з 03.04.2006 року по 19.11.2013 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. В судове засідання відповідач не з'явився вдруге, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS], позивач здійснював постачання електроенергії споживачу, відповідно до особового рахунку №94602611 про користування електроенергією, споживачем є [PERSON] Відповідач обов'язки по сплаті за використану електроенергію не виконує, за період з 03.04.2006 року по 19.11.2013 року було спожито 8041 кВт.г. вартістю 1443,72 грн., які не були оплачені відповідачем. Згідно п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п.20 наведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку. На підтвердження, того, що відповідачем обов'язки по сплаті за використану електроенергію не виконуються, у звязку з чим за період з 03.04.2006 року по 19.11.2013 року утворився борг у сумі 1443,72 грн., позивачем надано розрахунок заборгованості, виписку з особового рахунку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1443,72 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 11.08.2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї , актовий запис № 1763. Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 29.08.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1156. Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 169ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 27.05.1999року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 522. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом про припинення стягнення аліментів посилаючись на те, що згідно рішення Гусятинського районного суду від 08 червня 2011 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, позов задоволено, та вирішено стягувати з позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? усіх його доходів до досягнення дочкою 23 річного віку. На даний час [PERSON] закінчила навчання, вийшла заміж та працює у ПАТ «Тернопільобленерго». А відповідно до ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а тому, якщо дочка закінчила навчання він має право на припинення виплати аліментів. Просить на підставі ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Гусятинського районного суду №2-421/11 від 08.06.2010 року позивач сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісяця, до виповнення дочці [PERSON] 23 річного віку. Згідно з ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З інформації №3112/21 виданої 02 липня 2014 року ВАТ «Тернопільобленерго», вбачається, що [PERSON], з 12.11.2012 року була прийнята на роботу і працює по теперішній час. Прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про одруження. Згідно повідомлення №01-06/268 від 11.07.2014 року встановлено, що [PERSON], [INFO] навчалась у Гусятинському коледжі ТНТУ ім. І.Пулюя з 01.09.2009 року по 31.05.2012 року за спеціальністю «Бухгалтерський облік». Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи, що дочка позивача [PERSON] закінчила навчання у травні 2012 року, то відповідачка втратила право на отримання з позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], тому позов підлягає задоволенню, а позивач підлягає звільненню від сплати аліментів з часу закінчення дочкою навчання, тобто з травня місяця 2012 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.11.2012 року між сторонами у справі була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 001-28215-121112. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачеві споживчий кредит у сумі 3251.23 грн.. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 12.04.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 1399.16 грн., яка складається з : заборгованість за сумою кредиту - 1330.86 грн.; заборгованість за відсотками - 0.02 грн.; заборгованість за комісіями - 68.28 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 1399.16 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243.60 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом установлено, що 12.11.2012 року між сторонами у справі була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 001-28215-121112. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачеві споживчий кредит у сумі 3251.23 грн., в свою чергу відповідач зобов'язався протягом строку кредиту сплачувати кредитору за користування кредитними коштами проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0.01% в рік. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 12.04.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 1399.16 грн., яка складається з : заборгованість за сумою кредиту - 1330.86 грн.; заборгованість за відсотками - 0.02 грн.; заборгованість за комісіями - 68.28 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved