Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, третя особа Приватний нотаріус Морозова С.В. про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником шестикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира була придбана позивачем на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна 30.10.2012 року та була предметом іпотеки за іпотечним договором № 8644 від 09.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Морозовою С.В., відповідно до якого іпотекодавець та боржник [PERSON] (колишній власник квартири) передала в іпотеку іпотекодержателю ПАТ «Дельта банк» зазначене майно у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. На вказану квартиру постановою ВДВС Печерського РУЮ про відкриття виконавчого провадження № 18497574 від 06.04.2010 року було накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9728844 від 14.04.2010 року та № 9757718 від 22.04.2010 року), який на даний час не знятий. У зв'язку з чим, позивач звернулася з цим позовом до суду та просила: скасувати заборону відчуження об'єкту нерухомого майна - шестикімнатної квартири [ADDRESS], накладену приватним нотаріусом Морозовою С.В. на підставі договору іпотеки № 8644 від 09.11.2007 року (реєстраційний номер обтяження 6007591 від 09.11.2007 року) та зняти арешт з цієї квартири, накладений на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ про відкриття виконавчого провадження №18497574 від 06.04.2010 року, (реєстраційний номер обтяження 9728844 від 14.04.2010 року та № 9757718 від 22.04.2010 року). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. До судового засідання інші учасники судового розгляду не з'явились. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є власником шестикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-15), яка була придбана на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна 30.10.2012 року. Відповідно до інформаційної довідки від 30.05.2016 року за № 60196997 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на квартиру позивача була накладена заборона відчуження об'єкту нерухомого майна приватним нотаріусом Морозовою С.В. на підставі договору іпотеки № 8644 від 09.11.2007 року (реєстраційний номер обтяження 6007591 від 09.11.2007 року) та накладено арешт на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 18497574 від 06.04.2010 року, (реєстраційний номер обтяження 9728844 від 14.04.2010 року та № 9757718 від 22.04.2010 року) (а.с. 7-9). Відповідно до п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У цьому випадку виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Враховуючи, що виконавче провадження, у якому була накладено арешт, підлягає закінченню, то повинні бути застосовані і наслідки завершення виконавчого провадження, передбачені ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до котрої у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Отже, арешт знімається у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Разом з тим, суду не надано доказів того, що виконавче провадження, у якому накладено арешт на квартиру, котру згодом придбала позивач, завершене, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а також того, що позивач зверталась до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві з відповідними заявами щодо надання копії постанови про закінчення виконавчого провадження, у якій мало бути вирішене питання про скасування арешту, чи із заявою про скасування арешту. Крім того, відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Разом з тим, суду не надано доказів того, що позивач зверталась до установи банку ПАТ «Дельта Банк» як іпотекожержателя із заявою про необхідність звернення до нотаріуса із заявою скасування накладеної заборони в забезпечення договору іпотеки, а також того, що позивач самостійно зверталась до нотаріуса з вказаною заявою та їй у цьому було відмовлено. Враховуючи те, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, позивачем не доведено, що її право порушено, не визнано або оспорене, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, суд звертає увагу позивача, що посилання у позовній заяві на правові висновки Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-28цс15, від 16 грудня 2015 року по справі № 6-1460цс15 та ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» не регулюють вказані правовідносини щодо зняття заборони та скасування арешту. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви, відповідно до ст. 88 ЦПК України позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed