Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Свої вимоги позивач мотивують тим, що 25 листопада 2012 року помер [PERSON], який був позивачам рідним батьком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: с. Лисогірка, вул. Миру, 13, Запорізького району Запорізької області, та земельної ділянки площею 0,1950 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Лисогірка, вул. Миру, 13, Запорізького району Запорізької області. На протязі шестимісячного строку позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відповідно до постанови державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 02.09.2016, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на спадковий будинок не було зареєстровано за спадкодавцем, а оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку відсутній. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вони не мають змоги, позивачі просять суд визнати за ними по 1/2 частині за кожним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лисогірка, вул. Миру, 13, а також визнати за ними по 1/2 частині за кожним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,1950 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, що розташована в с. Лисогірка, вул. Миру, 13, Запорізького району Запорізької області. Позивачі в судовому засіданні не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивачів адвокат [PERSON] до суду не зявилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без фіксування процесу технічними засобами. Представник відповідача Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надав до суду письмову заяву, відповідно до якої з позовними вимогами згодні та просять розглядати справу без участі представника відповідача. Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, в якій також просив розглядати справу за його відсутності. Крім того, за запитом суду третя особа надала матеріали спадкової справи [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2012 помер [PERSON], який був рідним батьком позивачів. Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 245744, виданим 27 листопада 2012 року Виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про що відповідно 27 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис № 36 (а.с. 8). Факт родинних звязків між позивачем [PERSON] і померлим підтверджується копією повторного Свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЖС № 335187, виданим 11 грудня 1997 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, запис № 77, де в графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с. 10). Зміна прізвища позивачки з «Попової» на «Тітенко» підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 311655, виданим 06 вересня 1975 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, запис № 73 (а.с. 11). Факт родинних звязків між позивачем [PERSON] і померлим підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІІ-УР № 147058, виданим 10 квітня 1961 року Біленьківським сільським РАЦС Верхньо-Хортицького району Запорізької області, запис № 52, де в графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лисогірка, вул. Миру, 13, та земельна ділянка площею 0,1950 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: с. Лисогірка, вул. Миру, 13, Запорізького району Запорізької області. Згідно з матеріалами спадкової справи № 17/2013, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлого 25.11.2012, прийняв [PERSON], про що ним було складено заяву, зареєстровану 22.01.2013 за № 29, що знаходиться в матеріалах спадкової справи, та [PERSON] про що нею було складено заяву, зареєстровану 22.01.2013 за № 28, що знаходиться в матеріалах спадкової справи. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, як син та дочка померлого. Спадщину, відкриту після смерті батька, позивачі прийняли у встановленому законодавством порядку, а саме на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Крім позивачів, спадкоємців за законом після померлого [PERSON] немає. Згідно з довідкою № 00-524/15-14, виданої 16.06.2017 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на час смерті [PERSON], який помер 25.11.2012 був зареєстрований за адресою: [INFO], на цей час він був зареєстрований один (а.с. 15). При оформленні позивачами своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку зясувалось, що право власності на спадковий будинок не було зареєстровано за спадкодавцем, а оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку відсутній, тому державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та 02.09.2016 видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1265/02-31 (а.с. 9). Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.» Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з відомостями, що містяться в копії погосподарської книги, наданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] був головою домогосподарства, яке знаходиться за адресою: с. Лисогірка, вул. Миру, 13, Запорізького району Запорізької області (а.с. 16). Відповідно до довідки № 00-524/15-14, виданої 16.06.2017 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, по господарській книзі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 311 житловий будинок в с. Лисогірка по вул. Миру, 13, Запорізького району Запорізької області зареєстрований за [PERSON], який помер 25.11.2012 (а.с. 15). Правовстановлюючий документ про право власності на вказаний будинок спадкодавець не оформлював. Однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01.01.2004 року, згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно з ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як зазначено в п. 5.2. Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. Право власності [PERSON] на спадкову земельну ділянку площею 0,1950\~га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, що розташована в с. Лисогірка, вул. Миру, 13, Запорізького району Запорізької області, підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 017912, виданого 01.03.2001 Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області (а.с. 14). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved