Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №0705/0808/50-13163 від 28.08.2008 року в розмірі 92301,34 грн., а саме: залишок заборгованості по тілу кредиту - 15648,76 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом - 13602,38 грн., комісія за прострочену заборгованість - 1884,40 грн., пеня за користування кредитом - 55463,40 грн., штраф - 2871,20 грн., а також судовий збір в сумі 923,01 грн. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 23.03.2011 р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» було укладено договір факторингу №6, відповідно до п.2.1 якого клієнт ПАТ «Сведбанк» (первісний кредитор) відступає факторові ТОВ «Кредит Колекшн Груп» (новий кредитор) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладеними між ПАТ «Сведбанк» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно договору факторингу та виписки з Реєстру боржників від 23.03.2011 року, Банк передав позивачу право вимоги до гр. [PERSON], яке виникло з кредитного договору №0705/0808/50-13163 від 28.08.2008 року, відповідно до умов якого Банк надав відповідачеві кредит в сумі 15900,00 грн. Відповідач, не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за договором, порушив вимоги ст. 1054 ЦК України щодо обов'язку позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 92301,34 грн., яка складається з залишку заборгованості по тілу кредиту станом на 23.03.2011 року в сумі 15648,76 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом станом на 23.03.2011 року в розмірі 13602,38 грн., комісії на прострочену заборгованість станом на 23.03.2011 року в сумі 1844,40 грн., пені за користування кредитом станом на 23.03.2011 року в сумі 55463,40 грн., а також штрафу станом на 05.03.2014 року в сумі 2871,20 грн. За період з 23.03.2011 року по 05.03.2014 року оплат не було. Представник позивача до суду не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання від 15.07.2014 року, в якій представник просив суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд відповідно до ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків. Судом з'ясовано, що 28.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 0705/0808/50-13163, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі15900 гривень на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0,40% від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення коштів до 28.08.2011 року, що підтверджується копією цього договору. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). З копії витягу з договору факторингу №6, укладеного 23 березня 2011 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп», та реєстру заборгованості боржників як додатку до договору факторингу, вбачається, що Банк відступив ТОВ «Кредит Колекшн Груп» права вимоги заборгованості за кредитним договором №0705/0808/50-13163 від 28.08.2008, укладеним між Банком та відповідачем [PERSON]. При цьому загальна сума права вимоги, що відступалася, згідно реєстру заборгованості, становила 86558,94 грн., яка складалася з заборгованості по тілу кредиту - 15648,76 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом - 13602,38 грн., комісії за прострочену заборгованість - 1884,40 грн., пені за користування кредитом - 55463,40 грн. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З матеріалів справи вбачається, що пеня за користування кредитом була розрахована станом на 23.03.2011 року, а тому з урахуванням строків позовної давності стягненню не підлягає. Крім цього, позивачем на пропозицію суду надати детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором з обґрунтуванням нарахування штрафу станом на 05.03.2014 року в розмірі 2871,20 грн., оскільки він не передбачений кредитним договором та його нарахування не вбачається з наданого витягу договору факторингу, додаткових письмових доказів суду так і не було надано, тому, враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для його стягнення. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 92301,34 грн. підлягають задоволенню частково, а саме: в сумі 15648,76грн. основної заборгованості за тілом кредиту, 13602,38 грн. - процентів за користування кредитом, 1844,40 грн. комісії, що разом складає 31095,54 грн., оскільки саме в цьому розмірі вони є обґрунтованими, підтвердженим належними доказами і наявними матеріалами справи. В іншій частині позову щодо стягнення пені в розмірі 55463,40 грн. та штрафу в розмірі 2871,20 грн. слід відмовити. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, згідно ст.88 ЦПК України, в розмірі 310,95 грн.

Outcome: partial