Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила визнати договір купівлі-продажу від 12.10.2015 (довідка рахунок серія ААЕ №093854) автомобіля марки Toyota Camry, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , недійсним та витребувати вказаний автомобіль, належний на праві власності позивачу з чужого незаконного володіння набувача [PERSON] . В мотивування позову позивач зазначив, що він придбав автомобіль Toyota Camry, 2007 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу №3508 від 25.12.2007, номер кузова [NUMBER] , який постановлено на облік у ВРЕР №3 м.\~Донецька УДАІ ГУМВС в Донецькій області 16.05.2008 та видано номерний знак [NUMBER] . Невстановлені особи в ніч з 11.08.2014 на 12.08.2014, перебуваючи на території Будьонівського району м. Донецька, діючи єдиним умислом, незаконно заволоділи транспортними засобами, що належать членам однієї родини, зокрема й Toyota Camry, 2007 року випуску, що належить позивачу. За цим фактом 03.02.2016 СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області порушено кримінальне провадження №12016050290000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, в якому позивача визнано потерпілим. На запит до начальника ТСЦ 1443 РСЦ МВС від 01.02.2017 встановлено неодноразова перереєстрація вказаного автомобіля. Крім того, судово-почеркознавча експертиза підтверджує, що в заяві про втрату свідоцтва про реєстрацію від імені позивача написи вчинені не ним. Відповідач подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити. В мотивування відзиву зазначив, що перереєстрація автомобіля була вчинена поза межами тимчасово окупованої території. Між тим Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей передбачає можливість проїзду тільки при наданні документів, які підтверджують право власності, а тому спірний транспортний засіб міг перетнути лінію розмежування тільки при наявності власника автомобіля [PERSON] . Позивач починаючи з 2014 року ніяких дій щодо розшуку майна, до придбання відповідачем спірного автомобіля, не вчиняв до 03.02.2016. На момент реєстрації авто на відповідача будь-яких порушень чи фактів, унеможливлюючих реєстрацію, не було встановлено. Добросовісність набувача презумується. Позивачем обрано не вірний спосіб захисту права, враховуючи, що власник майна при вибутті майна з його володіння поза його волею має право витребувати його у добросовісного набувача без визнання правочинів недійсним. Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити та зазначив, що матеріали кримінального провадження находяться у Покровському відділу поліції, де позивач визнаний потерпілим. На момент незаконного заволодіння спірним автомобілем невідомими особами позивач з дружиною та дітьми знаходився на території Автономної республіки Крим. Вдома у позивача знаходився його тесть [PERSON] , котрого вказані невстановлені особи, які заволоділи спірним автомобілем, насильно, загрожуючи життю, вивезли у незнайому йому будівлю і утримували його у підвалі. Позивач з родиною повернувся додому лише у листопаді 2014 року. Звернутися до правоохоронних органів раніше не мав можливості, оскільки, зважаючи на події 2014 року у м. Донецьк, не міг виїхати на підконтрольну територію. Посилання на Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей є необґрунтований, оскільки цей порядок було затверджено наказом №27ог першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України 22.04.2015, а вказані події відбувались з серпня 2014 року по лютий 2015 року. Регіональний сервісний центр в Донецькій області МВС України звернувся до суду з письмовими поясненнями, в яких зазначив, що територіальний сервісний центр МВС є структурним підрозділом територіального органу МВС регіонального сервісного центру МВС. Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області є юридичною особою публічного права. А тому у ТСЦ №1443 РСЦ МВС України в Донецькій області відсутня цивільна правоздатність в розумінні ст. 46 ЦК України. Також зазначив, що власником транспортного засобу Toyota Camry 2007 р.в. чорного кольору, № кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] є [PERSON] . На транспортний засіб накладено обмеження арешт та/або заборона на відчуження, а також він є речовим доказом по кримінальній справі Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14.06.2018 справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області. 17.07.2018 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху. 03.09.2018 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 23.10.2018 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у вказаній цивільній справі 06.12.2018 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів. 02.04.2019 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області провадження у вказаній цивільній справі зупинено до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню №12016050290000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. 05.07.2019 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області провадження у справі поновлено, у зв`язку зі скасуванням Донецьким апеляційним судом ухвали суду від 02.04.2019 та направлення справи направлена для продовження розгляду. 19.04.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області витребувані додаткові докази за клопотанням сторін. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити Представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Сторони у справі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідно до них правовідносини. Згідно з договором купівлі-продажу № 3508 від 26.12.2007 ТОВ «Автогалс» зобов`язується передати у власність [PERSON] транспортний засіб Toyota Camry SD COMFORT 2,4 M/T (R1), 202, а [PERSON] зобов`язується прийняти автомобіль та оплатити його за ціною 183300 грн. Відповідно до видаткової накладної №А-00014622 від 28.12.2007 [PERSON] сплатив 183300 грн. ТОВ «Автогалс» та отримав Toyota Camry 2,4 L 5M/T [NUMBER] (R1). Згідно з витягом з кримінального провадження №12016050290000030 від 03.02.2016, де заявник [PERSON] , правова кваліфікація ч. 3 ст. 289 КК України, фабула невстановлені особи в ніч з 11.08.2014 на 12.08.2014, перебуваючи на території Будьонівського району м.\~Донецька, діючи єдиним умислом, незаконно заволоділи транспортними засобами, що належать членам однієї родини: 1.ГАЗ моделі 330202 14 СПГ 2006 р.в., д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , [INFO] , і що знаходився за адресою: [ADDRESS] ; 2. БАЗ Т 713.22 д.н. [NUMBER] , 2013 р.в., що належить [PERSON] , [INFO] , і що знаходився у дворі будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 3. Toyota LAND CRUISER 3.0 д.н. [NUMBER] , 2011 р.в., що належить [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] і що знаходився за цією адресою. 4. Toyota САМRY 2007 р.в., р.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] і знаходився за вищевказаною адресою. Відповідно до довіреності від 24.12.2015 [PERSON] уповноважив [PERSON] бути представником з питань розшуку належного йому рухомого майна, зокрема й Toyota Camry [NUMBER] , д.н. [NUMBER] . Згідно з відповіддю Територіального сервісного центру № 1443 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області № 31/5-1443-183 від 01.02.17 з автомобілем Toyota Camry [NUMBER] , згідно бази даних НАІС (РПС) ДДАІ було проведено такі реєстраційні дії: -04.01.2008 (ЦНППВАЗ-3 м. Донецьк), реєстраційна операція 210 (видача тимчасового реєстраційного талону у зв`язку з уточненням реєстраційних даних), видано тимчасовий реєстраційний талон [PERSON] [NUMBER] , власник гр. [PERSON] та номерні знаки [NUMBER] ; -16.06.2008 (ЦНППВАЗ-3 м. Донецьк) реєстраційна операція 40 (реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації), видано свідоцтво про реєстрацію АНС [NUMBER] , власник гр. [PERSON] ; -16.05.2015 (ЦЕНТР ДАІ 1413), реєстраційна операція 440 (перереєстрація при видачі дублікату свідоцтва про реєстрацію), видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , власник гр. [PERSON] , та помилково оператором комп`ютерного набору [PERSON] було присвоєно номерні знаки [NUMBER] ; -16.05.2015 (ЦЕНТР ДАІ 1413), реєстраційна операція 440 (перереєстрація при видачі дублікату свідоцтва про реєстрацію), видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , власник [PERSON] , та помилково оператором комп`ютерного набору [PERSON] було присвоєно номерні знаки [NUMBER] ; -16.05.2015 (ЦЕНТР ДАІ 1413), реєстраційна операція 440( перереєстрація при видачі дублікату свідоцтва про реєстрацію), видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , та видано номерні знаки [NUMBER] , які належали власнику раніше; -22.09.2015 (ЦЕНТР ДАІ 1405 м. Маріуполь 1), реєстраційна операція 309 (перереєстрація ТЗ на нового власника за довідкой рахунок), видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] на гр. [PERSON] та видано номерні знаки [NUMBER] ; -01.10.2015 (ЦЕНТР ДАІ 1405 м. Маріуполь 1) реєстраційна операція 530 (зняття з обліку для реалізації), видано номерні знаки для разових поїздок [NUMBER] ; -13.10.2015 (ЦЕНТР ДАІ 1405 м. Маріуполь 1) реєстраційна операція 40 (вторинна реєстрація ТЗ придбаного в торгівельній організації) на гр. [PERSON] , видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , та видано номерні знаки [NUMBER] . Відповідно до результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» ВС України від 25.01.2017, власником Toyota Camry 2362 (2007), чорний JTNBE40KX03145544: днз [NUMBER] зі свідоцтвом [NUMBER] від 16.05.2008 зазначено [PERSON] ; днз [NUMBER] зі свідоцтвом [NUMBER] від 11.06.2015 зазначено [PERSON] ; днз [NUMBER] зі свідоцтвом [NUMBER] від 11.06.2015 зазначено [PERSON] ; днз [NUMBER] зі свідоцтвом [NUMBER] від 22.09.2015 зазначено [PERSON] ; днз [NUMBER] зі свідоцтвом [NUMBER] від 01.10.2015 зазначено [PERSON] ; днз [NUMBER] зі свідоцтвом [NUMBER] від 13.10.2015 зазначено [PERSON] ; Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] , належить легковий автомобіль «Toyota Camry» 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , чорного кольору, номерний знак [NUMBER] . Згідно з довідкою-рахунком серії ААЕ №324497 від 20.08.2015, на ім`я [PERSON] йому продано легковий автомобіль марки «Toyota Camry» 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] . З довідки рахунку серії ААЕ №093854 від 12.10.2015 року встановлено, що вона видана на ім`я гр. [PERSON] , про те що йому продано легковий автомобіль марки «Toyota Camry» 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] . Відповідно до заяви № 65710122 від 11.06.2015 [PERSON] звернувся до начальника Центру ДАІ 1413, в якій просив зокрема провести операцію «Перереєстрація при видачі дубліката свідоцтва про реєстрацію» [PERSON] № кузова [NUMBER] . Зі службових відміток ДАІ, вказаних у цій заяві, вбачається, що [PERSON] видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , номерні знаки універсальні (авто), [NUMBER] . Відповідно до заяви №65720653 від 11.06.2015 [PERSON] звернувся до начальника центру ДАІ 1413, в якій заявник просив зокрема провести операцію «Перереєстрація при зміні свідоцтва про реєстрацію». Зі службових відміток ДАІ, вказаній у цій заяві, [PERSON] здав свідоцтво [NUMBER] та днз [NUMBER] ; [PERSON] отримав днз [NUMBER] , свідоцтво [NUMBER] . Також [PERSON] 11.06.2015 звернувся із заявою до начальника центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування міст Краматорська та Дружківки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області Бадесану В.В., в якій надав такі пояснення: «Технический паспорт на мой автомобиль Toyota был утерян при неизвестных обстоятельствах». Висновком №787 за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12016050290000030 від 03.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України складеного експертом Донецького НДІСЕ Міністерства юстиції України 01.06.2017 встановлено наступне: Підписи від імені [PERSON] в поясненні 11.06.2015 нижче рукописного тексту «Технический паспорт на мой автомобіль Toyota утерян при неизвестных обстоятельствах.», заяві №65720653 від 11.06.2015 в рядку «Зміст заяви перевірив», в графах «Здав та «Отримав», заяві №65710122 від 11.06.2015 в рядку «Зміст заяви перевірив», в графах «Здав» та «Отримав» виконані не [PERSON] , а іншою особою; Рукописні записи « [PERSON] », « [INFO] », «средняя» « [ADDRESS] » та текст «Технический паспорт на мой автомобиль Toyota был утерян при неизвестных обстоятельствах» в поясненні від 11.06.2015 - виконані не [PERSON] , а іншою особою. З довіреності від 22.09.2015 вбачається, що [PERSON] уповноважив гр. [PERSON] правом розпорядження на легковий автомобіль «Toyota Camry» 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2017 накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене 02.03.2017 під час місця події, проведеного біля будинку № 85 по вул. Фонтанній, Центральний р-н, м. Маріуполь, що належить [PERSON] , а саме автомобіль Toyota Camry» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 13.10.2015, заборонивши його відчуження, користування та розпорядження цим майном. В ухвалі також встановлено, що постановою від 03.03.2017 вилучені у [PERSON] транспортний засіб «Toyota Camry» 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 13.10.2015 є доказами в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12016050290000030. Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2018 у справі №235/771/17 в задоволенні клопотання адвоката Смагіної К.В., що діє в інтересах [PERSON] про скасування арешту майна та передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання без права відчуження відмовлено. Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.05.2018 у справі №235/771/17 скасовано частково арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2017, а саме в частині заборони користування автомобілем Toyota Camry» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 13.10.2015, що тимчасове вилучене 02.03.2017 під час огляду місця події, проведеного біля будинку [ADDRESS] . Арешт в частині заборони відчуження та розпорядження зазначеним транспортним засобом залишено без змін. Вказаний транспортний засіб та зазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернуто власнику [PERSON] . Відповідно до протоколу передачі майна на відповідальне зберігання від 25.05.2018, слідчим СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Водоп`янову В.В. було передано на відповідальне зберігання автомобіль «Toyota Camry» 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] Toyota Camry 2.4 5MT LE легковий сєдан JTNBE40KX03145544, д.н. [NUMBER] належить [PERSON] . Відповідно до реєстраційної картки ТЗ Toyota Camry JTNBE40KX03145544, д.н. [NUMBER] , належить [PERSON] на підставі довідки-рахунку № [NUMBER] від 12.10.2015. Непорушність права власності гарантується ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Відповідно до ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За статтею 216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст. 388 ЦК якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Таким чином, ЦК розрізняє такі засоби захисту права як визнання правочину недійсним з одночасним поверненням майна та витребування майна з чужого незаконного володіння. [PERSON] є власником спірного автомобіля на підставі договору купівлі-продажу № 3508 від 26.12.2007, що також підтверджується свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Добросовісність набування спірного автомобіля відповідачем презумується та підтверджується відомостями з сервісного центру, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та відсутністю будь-яких підстав для унеможливлення або перешкод для придбання автомобіля останнім. Факт вибуття спірного автомобіля з володіння позивача підтверджується відкритим кримінальним провадженням за №12016050290000030 від 03.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та висновком експерта, який встановлює, що заяви та пояснення щодо втрати та видачі дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вчинена не позивачем. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. ЦК України передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як віндикація. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. Відтак особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу рухомого або нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах: від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19) задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Такі висновки також узгоджують з висновками ВС, викладені у постанові від 13.05.2020 по справі № 201/17964/15-ц. На підставі викладеного суд доходить висновку про те, що відповідач за відплатним договором придбав спірний автомобіль в особи, яка не мала права його відчужувати, про що відповідач не знав і не міг знати. Крім того, спірний автомобіль було викрадено у позивача. Вказані обставини є підставою для задоволення позову в частині вимог про витребування спірного автомобіля від добросовісного набувача [PERSON] . Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання договору недійсним виходить з того, що такий засіб захисту порушеного права є не ефективним. Крім того, між сторонами у справі не існує договірних правовідносин, що також унеможливлює застосування такого засобу права як визнання договору недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину. При цьому одночасне застосування наслідків недійсності правочину та віндикації є неможливим. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що судові витрати позивача складаються із судового збору у розмірі 704,80 гривень за подання позову. Таким чином, враховуючи, що суд задовольняє позов частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 352,40 гривень.

Outcome: partial