Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів борг в сумі 166254,70 доларів США та суму сплаченого судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 08 травня 2020 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] договір безпроцентної позики, за умовами якого останній отримав від позивача грошові кошти (позику) в сумі 165200,00 доларів США з умовою їх повернення не пізніше 08 листопада 2020 року. Підтвердженням передання позики є розписка та нотаріально посвідчена заява про отримання коштів. Крім того, дружиною позичальника [PERSON] складено та підписано заяву, в якій вона зазначила, що договір позики укладається її чоловіком в інтересах сім`ї, укладення такого договору позики відповідає спільному волевиявленню подружжя. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року судом задоволено заяву позивача, забезпечено позов шляхом накладення арешту на майнові прав, належні [PERSON] , заборонено останньому відчужувати у будь-який спосіб частки в статутних капіталах ТОВ «Слант», ТОВ «Слант Україна», ТОВ «ВІП Газ Компані», передавати в заставу або іншим способом забезпечувати виконання власних зобов`язань перед третіми особами за рахунок вказаних часток. 21 січня 2021 року судом відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 05 лютого 2021 року судом забезпечено позов, шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку в АТ «ПУМБ», відкритому на ім`я [PERSON] в межах суми боргу еквівалентній 164018,59 доларів США. 01 квітня 2021 року в справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача адвокат Семикіна Л.В. подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. На електронну пошту суду від імені [PERSON] надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 03 червня 2021 року у задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовлено. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного. За вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, 08 травня 2020 року позивач [PERSON] та [PERSON] уклали договір безпроцентної позики, відповідно до якого [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 165200,00 доларів США та зобов`язався повернути їх не пізніше 08 листопада 2020 року. Згідно копії нотаріально завіреної заяви від 08 травня 2020 року, [PERSON] підтвердив факт отримання грошових коштів в сумі 165200,00 доларів США та повне виконання [PERSON] розділу 2 Договору безпроцентної позики від 08 травня 2020 року. Як вбачається із копії нотаріально завіреної заяви від 08 травня 2020 року, [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] надала згоду своєму чоловіку на укладання та підписання вищевказаного договору позики. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 165200,00 доларів США залишається неповернутою відповідачами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Окрім основної суми заборгованості, позивач просив також стягнути три відсотки річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1054,70 доларів США. Згідно п. 3.1 Договору позики позичальник зобов`язався повернути позику за графіком в наступні строки: до 08 червня 2020 року - 4200,00 доларів США; до 08 липня 2020 року - 4200 доларів США; до 08 серпня 2020 року - 4200,00 доларів США; до 08 вересня 2020 року - 4200,00 доларів США; до 08 жовтня 2020 року - 4200,00 доларів США; до 08 листопада 2020 року - 144200,00 доларів США. За першим платежем прострочення складає 219 календарних днів (з 08.06.2020 року по 12.01.2021 року) 4200,00 дол. США х 3% : 365 х 219 = 75,60 дол. США; за другим платежем прострочення складає 189 календарних днів (з 08.07.2020 року по 12.01.2021 р.): 4200,00 дол. США х 3% : 365 х 189 = 65,20 дол. США; 4200,00 дол. США х 3 % : 365 х 158 = 54,50 дол. США; 4200,00 дол. США х 3% : 365 х 127 = 43,80 дол. США; 4200,00 дол. США х 3% : 365 х 66 = 782,20 дол. США. Всього сума боргу за 3% річних складає 1054,70 дол. США. Згідно із чинним законодавством, у разі отримання позики іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Таким чином, як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, наведені у позовній заяві обставини відповідають дійсним обставинам справи, а тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача грошові кошти в сумі 165200,00 доларів США. Оскільки позов підлягає задоволенню, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 11350,00 грн.

Outcome: approved