Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Фермерського господарства «Кандибинське», третя особа без самостійних вимог: Новоодеська районна державна адміністрація, про розірвання договорів оренди землі, зобов`язання передати земельні ділянки власнику та скасування записів, здійснених державним реєстратором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2017 року, реєстраційний №2635, вона є власником земельної ділянки площею 1,7652 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:002:0133 та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2017 року, реєстраційний №2637, вона є власником земельної ділянки площею 7,6529 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:004:1002. Раніше власником зазначених земельних ділянок був її батько [PERSON] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 096160 , виданого Новоодеським районним відділом земельних ресурсів Миколаївської області 22.09.2004 року на підставі розпорядження Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.01.2004 року №8-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010401900082. 03.01.2014 року між [PERSON] та ФГ «Бона-Део», яке 07.02.2014 року змінило найменування на ФГ «Кандибинське» були укладені договори оренди землі: загальною площею 1,7652 га, кадастровий номер 4824883200:06:002:0133, строком на 10 років, який був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014 року за №4751069 та загальною площею 7,6529 га, кадастровий номер 4824883200:06:004:1002, строком на 10 років, який був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 року за №4892168 . [INFO] її батько - [PERSON] , помер. На підставі заповіту, посвідченого Кандибинською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області від 22.12.2015 року за реєстровим № 73, спадкоємцем майна померлого батька є вона [PERSON] В травні 2019 року на підставі п. 34 Договору оренди землі вона звернулася до відповідача з вимогою щодо розірвання договорів оренди землі за взаємною згодою сторін та повернення їй земельних ділянок, так як має намір обробляти їх у власних потребах. Незважаючи на це, відповідач ухиляється від повернення їй спірних земельних ділянок, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. 27 червня 2019 року ухвалою суду у даній справі було відкрито та справу призначено в порядку загального позовного провадження. У судове засідання 15.10.2019 року сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача ФГ «Кандибинське» вдруге надіслав до суду заяву про перенесення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Представник третьої особи - Новоодеської РДА причину няевки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Неявка представника відповідача - юридичної особи, у зв`язку із його участю в розгляді іншої справи не є поважною причиною неявки. Відповідно до ч.2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] .. За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,7652 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:002:0133 та земельної ділянки площею 7,6529 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:004:1002, що вбачається з копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії МК № 096160 , виданого Новоодеським районним відділом земельних ресурсів Миколаївської області 22.09.2004 року на підставі розпорядження Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.01.2004 року №8-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010401900082. 03.01.2014 року між [PERSON] та ФГ «Бона-Део», яке 07.02.2014 року змінило найменування на ФГ «Кандибинське», був укладений договір оренди землі загальною площею 1,7652 га, кадастровий номер 4824883200:06:002:0133, строком на 10 років, який був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014 року за №4751069 03.01.2014 року між [PERSON] та ФГ «Бона-Део», яке 07.02.2014 року змінило найменування на ФГ «Кандибинське», був укладений договір оренди землі загальною площею 7,6529 га, кадастровий номер 4824883200:06:004:1002, строком на 10 років, який був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2014 року за №4892168 . Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки, що надавалася в оренду, що складений сторонами 21.02.2014 року, в оренду було передано земельну ділянку площею 1,7652 га. Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки, що надавалася в оренду, що складений сторонами 06.03.2014 року, в оренду було передано земельну ділянку площею 7,6529 га. [INFO] [PERSON] - помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2017 року, реєстраційний №2635, позивач [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 1,7652 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:002:0133. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2019 року №166666640 підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,7652 га, що розташована: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:002:0133, підставою виникнення є свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2017 року, реєстраційний №2637, позивач [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 7,6529 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:004:1002. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.05.2019 року №166342262 підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,6529 га, що розташована: [ADDRESS], кадастровий номер 4824883200:06:004:1002, підставою виникнення є свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач вирішила самостійно обробляти належні їй на праві приватної власності земельні ділянки та розірвати, укладені 03.01.2014 року договори оренди землі між батьком останньої [PERSON] та ФГ «Бона Део», яке 07.02.2014 року змінило найменування на ФГ «Кандибинське», та в травні 2019 року, на підставі п. 34 Договору оренди землі, вона звернулася до відповідача із заявою щодо розірвання договорів оренди землі за взаємною згодою сторін та повернення їй земельних ділянок, так як має намір обробляти їх у власних потребах. Відповідач отримав вказану заяву 17.05.2019 року, але до теперішнього часу письмової відповіді позивачу не надав, тобто ухиляється у добровільному порядку здійснити розірвання договорів оренди землі від 03.01.2014 року. Відповідно до п. 34 вказаних договорів передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно ч.9 ст.93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі» (далі Закон). В ст.1 Закону України «Про оренду землі» закріплено поняття оренди землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, що передбачено ч.1 ст.2. Згідно ст.ст.13, 14 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Стаття 15 Закону містить істотні умови договору оренди землі, які маються у договорі оренди землі та додатковій угоді до договору оренди землі. Згідно ч.1 ст.19 Закону в редакції, що діє з 11.08.2013 року та на даний час строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором, що закріплено в ч.2-4 ст.31 Закону в редакції, що діє з 11.08.2013 року та на даний час. Згідно ч.3 ст.32 Закону в редакції, що діє на час укладення договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Частиною 1 ст.202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться в статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, які передбачають гарантії фізичних і юридичних осіб на мирне володіння майном. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до приписів ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Оскільки право власності на орендовану земельну ділянку перейшло від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), враховуючи вищезгадані правові норми та умови договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди. Укладаючи спірний правочин сторони чітко визначили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, зокрема, пунктом 34 договору передбачена можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, цей пункт договору узгоджується із положеннями ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Тобто, новий власник, який набув право власності на орендовану земельну ділянку після смерті орендодавця має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди з підстав, визначених договором. Після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки, які є предметом договорів оренди землі від 03.01.2014 року, перейшло до спадкоємця [PERSON] , яка стала їх новим власником та вимагає розірвання даних правочинів, що передбачено чинним законодавством та умовами договорів. Згідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно п.17 договорів оренди землі від 03.01.2014 року, після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Таким чином, є підстави для задоволення вимог позивача в частині повернення земельних ділянок власнику. Що стосується вимог позивача про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів за №4751069 від 21.02.2014 року, здійсненим державним реєстратором Котович Г.В. Реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області стосовно реєстрації іншого речового права: права оренди земельної ділянки щодо об`єкту: земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,77 га із кадастровим номером 4824883200:06:002:0133 на підставі договору оренди землі, серія та номер б/н, виданий 03.01.2014р. строком дії до 21.02.2024р., з правом пролонгації, за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11104328 від 21.02.2014 р. за яким орендарем визначено фермерське господарство «Бона-Део», код ЄДРПОУ 34010488, а орендодавцем [PERSON] та за №4892168 від 06.03.2014 року, здійсненим державним реєстратором Тишик (Дашкевич) Т.І . Реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області стосовно реєстрації іншого речового права: права оренди земельної ділянки щодо об`єкту: земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,65 га із кадастровим номером 4824883200:06:004:1002 на підставі договору оренди землі, серія та номер б/н, виданий 03.01.2014р. строком дії до 06.03.2024р., з правом пролонгації, за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11433851 від 06.03.2014 р. за яким орендарем визначено фермерське господарство «Бона-Део», код ЄДРПОУ 34010488, а орендодавцем [PERSON] , то в даній частині вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 4610,40 грн, позов задоволено частково, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3073,60 грн.

Outcome: partial