Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просив визначити порядок користування земельною ділянкою, яка виділялась для будівництва та обслуговування домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідачі є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14.01.2014 року поділено між сторонами в натурі. У зв'язку з існуванням суперечностей між співвласниками, позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила виділити позивачу у користування земельну ділянку згідно першого варіанту, запропонованого експертом у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 75 від 17.11.2014 року. Відповідачі позові вимоги визнали з урахуванням третього варіанту порядку користування земельною ділянкою, запропонованого експертом, та заперечували проти задоволення позову і визначення порядку користування земельною ділянкою згідно першого варіанту. Пояснили суду, що збільшення розміру земельної ділянки, що виділяється в користування позивача, істотно порушує права відповідачів, оскільки в наступному їх частка земельної ділянки не буде відповідати розміру частки у домоволодінні, і тим самим приведе до порушення прав рівності між сторонами. Заслухавши учасників процесу, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони у справі є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке належить їм в наступних частках: [PERSON] - 2/3; [PERSON] - 1/6; [PERSON] - 1/6. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14.01.2014 року проведено поділ домоволодіння в натурі між співвласниками відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №97 від 04.12.2013 року. Зокрема, у власність [PERSON] виділено частину житлового будинку літ. «А» - житлову кімнату № 1-5, площею 11,4 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: літера «Г» сарай, № 1 - 1/3 частину водопроводу, № 7 - 1/6 частину огорожі. А у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] виділено наступні приміщення в житловому будинку «А»: № 1-4 житлова кімната, площею 11,4 кв.м, № 1-6 житлова кімната, площею 20,1 кв.м, № І тамбур, площею 1,9 кв.м, № ІІ сіни, площею 15,6 кв.м, № ІІІ сіни, площею 6,1 кв.м (всього по літері «А» 55,2 кв.м), а також господарські будівлі та споруди: літера «Б» літня кухня, літера «В» господарська будівля, літера «Ж» дворова вбиральня, № 1 - 2/3 водопроводу, № 3 - ворота, № 4 - огорожа, № 5 - огорожа, № 6 - зливна яма, № 7 - 5/6 частин огорожі. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 466 кв.м, яка рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради депутатів трудящих №185/14 від 07.07.1970 року виділялась [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку. Згоди щодо порядку користування цією земельною ділянкою між сторонами - співвласниками домоволодіння не досягнуто. Відповідно до частин 2 та 4 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Положення статті 88 ЗК України визначають порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності. Зокрема, частинами 1, 3 та 4 цієї статті визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У зв'язку з неврегульованістю питання, положення статті 88 ЗК України можуть бути засновані за аналогією закону до відносин щодо порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у спільному користуванні кількох осіб, зокрема в частині щодо виділу в користування частини земельної ділянки, що перебуває у спільному користуванні. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 22 постанови Пленуму «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 75 від 17.11.2014 року експертом запропоновано три можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] Експертом визначено, що у співвідношенні з розміром часток в праві власності на домоволодіння, сторони мають право на виділ їм в користування земельних ділянок в наступних розмірах: позивач (якому фактично належить 1/6 частин домоволодіння) - 78 кв.м, а відповідачі (їх спільна частка 5/6 частин домоволодіння) - 388 кв.м. Всі запропоновані варіанти порядку користування земельною ділянкою передбачають перенесення споруд літера «Ж» (туалет) та № 6 (зливна яма). Враховуючи те, що між сторонами у справі не досягнуто згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, запропоновані експертом варіанти порядку користування передбачають домовленість сторін, позивачу відповідно до частки у домоволодінні підлягає виділ в користування земельної ділянки 78 кв.м, а всі запропоновані експертом варіанти передбачають виділ земельної ділянки більшим розміром, а також те, що відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи третій варіант порядку користування земельною ділянкою найменшим чином порушує права відповідачів, які з цим варіантом погодились, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Отже, у користування [PERSON] необхідно виділити земельну ділянку площею 121 кв.м (згідно графічної схеми - додатку № 3 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 75 від 17.11.2014 року земельна ділянка позначена зеленим кольором), а спільне користування [PERSON] та [PERSON] слід виділити земельну ділянку площею 345 кв.м (згідно графічної схеми - додатку № 3 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 75 від 17.11.2014 року земельна ділянка позначена білим кольором). Крім того, ухвалюючи рішення, суд не вирішував питання щодо перенесення споруд літера «Ж» (туалет) та №6 (зливна яма), оскільки такі вимоги сторонами не заявлялись та ними не пропонувались будь-які варіанти перенесення споруд або грошової компенсації їх власникам. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про існування спору між сторонами щодо користування цими спорудами. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України документально підтвердженні понесені позивачем судові витрати складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн., які підлягають стягненню з відповідачів по 121,8 грн. відповідно.

Outcome: partial