Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У травні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про надання споживчого кредиту, мотивуючи тим, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 11 квітня 2013 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] на суму 19964 грн. 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 24/03/2014, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача [PERSON] коштів, право на одержання яких належить ПАТ «ОТП Банк», а позивач набув право вимоги вказаних грошових коштів від відповідача. Відповідач скористалася кредитними коштами, однак, обовязки, покладені на неї згідно умов договору, порушила, заборгувавши станом на 29 грудня 2014 року 26824 грн. 50 коп., з них: 19964 грн. - заборгованість по кредиту, 1,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6858,60 грн. комісія за розрахункове обслуговування. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в звязку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором в сумі 26824,50 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданому до суду письмовому клопотанні просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що 11 квітня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER], у відповідності до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит у сумі 19964 грн. 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 24/03/2014, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача [PERSON] грошових коштів, право на одержання яких належить ПАТ «ОТП Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно виписки з реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Станом на 29 грудня 2014 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 26824 грн. 50 коп., з них: 19964 грн. - заборгованість по кредиту, 1,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6858,60 грн. комісія за розрахункове обслуговування. Зазначене підтверджується договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 11 квітня 2013 року та додатками до нього, реєстром боржників, розрахунком заборгованості відповідача станом на 29 грудня 2014 року, договором факторингу № 24/03/2014 від 24 березня 2014 року. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 11 квітня 2013 року у розмірі 26824,50 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 268 грн. 25 коп. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 1049, 1050, 1054, 1077, 1082 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved