Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, \~що перебуває з відповідачем у шлюбі з 20 липня 2013 року, шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області . За час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON]. На протязі тривалого часу між ним та відповідачем виникала відчуженість, що в кінцевому результаті зумовило втрату почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила щоб розглядати справу у її відсутності, оскільки перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу та пояснив, що вони протягом десяти місяців проживають окремо, миритись з позивачем не бажає. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вимоги ч.4 ст.174 ЦПК України та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2013 року одружились [PERSON] та Кічула ( після одруження [PERSON] ) [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області зроблено актовий запис 37. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія I-НМ № 123108 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області20 липня 2013 року. У шлюбі в подружжя [PERSON] 29 квітня 2016 року народилася дочка [PERSON] . Згідно ч.1\~ст.21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1\~ст. 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В ч. 3\~ст.56 СК України\~також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Встановлено, що сторони протягом десяти місяців шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить їхнім інтересам . Враховуючи\~\~відсутність у сторін\~\~морально-правової основи\~\~шлюбу,\~\~яка ґрунтується\~\~на\~\~почуттях\~\~взаємної поваги та любові,\~\~взаємній підтримці та допомозі, враховуючи\~\~фактичні\~\~взаємини\~\~подружжя,\~\~мотиви та причини розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved