Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

У травні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в червні 2021 р.. В обґрунтування позову зазначив, що він працював на підприємстві відповідача з 14.08.1985 р. по 18.06.2020 р. спочатку помічником, а потім машиністом екскаватора в Першотравневому кар`єрі Тернівського рудоуправління по відвантаженню гірничої маси з перевантажувальних станцій, навантаження гірничої маси на залізничний транспорт, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1. Звільнився із підприємства 18.06.2020 р., за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 12.01.2021 р., йому було встановлено два професійні захворювання за діагнозом: 1) вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з радикулопатією білатеральною попереково-крижовою, шийною на фоні остеохондрозу шийного і попереково-крижового відділів хребта, грижі дисків, протрузій дисків, з вираженими статико-динамічними порушеннями, часто рицидивуючий перебіг, з остеоартрозом у поєднанні з періартрозами колінних (ПФ другого ступеню), ліктьових (ПФ другого ступеню) суглобів, двобічним плечелопатковим періартрозом (ПФ другого ступеню), стійкий больовий синдром; 2) хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група «В». Легенева недостатність першого ступеня. Висновком МСЕК від 23.03.2021 р. йому первинно було встановлено 60% втрати професійної працездатності: 50% по вібраційній хворобі; - 10% ХОЗЛ та третю групу інвалідності, безстроково. Все це завдає йому моральних страждань. Він постійно проходить обстеження у лікарів, а потім курси лікування. Просить стягнути з відповідача на свою користь 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 05.02.2020 р. не встановленно винних осіб, які порушили норми охорони праці, які б знаходилися у причинному зв`язку із виникненням у позивача професійного захворювання. [PERSON] погодився з результатами розслідування професійного захворювання та вказаний Акт не оскаржував. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці залежить виключно від самого позивача і не залежала від роботодавця. За роботу в шкідливих умовах праці відповідач надає працівникам встановлені чинним законодавством і колективним договором пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховує до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсій за віком на пільгових умовах за Списками № №1, 2. Позивач, будучи ознайомленим з умовами праці на своєму робочому місці та цілком усвідомлюючи, що тривала робота в таких умовах праці може призвести до ушкодження його здоровя, свідомо продовжувала тривалий час працювати в таких умовах праці. Позивачем не доведено характер і обсяг своїх моральних, фізичних чи душевних страждань. Просить відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працював у період з 14.08.1985 р. по 18.06.2020 р. спочатку помічником, а потім машиністом екскаватора в Першотравневому кар`єрі Тернівського рудоуправління по відвантаженню гірничої маси з перевантажувальних станцій, навантаження гірничої маси на залізничний транспорт, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1. Звільнилася з підприємства 18.06.2020 р., за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (а.с. 5-7). Працюючи у відповідача протягом тривалого часу, а саме 11 років 7 місяців, в умовах впливу шкідливих факторів, позивач отримав професійні захворювання та висновком МСЕК від 23.03.2021 р. йому первинно було встановлено 60% втрати професійної працездатності: 50% по вібраційній хворобі; - 10% ХОЗЛ та третю групу інвалідності, безстроково (а.с. 13). Із п. 14 дослідженого Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного 05.02.2021 р. слідує, що позивачу встановлено діагнози: 1) вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з радикулопатією білатеральною попереково-крижовою, шийною на фоні остеохондрозу шийного і попереково-крижового відділів хребта, грижі дисків, протрузій дисків, з вираженими статико-динамічними порушеннями, часто рицидивуючий перебіг, з остеоартрозом у поєднанні з періартрозами колінних (ПФ другого ступеню), ліктьових (ПФ другого ступеню) суглобів, двобічним плечелопатковим періартрозом (ПФ другого ступеню), стійкий больовий синдром; 2) хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група «В». Легенева недостатність першого ступеня (а.с. 8-12). Як вбачається з п. 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного 05.02.2021 р., причиною виникнення професійних захворювань позивача є: - перевищення еквівалентного рівня віброприскорення на 2 дБ (61 дБ при ГДР 59 Дб ЗГІДНО дсн 3.3.6.039-99); - перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксину кристалічного від 10% до 70 % в 2,5 рази (а.с. 11). Із п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання слідує, що працюючи машиністом екскаватора з 12.08.2008 р. по 18.06.2020 р., [PERSON] виконував керування екскаватором під час виконання навантажувально-розвантажувальних робіт. Забезпечував технічно правильну розробку забою та ефективне використання екскаватора. Внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди та технологічного устаткування, підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та пилу з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70%. Раніше з 14.08.1985 р. по 11.08.2008 р., працюючи помічником машиніста екскаватора Ганівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», з тих же причин підпадав під вплив вібрації та пилу, параметри яких перевищували допустимі (а.с. 11). У п. 20 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання вказано, що враховуючи роботу [PERSON] впродовж 34 років 7 місяців в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну керівників підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, встановити неможливо (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Суд вважає, що зазначеного обов`язку відповідач не виконав. Згідно ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України, передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як вбачається з акту розслідування хронічного професійного захворювання, складеного 05.02.2021 р., причиною виникнення професійних захворювань позивача є те, що в процесі роботи позивач підпадав під вплив підвищених параметрів важкості праці, пилу фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% та шуму. Посилання представника відповідача на те, що позивач добровільно працювала тривалий час у шкідливих умовах праці, та що саме її дії стали причиною професійного захворювання, безпідставні та суперечать викладеному. При цьому, добровільність виконання позивачкою робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Отже,\~враховуючи те,\~що позивачу\~первинно встановлено\~60\~%\~втрати працездатності,\~третю групу\~інвалідності,\~роботу в\~шкідливих умовах\~у відповідача\~протягом 11\~років 7\~місяців,\~а також\~характер захворювань,\~пов`язаних із\~спричиненням профзахворюваннями\~фізичних і\~моральних страждань\~позивачу,\~їх тривалість\~і тяжкість,\~істотність вимушених\~змін у\~її життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~конкретних обставин\~по справі,\~і наслідків,\~що наступили,\~суд вважає,\~що [PERSON] \~має право\~на відшкодування\~з боку\~відповідача моральної\~шкоди,\~так як\~факт заподіяння\~позивачеві моральної\~шкоди наявний.\~Вінзмушений\~змінити звичний\~спосіб життя\~ постійно\~лікуватися.\~Всі ці\~обставини дуже\~ускладнюють його\~життя,\~створюючи почуття\~пригніченості,\~психологічного дискомфорту,\~що призводить до моральних страждань та переживань, значним чином змінили порядок його життя, порушили його нормальні життєві зв`язки, для чого він повинен прикладати значні додаткові зусилля для організації свого життя. Тому вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд вважає, що для відшкодування моральної шкоди на користь позивача потрібно стягнути з відповідача 200000 грн. за встановлені 60 % втрати професійної працездатності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь держави за розгляд цивільної справи підлягають відшкодуванню з відповідача судові витрати 2000 грн. судового збору станом на дату подачі позову, від сплати якого було звільнено позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 153, 173, 237 -1, КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці»,

Outcome: approved