Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором № DZXRRX13770119 від 12.03.2008 року в сумі - 32 129 (тридцять дві тисячі сто двадцять дев'ять) гривень 44 копійки та судові витрати по справі у розмірі 321 гривна 29 копійок. Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору № DZXRRX13770119 від 12.03.2008 року [PERSON] 12-го березня 2008 року отримав кредит у розмірі 6 240 гривень 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість. Станом на 02 квітня 2013 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 129 (тридцять дві тисячі сто двадцять дев'ять) гривень 44 копійки, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3 768 гривень 88 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом - 200 гривень 83 копійки; заборгованість по комісії за користування кредитом - 589 гривень 68 копійок; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25 563 гривні 89 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 1506 гривень 16 копійок. У судовому засіданні представник позивача МАЛЮК О.П. заявлений позов підтримала повністю з тих же правових підстав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнав. Представник відповідача [PERSON] надав до суду заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості в яких пояснив, що [PERSON] не погоджується з фактами, які викладені в позовній заяві, а позовні вимоги вважає незаконними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не ґрунтується на доказах та не підтверджений первинними документами. Розрахунок не оформлений належним чином, відсутні прізвище особи, яка має право складати такий розрахунок, підпису цієї особи та печатки банку. Крім того, ст. 3 Закону України № 543 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» установлено граничний розмір пені. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу), застосовується позовна давність в один рік. Тому, кінцевий строк звернення банку про стягнення пені встановлений строком 1 рік, тобто до 12.03.2010 року. В умовах, які ПАТ КБ «ПриватБанк» надав до суду, як додаток до позовної заяви, в пункті 1 вказано банк «Публичное акционерное общество комерческий банк «ПриватБанк»», але заява позичальника № DZXRRX13770119 від 12.03.2008 року була подана до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», так як було змінено найменування юридичної особи на ПАТ «ПриватБанк» 17.07.2009 року. Тому з наданими умовами відповідач, як позичальник, не міг бути ознайомлений у 2008 році. В наданих позивачем до суду умовах відсутній підпис відповідача [PERSON], відсутня інформація з якого по який час діяли положення умов у тому варіанті, який представлений суду, а також, що ці умови стосуються саме споживчого кредиту, наданого відповідачеві. Оскільки, умови надані позивачем в додатках до позовної заяви, не зазначені в заяві позичальника № DZXRRX13770119 від 12.03.2008 року як додатки до неї, відсутня дата складання їх, вважає, що зазначені умови не є допустимим доказом. Відповідно до заяви позичальника від 12.03.2008 року Банк надає позичальнику строковий кредит на строк 12 місяців, строк з 12 березня 2008 року по 12 березня 2009 року. Виходячи з розрахунку заборгованості по кредиту, який є додатком до позовної заяви перебіг позовної давності розпочався з 26 вересня 2008 року, і на день звернення з позовною заявою до суду (26.04.2013 року) склав 4,7 роки. Відповідач вважає за необхідне звернутися до суду з заявою про застосування строку позовної давності. Тому, просить в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання кредиту у розмірі 6 240 гривень 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за кредитним договором не виконав в повному обсязі, чим порушив умови кредитного договору, додатку до нього - графіку погашення кредиту і вимоги чинного законодавства України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання зобов'язань не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved