Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] мотивуючи його тим, що у 1997 році вона купила у відповідача квартиру [ADDRESS]. Відповідач був власником цієї квартири на підставі угоди про купівлю-продаж від 27.05.1994 року. Оскільки вона була юридично необізнана купівля-продаж квартири не була належним чином оформлена. Вона передала відповідачу гроші, а відповідач їй ключі від квартири та копію технічного паспорту. Зі слів відповідача вона дізналася, що він з сім'єю виїхав до Російської Федерації. Вона разом з донькою переїхала у цю квартиру і стала там проживати, сплатила заборгованість по квартплаті за попереднього господаря, переоформила особові рахунки на отримання послуг з обслуговування будинку, на споживання електричної енергії на своє ім'я. За час проживання у квартирі вона покращувала умови проживання: зробила проект газифікації квартири, уклала договір на постачання природного газу у квартиру і сплачує за ці послуги. Тобто вона добросовісно заволоділа майном, увесь цей час вона відкрито та безперервно володіє спірною квартирою. За місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] вона не проживає з 1997 року і не користується цією квартирою, що підтверджено актом від 14.11.2012 року. У квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований, попередній власник [PERSON] разом з членами сім'ї вибув у жовтні 1994 року до Російської Федерації на постійне місце проживання. Просить визнати за нею право власності на цю квартиру за набувальною давністю Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала, просять їх задовольнити. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Представник третьої особи - територіальної громади с. Новопетрівка в особі Новопетрівської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 344 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, слід враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] у 1997 році оселилася у квартирі [ADDRESS] і стала проживати в ній як власник квартири. Переоформила особові рахунки на отримання комунальних послуг на своє ім'я, сплачує комунальні послуги, здійснила газифікацію квартири, ремонтувала квартиру. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі угоди про купівлю-продаж від 27.05.1994 року, посвідченої Бердянською держнотконторою за №874 (а.с.96,112). Згідно довідки Новопетрівської сільської ради від 19.11.2012р. (а.с.61) за даними погосподарської книги №7-9, особовий рахунок [NUMBER], сім'я: голова - [PERSON], дружина - [PERSON], донька [PERSON], син - [PERSON], донька [PERSON] мешкали за адресою: [ADDRESS], вибула у жовтні 1994 року до Російської Федерації на постійне місце проживання. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що проживають в одному будинку з [PERSON] У квартирі [ADDRESS] спочатку жив [PERSON] із своєю сім'єю, потім вони виїхали в Росію, з того часу вони у село ніколи не приїжджали. Десь у 1997 році у квартирі стала проживати [PERSON] з донькою. Вона зробила у квартирі ремонт, провела газ, вчасно оплачує житлово-комунальні послуги. Свідок [PERSON], знайома позивачки, суду показала, що знає [PERSON] з 1995 року. У 1997 році вона купила квартиру в [ADDRESS]. Вселилася у цю квартиру разом з донькою і проживає в ній зараз. Вона зробила ремонт у квартирі. [PERSON] ніколи в с. Новопетрівка не приїжджав, ніяких претензій [PERSON] щодо її володіння квартирою не пред'являв. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном, більше десяти років відкрито і безперервно володіє ним, а тому позов про визнання за нею право власності за набувальною давністю необхідно задовольнити.

Outcome: approved