Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У травні 2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № б/н від 26.10.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 07.04.2016 р. утворилась заборгованість на загальну суму 18980,46 грн., яка складається з: - 2333,87 грн. - заборгованість за кредитом; - 16646,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. 07.06.2007 року Жовтневим районним судом м. Миколаєва було винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.10.2005 року у розмірі 3305,13 грн., а тому з урахуванням цього позивач просить стягнути з відповідача залишок кредитної заборгованості у розмірі 15675,33 грн., а також 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 783,77 грн. - штрафу (процентна складова), що разом становить 16959,10 грн. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 26.10.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 07.04.2016 р. має заборгованість в сумі 15675,33 грн., а також 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 783,77 грн. - штрафу (процентна складова), що разом становить 16959,10 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved