Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 06.07.2001 року він у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 320. Від шлюбних відносин у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого позивач за домовленістю з дружиною надає матеріальну допомогу. Спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні характери та погляди на життя, не можуть знайти порозуміння та взаємоповагу між собою, у зв`язку з чим виникають постійні сімейні конфлікти, свідком яких нерідко стає дитина. Шлюбні стосунки припинені з жовтня 2016 року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки це буде суперечити його інтересам. За домовленістю між подружжям, після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з матір`ю. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 06.07.2001 року у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 320. Від шлюбних відносин у подружжя [INFO] народився син - [PERSON] . На час розгляду справи, за домовленістю сторін, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, який після розірвання шлюбу залишиться мешкати разом з відповідачкою. З пояснень позивача, проти яких не заперечувала відповідачка, спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку з тим, що вони з відповідачкою мають різні характери та погляди на життя, не можуть знайти порозуміння та взаємоповагу між собою. Шлюбні стосунки припинені з жовтня 2016 року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved