Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,740 га, розташовану на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1223281500-02-117-0924, серії ДП № 018408, виданого на ім`я [PERSON] 15 листопада 2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-2293 від 14 листопада 2003 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є спадкоємицею майна [PERSON] , померлого [INFO] .\~ До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 1,740 га, розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 043966. Державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори 14 листопада 2003 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №2-2293 на вищезазначену земельну ділянку. В подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину, видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП № 018408, в якому ім`я власника вказано помилково як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Вказані розбіжності перешкоджають їй володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном. Виправити вказану помилку у позасудовому порядку вона не має можливості, оскільки видача державних актів на землю згідно чинного законодавства на теперішній час не передбачена. Ухвалою судді від 12 травні 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані заявником докази, встановив наступне. 15 листопада 2004 року Новомосковською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-2293 від 14 листопада 2003 року було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,740 га, розташовану на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1223281500-02-117-0924, серії ДП №018408 на ім`я [PERSON] . У вказаному державному акті вказана підстава його видачі свідоцтво про право на спадщину за законом №2-2293 від 14 листопада 2003 року. Той факт, що заявнику належить вищезазначений Державний акт підтверджується наступним. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25 лютого 1998 року, ім`я заявника « [PERSON] ». Державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно №2-2293 від 14 листопада 2003 року, яке складається, у тому числі, з земельної ділянки площею 1,740 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 043966. Оскільки у документі, на підставі якого було видано державний акт, ім`я заявниці зазначено правильно - « [PERSON] », суд вважає що Державний акт серії ДП № 018408 виданий на ім`я [PERSON] належить заявнику, а розбіжності у написанні імені зумовлено технічною опискою. У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд вважає, що заявник за допомогою належних та допустимих доказів довела факт належності їй правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації свого права власності. Враховуючи викладене, суд вважає заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved