Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом у якому просила визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] року, разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 23 вересня 2000 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON]. 25 серпня 2004 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Проте, за бажанням сина останній переїхав проживати до свого батька, після чого рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2011 року місце проживання дитини було визначено разом з батьком [PERSON] Однак, з червня 2013 року син виявив бажання проживати разом з матір'ю, так як батько одружився і у дитини склалися конфліктні стосунки з новою дружиною батька. Розуміючи обставин які склалися відповідач не заперечував проти проживання сина з нею у зв'язку з чим на засіданні комісії органу опіки та піклування просив визначити місце проживання сина разом з матір'ю. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про його задоволення з викладених у ньому підстав. Відповідач не заперечував проти заявленого позову. Представник служби у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації та прокурор прокуратури Вишгородського району Київської області висловили позицію про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матір'ю. Представник третьої особи - виконкому Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій проти позову не заперечував та просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 12 вересня 2001 року Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 28 (а.с.8). 25 серпня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 25 серпня 2004 року, серії [NUMBER], актовий запис 160 (а.с. 7). Згідно довідки виданої Демидівською сільською радою від 12 лютого 2014 року № 155 [PERSON] з 24 травня 2012 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до довідки виданої директором Димерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 від 14 березня 2014 року № 108 [PERSON] навчається в Димерській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 з 1 вересня 2013 року (а.с. 10). Згідно довідки про доходи від 14 березня 2014 року № 0663, [PERSON] працює продавцем непродовольчих товарів ТОВ «ДЦ Україна» розмір її заробітної плати за період з 22 жовтня 2013 року по 28 лютого 2014 року складає 11 525 грн. 54 коп. (а.с. 13). Рішенням Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 29 квітня 2014 року № 19 затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті селищної ради від 11 квітня 2014 року щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] та визначено за доцільне місцем проживання дитини разом із матір'ю [PERSON] (а.с. 4-6). Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2011 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Демидівської сільської ради про визначення місця проживання дитини задоволено (а.с. 38-39). Також, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 8 червня 2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, та не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви (23.05.2012 року) та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 40). Згідно акту складеного депутатом Димерської селищної ради від 27 серпня 2014 року [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з червня 2013 року без реєстрації (а.с. 41). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Димерської селищної ради, затвердженого рішенням Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 29 квітня 2014 року № 19, визнано за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] Судом встановлено, що визначення місця проживання дитини із матір'ю, відповідатиме інтересам дитини. Також, судом враховується думка відповідача щодо доцільності визначення місця проживання сина разом з [PERSON] За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved