Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

у травні 2020 року [PERSON] через свого представника - адвоката Воробей Є.В. звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» як управителя на її користь збитки, завдані залиттям квартири, в розмірі 31 796,00 грн., 2 000,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості збитків та 840,80 грн. судового збору. Позов мотивувала тим, що 25.12.2019 року належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] було затоплено внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення на горищі житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 18.05.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 15.09.2020 року (а.с. 91-92). Ухвалою від 15.09.2020 року розгляд справи відкладено на 03.02.2021 року (а.с. 123-124). Ухвалою від 24.01.2020 року розгляд справи відкладено на 10.03.200 року (а.с. 71). Відповідач подав відзив на позовну заяву, в котрому проти позовних вимог заперечив а їх безпідставністю та недоведеністю, через що просив у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивував тим, що в будинку [ADDRESS] всі приміщення загального користування належать неподільно співвласникам будинку, як і технічне обладнання. Приміщень комунальної власності та приміщень, які б були закріплені на праві господарського відання чи оперативного управління, або передані на баланс КП у будинку [ADDRESS] немає. Також, зазначило, що у зв`язку із прийняттям нового Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП позбавлено повноважень, прав та обов`язків як балансоутримувача, так і виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. КП не є а ні власником спільного майна вказаного будинку, а ні уповноваженим органом. Ще 01.07.2015 року КП позбавлений законодавцями прав та обов`язків балансоутримувача, а співвласники не передавали будинок у володіння, управління чи зарахування на балансовий облік КП, джерела фінансування виконання робіт з капітального ремонту технічного обладнання у будинку у КП відсутні. Також, заперечило проти звіту про оцінку майна через його невідповідність вимогам законодавства, КП не було запрошено при проведенні експертизи, а визначена експертом сума є понадміру завищеною (а.с. 97-107). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ст. 1166 ЦК України обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2003 року, посвідченого ПН КМНО Морозовою С.В. за реєстровим № 13899 та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 24.12.2003 року за реєстровим № 4171 (а.с. 15). Також встановлено, що відповідно до акту від 26.12.2019 року, наданого позивачем до справи, 26.12.2019 року сталося залиття квартири [ADDRESS] внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення на горищі житлового будинку [ADDRESS] в мажах вказаної квартири, належної позивачу (а.с. 16). З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Голосіївської районної в м. Києві ради 3 41/10 від 19.10.2010 року на баланс КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», перейменованого в подальшому згідно рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 року в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», передано будинок [ADDRESS] (а.с. 108-111). Відповідач - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» є управителем будинку [ADDRESS] (а.с. 86). Отже, встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», яке надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Отже, утримання будинків та прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на забезпечення нормального функціонування житлових будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання та призначення. Таким чином, суд надходить до висновку про те, що відповідальним за стан трубопроводу центрального опалення на горищі житлового будинку [ADDRESS] ». Тому, зважаючи на те, що залиття квартири позивача сталося внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення на горищі житлового будинку [ADDRESS] , за належний стан якого відповідає відповідач, завдану шкоду повинен відшкодовувати останній. Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у залитті квартири, що належить позивачу, а також на підтвердження того, що підтримання стану трубопроводу центрального опалення на горищі житлового будинку [ADDRESS] не відноситься до компетенції відповідача, останнім, у передбаченому ст. ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Визначаючи розмір збитку, суд виходить зі звіту про оцінку майна від 03.01.2020 року, складеного висновку експертного дослідження № 181-06 від 19 січня 2018 року, складеного оцінювачем Березовською Т.В. за заявою представника позивача [PERSON] , згідно якого сума збитку, нанесеного [PERSON] в результаті пошкодження водою її майна - квартири [ADDRESS] , складає 31 796,00 грн. Зазначений звіт відповідачем не спростований, інших доказів (рецензії звіту про оцінку, висновку експерта чи ін.) на спростування наданого позивачем звіту відповідачем не надано. Також стороною відповідача не було заявлено клопотання про призначення відповідної судової експертизи, тому у суду відсутні підстави для неприйняття наданих позивачем доказів як належних та допустимих. Заперечення відповідача проти цього доказу ґрунтуються на його внутрішніх сумнівах, а не на конкретних вказівках на неправильність висновків чи порушення процедур проведення оцінки. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 31 796,00 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість сплачених позивачем за надання йому послуг з незалежної оцінки в сумі 2 000,00 грн., оскільки такі витрати були необхідними для визначення розміру завданих збитків і є доведеними (а.с. 17-21). Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд надходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача суми судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved