Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області про визнання права власності на частину спадкового майна за законом та виділу в натурі, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що лишилось після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виділивши їй в натурі такі приміщення - 1-4 житлова кімната, площею 14,10 кв.м. вартістю 85 559 грн.; 1-3 житлова кімната, площею 19, 50 кв.м., вартістю 118326 грн.; 1-3 тамбур, площею 3,75 кв.м., вартістю 22755 грн.; 1-3 передпокій, площею 3,75 кв.м., вартістю 22755 грн.; 1-9 житлова кімната, площею 18,10 кв.м., вартістю 89878 грн.; всього по будинку площею 59,20 кв.м., вартістю 339273 грн.; огорожі № 1,2 вартістю 29146 грн. Всього по будівлям та спорудам 368419 грн., що на 19951 грн. менше від ідеальної долі; 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виділивши їй в натурі такі приміщення - 1- 1 веранда, площею 7,10 кв.м., вартістю 33578 грн.; 1-2 кухня, площею 12, 10 кв.м., вартістю 57224 грн.; 1-3 ванна, площею 3,90 кв.м., вартістю 18444 грн.; 1-7 житлова (передпокій) площею 16,70 кв.м., вартістю 78979 грн.. Всього по будинку площею 39,80 кв.м., вартістю 188225 грн., тротуар І, вартістю 1964 грн. Всього по будівлям 190189 грн., що на 29751 грн. більше від ідеальної долі; стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати та зарахувати ці суми в рахунок компенсації за перевищення суми виділеної їй долі над ідеальною долею у вартості спірних будинків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з двох житлових будинків з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] . Оскільки, бабуся заповіту не залишила, то спадкоємцями за законом після її смерті є позивач, та її рідні дядька та тітка [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. У зв`язку з тим, що вона була неповнолітньою, мати позивача [PERSON] своєчасно у встановлений законом строк після смерті спадкодавця [PERSON] від імені позивача подала заяву про прийняття спадщини до Вишгородської державної нотаріальної контори та одержавши відповідні запити до різних установ, стала збирати документи для оформлення спадщини, вважаючи що вона має право на отримання третини від обох будинків. Відповідачі також прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Однак, після смерті бабусі, відповідачі стали перешкоджати [PERSON] користуватися спадковим майном, вони категорично не бажали, щоб позивач оформила спадщину. Оскільки, в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на спірне майно, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2015 року головуючим - суддею призначено Підкурганного В.В . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.07.2015 року по вказаній цивільній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2015 року на підставі розпорядження Вишгородського районного суду Київської області № 30 від 17.08.2015 року головуючим - суддею призначено суддю Баличеву М.Б. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.08.2015 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Баличевої М.Б. 06 липня 2016 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової будівельно - технічної експертизи № 13411/15-43/7997/16-43 від 23.06.2016 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2016 року відновлено провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.06.2017 року по вказаній цивільній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 27 грудня 2018 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової будівельно - технічної експертизи № 14482/17-43/26101/26102/18-43 від 14.12.2018 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.12.2018 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні частково заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог, в частині виділення [PERSON] в натурі приміщень та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] . В іншій частині уточнених позовних вимог поклалися на розсуд суду. Представник третьої особи Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, пояснення експертів [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11.08.2007 року. [PERSON] є онукою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.04.1989 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 03.12.2008 року [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] є донькою померлої, яка згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28.05.2005 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.08.1969 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач та відповідачі являються спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина, яка складається із житлових будинків розташованих по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . Згідно копії технічного паспорту на спадковий будинок, виданого 13.01.2004 року Вишгородським БТІ, на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок, зазначений на плані під літерою А (рік будівництва 1963), загальною площею 97,0 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м.. Також належність спадкового будинку [PERSON] підтверджується копією витягу №4859282 від 27.09.2004 року, з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Вишгородським бюро технічної інвентаризації Іванча Н.П. на праві приватної власності належав житловий будинок по [ADDRESS] . Як вбачається з копії технічного паспорту на спадковий будинок, виданого 13.01.2004 року Вишгородським БТІ, на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок, зазначений на плані під літерою А (рік будівництва 1980), загальною площею 177,5 кв.м., житловою площею 118,5 кв.м.. Також належність спадкового будинку [PERSON] підтверджується копією витягу №4861478 від 27.09.2004 року, з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Вишгородським бюро технічної інвентаризації Іванча Н.П. на праві приватної власності належав житловий будинок по [ADDRESS] . 11 грудня 2015 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіною А.М. відмовлено відповідачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] з тих підстав, що він на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, протягом строку, встановленого ЦК України, відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, що підтверджують факт прийняття ним спадщини, в нотаріальну контору не надав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла також позивач [PERSON] , від імені якої у зв`язку з неповноліттям заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подала матір - [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.01.2016 року позов [PERSON] та [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за кожним по 1/3 частині житлового будинку по [ADDRESS] та по 1/3 частині житлового будинку по [ADDRESS] . Рішенням апеляційного суду Київської області від 11 травня 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] та по 1/3 частині житлового будинку по [ADDRESS] , що залишились після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування [PERSON] відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 11 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] , третя особа - Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області, [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду. Ухвала суду від 26.12.2018 року набрала законної сили 11.01.2019 року. Відповідно до судової практики Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Враховуючи, що на момент відкриття спадщини діяв ЦК УРСР, при розгляді даної справи слід застосовувати норми діючого на момент відкриття спадщини законодавства, а саме ЦК УРСР. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини, необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийняття спадщини визнається незалежною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 1 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно дост. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що позивачем [PERSON] не було надано до суду жодних доказів того, що нотаріусом було відмовлено їй у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні частки будинків, беручи до уваги, що спадкоємець [PERSON] згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а тому суд приходить до висновку про те, що заявлені уточнені позовні вимоги щодо визнання за позивачкою в порядку спадкування права власності на 1/3 частини спірних будинків не ґрунтуються на вимогах закону, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно дост.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки [PERSON] не є власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому уточнені позовні вимоги в частині виділення в натурі 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 1-4 житлова кімната, площею 14,10 кв.м. вартістю 85 559 грн.; 1-3 житлова кімната, площею 19, 50 кв.м., вартістю 118326 грн.; 1-3 тамбур, площею 3,75 кв.м., вартістю 22755 грн.; 1-3 передпокій, площею 3,75 кв.м., вартістю 22755 грн.; 1-9 житлова кімната, площею 18,10 кв.м., вартістю 89878 грн.; всього по будинку площею 59,20 кв.м., вартістю 339273 грн.; огорожі № 1,2 вартістю 29146 грн., всього по будівлям та спорудам 368419 грн., що на 19951 грн. менше від ідеальної долі та 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 1- 1 веранда, площею 7,10 кв.м., вартістю 33578 грн.; 1-2 кухня, площею 12, 10 кв.м., вартістю 57224 грн.; 1-3 ванна, площею 3,90 кв.м., вартістю 18444 грн.; 1-7 житлова (передпокій) площею 16,70 кв.м., вартістю 78979 грн., всього по будинку площею 39,80 кв.м., вартістю 188225 грн., тротуар І, вартістю 1964 грн., всього по будівлям 190189 грн., що на 29751 грн. більше від ідеальної долі, також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed