Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 24.04.2013 померла його бабуся [PERSON], яка мала двох дітей його мати [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) С.О. та сина [PERSON]. 30.10.1999 року померла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] єдиними спадкоємця є позивач та [PERSON] Звернувшись до нотаріуса з завою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за правом представлення на ? частку квартири [ADDRESS], після померлої [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник не були присутніми, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.1989 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого остання змінила прізвище на «Смєнова». Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІІ-НО №284929, 03.04.1990 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про смерть серії 1-НО №383826, 30.10.1999 року померла [PERSON], про що Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області зроблений актовий запис № 2045. Згідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО №716608, 24.04.2013 року померла [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [INFO], про що Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області зроблений актовий запис № 758. Відповідно до довідки від 30.06.2015 року за №126, виданої МКП «Маріупольське БТІ», квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення від 01.06.1993 року. Інформація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаної квартири відсутня. Відповідно до ст.16 ЦК України, ст.15 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Вказаним правом скористався [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом. Вирішуючи позов по суті суд виходить з наступного. У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця. Згідно ч.1,6 ст.1266 ЦПК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї. У строки, передбачені 1270 ЦК України позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 08.05.2015 року за №88/02/31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 24.04.2013 року [PERSON] у звязку з відсутністю документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином позивач, будучи онуком померлої 24.04.2013 року [PERSON], на підставі ст.1266 ЦК України, після смерті 30.10.1999 року матері [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом як і відповідач [PERSON], який в свою чергу є сином [PERSON], а тому має право на ? частку спадщини, у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON], оскільки інші спадкоємці відсутні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. З урахуванням викладеного, \~на підставі ст.ст. 15, 16 1216-1219, 1258, 1266, ЦК України,

Outcome: approved