Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за навчання. Свої вимоги мотивував тим, що 01 березня 2016 року між ДВНЗ «Університет менеджменту освіти» та [PERSON] укладено договір про навчання студента і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр». Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання за умовами договору становить 13 600 гривень, а вартість навчання за три місяці становить 2 550 гривень. Відповідно до Наказу студента було зараховано до числа студентів. Відповідач навчався в університеті у період з 25 лютого 2016 року по 02 червня 2016 року. За умовами договору [PERSON] мала перерахувати кошти за три місяці навчання на розрахунковий рахунок університету. Відповідач був відрахований з університету, внаслідок чого сума боргу за навчання становить 2550 грн.. Тому просив стягнути з відповідача суму боргу по оплаті за навчання в розмірі 2550 грн. та 1921 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року відкрито провадження по справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12 липня 2019 року [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття, позовну заяву з додатками. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 01 березня 2016 року між ДВНЗ «Університет менеджменту освіти» та [PERSON] укладено Договір про надання освітніх послуг державним вищим навчальним закладом №М-з20/01-03. Наказом № 01-01/56 від 25 лютого 2016 року [PERSON] було зараховано на перший курс заочної форми навчання за напрямами (спеціальність 073 Менеджмент) за рахунок коштів фізичних осіб з 01 березня 2016 року. Наказом 01-16/30 від 02 червня 2016 року [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов контракту та за невиконання навчального плану з 02 червня 2016 року. Таким чином відповідач навчався в ДВНЗ «Університет менеджменту освіти» у період з 01 березня 2016 року по 02 червня 2016 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 903 ч.1 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі та у строки і в порядку, що встановлені договором. Згідно п.3.1. та п.3.2 договору замовник зобов`язується своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Студент повинен виконувати вимоги освітнього законодавства та Статуту Університету. Згідно п.3.4 договору студент зобов`язується у повному обсязі і якісно засвоїти теоретичний, практичний курс навчання за обраною спеціальністю, виконувати усі вимоги, передбачені кваліфікаційною характеристикою фахівця. Згідно п.4 договору розмір плати встановлюється за весь курс і не може змінюватись; загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 13600 грн. Таким чином, на відповідача покладався обов`язок внести оплату за навчання в розмірі 13 600 грн., що останнім виконано не було. Враховуючи, що відповідач навчався у період з 25 лютого 2016 року по 02 червня 2016 року, сума до сплати за навчання складає 2550 гривень.З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав і вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1921 гривень.

Outcome: approved