Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У травні 2016 року Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 09.09.2008року між Київською національною академією внутрішніх справ, правонаступником якої є позивач, та [PERSON] укладено договір № 214, про підготовку фахівця за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів державного бюджету надати освітню послугу по здійсненню навчання за державним замовленням за спеціальністю «Правознавство». Після закінчення навчання відповідач повинен був відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Після навчання [PERSON] свої зобов'язання згідно умов договору не виконав, а саме відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням до спливу встановленого трьохрічного терміну перебування на службі по закінченню навчання. Оскільки відповідач був ознайомлений з обов'язком відшкодувати витрати на його навчання під підпис, але станом на 19.05.2016 року витрати не відшкодовує, позивач просить суд стягнути на його користь 26057 грн. 14 коп. витрат на навчання. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно витягу з наказу Київської національної академії внутрішніх справ № 0015 від 26.07.2008 року [PERSON] зараховано на навчання на 1 курс за спеціальністю «Правознавство» з 01.09.2008 року (а.с. 7). 09.09.2008 року між Київською національною академією внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця № 214 за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційний рівень «бакалавр» за спеціальністю «Правознавство» (а.с. 8-9). Згідно п. 2.3.5 умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 умов договору звільнення відповідача з органів внутрішніх справ за власним бажанням та відмова від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання є підставою відшкодування фактичних витрат на його навчання. Розділ 4 договору передбачає порядок відшкодування фактичних витрат на навчання. Відповідно до витягу з наказу Київської національної академії внутрішніх справ № 002 о\\с від 31.05.2012 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с. 10). Згідно довідок про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Київській національній академії внутрішніх справ згідно договору № 214 від 09.09.2008 року та про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції за період навчання з 01.09.2008 року по 28.06.2012 року на [PERSON] витрачено за період навчання 26057 грн. 14 коп. (а.с. 11-12). З довідки про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв [PERSON] вбачається, що загальна сума вказаних витрат складає 5 232грн. 56 коп. Відповідно до довідки про фактичне перебування на харчовому забезпеченні курсанта [PERSON] за період з 2009 року по 2010 року на харчування відповідача витрачено 8 326 грн. 21 коп. Згідно довідки-витрат речового майна перемінного особового складу академії за період навчання курсант отримав речове майно на загальну суму 822 грн. 45 коп. В укладеному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Позивачем зобов'язання за договором виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки, судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з навчальним закладом договором щодо трирічного відпрацювання витрат на його навчання не виконав, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved