Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У січні 2021р. позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , через адвоката Ліпатова І.А. (а.с.40-43), звернулись до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м.Києві про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , факт прийняття спадщини підтверджено витягом про реєстрацію спадкової справи та довідкою про коло спадкоємців. [PERSON] за життя у 2008р. подала заяву до Київської міської ради; розроблено та погоджено проект земельної ділянки; отримано усі необхідні висновки для затвердження проекту. 24.12.2009р. Київською міською радою прийнято рішення № 1185/3254 про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , площею 0,10 га. У зв`язку зі смертю [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ, не зареєструвала право власності на земельну ділянку. 21.10.2020р. приватним нотаріусом відмовлено позивачам, як спадкоємцям, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Позивачі 27.10.2020р. звернулись із заявою до Київської міської ради про завершення приватизації земельної ділянки за вказаною вище адресою. Однак, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у листі від 05.11.2020р. відмовлено з тих підстав, що після прийняття рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] не отримала державного акту на земельну ділянку та не зареєструвала право власності. Позивачі просять суд визнати за ними право в рівних частках на завершення приватизації земельної ділянки, яку за життя не завершила спадкодавець [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 19.01.2021р. позовну заяву залишено без руху (а.с.21,22). Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.49, 50). Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 20.09.2021р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду (а.с.116). Представником Київської міської ради, Сімак Я.К. (а.с.63-70) подано відзив на позовну заяву, в якому повідомив, що Київською міської радою не було допущено порушення прав та законних інтересів позивачів. У відзиві зазначається, що позивачі 27.10.2020р. звертались із заявою про завершення приватизації земельної ділянки після смерті [PERSON] . Департаментом земельних ресурсів листом від 05.11.2020р. було роз`яснено, що державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному реєстрі відсутня, для завершення приватизації земельної ділянки необхідно розробити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Представником третьої особи, Головним управлінням Держгеокадастру у м.Києві, подано пояснення щодо позовної заяви (а.с. 57-59). У поясненнях зазначається, що у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повноваження з державної реєстрації набуття прав, змін чи припинення прав на земельні ділянки з 01.01.2013р. перейшло виключно до органів та суб`єктів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визначених ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». До 01.01.2013р. документи, що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території у м.Києві за [PERSON] , у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009р. № 1021, територіальним органам виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у м.Києві не реєструвались. Відповідно до повноваження Головного управління Держгеокадастру у м.Києві, визначеного Положенням про Головного управління Держгеокадастру у м.Києві, яке затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. № 308 (в редакції наказу Держгеокадастру від 27.09.2020р. № 354), у третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у м.Києві, відсутні повноваження щодо реєстрації набуття, зміни та припинення прав на земельну ділянку та обмежень у використанні земельних ділянок. Регіональному фонду документації із землеустрою Головного управління Держгеокадастру у м.Києві, створеного на підставі Положення про Державний фонд документації із землеустрою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004р. № 1553, копії документації із землеустрою щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не передавались. Сторони про розгляд справи належним чином повідомлені. Представником відповідача Київської міської ради подано пояснення, просять справу розглянути без у часті представника. Представник позивачів в судому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського округу Єременко Л.О. 21.10.2020р. відкрито спадкову справу № 12/2020 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Право на спадкування за законом у даній спадковій справі мають три спадкоємця: [PERSON] (мати померлої), [PERSON] (дочка померлої), [PERSON] (дочка померлої) (а.с.31-33). Постановою № 188/02-31 приватним нотаріусом Київського міського округу Єременко Л.О. від 21.10.2020р. відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] , у зв`язку з ненаданням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на земельну ділянку (а.с.34). За життя спадкодавець [PERSON] 19.09.2008р. звернулась до Голови Київської міської ради Черновецькому Л.М. із заявою про передачу у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд у Голосіївському або іншому районі м.Києва (а.с.38,39). Рішенням Київської міської ради № 1185/3254 від 24.12.2009р. (а.с.9) передано [PERSON] , за умови виконання пункту 3 цього рішення, у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] (а.с.37). Позивачі, як спадкоємці, 27.10.2020р. звернулись до Київської міської ради із заявою про завершення приватизації даної земельної ділянки, вказуючи, що, у зв`язку зі смерті [INFO] , [PERSON] не встигла звершити процедуру приватизації земельної ділянки, отримати відповідний документ (державний акт) на право власності на земельну ділянку (а.с.35). Листом Департаменту земельних ресурсів, виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 0570202/1-20916 від 05.11.2020р. заявникам, позивачам повідомлено, що в Державному земельному кадастрі департаменту відсутні дані у реєстрі щодо державної реєстрації земельної ділянки на [ADDRESS] , яка передана за рішенням Київської міської ради у приватну власність. У листі зазначається, що з метою формування даної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав та реєстрації у Державному земельному кадастрі, заявникам необхідно, відповідно до законодавства, замовити розробку технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.36). Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст. 1225 ЦК України. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу (ЗК) України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч.3 ст. 152 ЗК України. Земельний Кодекс України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. У позовній заяві зазначається, що за життя [PERSON] було розроблено та погоджено проект землевідведення, отримано всі необхідні висновки для затвердження проекту. Проте, суду не було надано будь-яких даних на підтвердження вказаних вище у позові обставин. Як зазначено вище, спадкодавцем до Київської міської ради у вересні 2008 р. було подано заяву про передачу у приватну власність земельної ділянки. Рішенням Київської міської ради від 29.12.2009р. № 1185/3254 було вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці [PERSON] та передати, за умови виконання п.3 цього рішення, у приватну власність земельну ділянку. Зокрема, п.3.6 цього рішення визначено, що [PERSON] мала у місячний термін звернутися до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) з клопотанням щодо організації робіт по винесенню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виготовлення документу що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку (а.с.37). Такі дії не було виконано спадкодавцем. Відсутні будь-які дані, які б свідчили, що [PERSON] розпочала за життя у встановленому порядку процедуру приватизації земельної ділянки. Не надано суду доказів стосовно того, що [PERSON] за життя зверталась до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) з клопотанням щодо організації робіт по винесенню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до умов рішення Київради. У відповідності до вимог ч.ч.1,3,4,9,10 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкту цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державної реєстрації у Державному земельному реєстрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру; Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Позивачі, як спадкоємці, звертались до Київської міської ради із заявою про завершення приватизації вказаної земельної ділянки, вказуючи що у зв`язку зі смерті [INFO] [PERSON] не встигла звершити процедури приватизації земельної ділянки, просили видати відповідний документ (державний акт) на право власності на земельну ділянку. Як зазначено вище, листом Департаменту земельних ресурсів, виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.11.2020р. заявникам було роз`яснено про необхідність, відповідно до законодавства, замовити розробку технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у позові, оскільки не було надано достовірних доказів стосовного того, що спадкодавець [PERSON] розпочала за життя процедуру приватизації земельної ділянку у встановленому законом порядку. Водночас слід зазначити, враховуючи наведене обставини, позивачі не позбавлені можливості звернутися до компетентних органів (осіб) з приводу розробки технічної документації щодо землеустрою спірної земельної ділянки.

Outcome: dismissed