Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] просила суд про стягнення з відповідача 100.000 грн. на відшкодування моральної шкоди, що була заподіяна їй внаслідок взяття біологічних матеріалів з трупу її сина [PERSON] без її /позивачки/ згоди. Ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва до участі у справі, як відповідачі, притягнуті Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації та Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи. Під час судового розгляду справи позивач та її представник позов підтримували та наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи позов не визнавав. При цьому він не заперечував проти того, що, виконуючи покладені на його обов'язки, порушив формальний порядок вилучення біологічного матеріалу з трупу [PERSON] Проте, як він пояснював далі, таке є наслідком не тільки, та, зрештою, не стільки неналежного ставлення ним до виконання його обов'язків, але дій самої потерпілої та осіб, яким вона надавала доручення на організацію поховання сина та які, зрештою, дійсно надали згоду на вилучення анатомічних тканин, хоча, як з'ясувалось пізніше, не мали на те достатніх повноважень. До того ж, на думку відповідача, позивачка сама не знала та й не могла дізнатись про факт вилучення тканин з трупу її сина, про таке дізналась значно пізніше поховання та від сторонніх осіб, отже, на думку відповідача, не зазнала моральної шкоди, тим більше, у розмірі, що був нею визначеним у позовній заяві. Представник відповідача - Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз - під час судового розгляду справи позов не визнавав, спираючись на обставини, що є аналогічними тим, про які посилався [PERSON] Також представник цього відповідача зазначав, що, на його думку, використання тканин особи після її смерті задля збереження життя та здоров'я іншим особам є виконанням морального обов'язку, отже - не може тягнути за собою заподіяння моральної шкоди. Представник відповідача - Управління Охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації - під час судового розгляду справи позов не визнавала, спираючись про те, що це Управління діяльність Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи не організовує та не спрямовує, у трудових відносинах з цим управлінням [PERSON] не перебуває. Посилаючись про таке, представник Управління Охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації зазначала, що вини цього Управління в діях стосовно позивачки немає, отже, воно є неналежним відповідачем за цим позовом. Після вислуховування сторін та дослідження письмових матеріалів справи суд встановив таке. [PERSON], працюючи в Миколаївському обласному бюро судово-медичних експертиз у відділі експертизи трупів на посаді судово-медичного експерта, 17 грудня 2011 року здійснив взяття анатомічних фрагментів м'яких тканин, тканин опорно-рухового апарату та шкіри з трупа [PERSON] без згоди його матері [PERSON]. 1. Сам факт вилучення анатомічних фрагментів м'яких тканин, тканин опорно-рухового апарату та шкіри з трупа [PERSON] підтверджується поясненнями відповідачів, а також матеріалами кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, що передбачений частиною 1 статті 143 Кримінального Кодексу України, що зареєстрована у Центральному районному суді міста Миколаєва за номером 1423/14523/2012, зокрема: - актом про вилучення анатомічних утворень, тканин, їх компонентів та фрагментів у трупа-донора № 41 від 17 грудня 2011 року /кримінальна справа № 1423/14523/2012, т. 1, а.с. 171/; - канцелярською чорною книгою /конверт № 1 до кримінальної справи № 1423/14523/2012/; - журналом забору тканин за 2011 рік /конверт № 1 до кримінальної справи № 1423/14523/2012/. 2. Факт неотримання згоди матері [PERSON] [PERSON] на таке вилучення підтверджується позивачкою, відповідачами не заперечується та підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1423/14523/2012, а саме: - канцелярською чорною книгою /конверт № 1 до кримінальної справи № 1423/14523/2012/; - згодою на взяття анатомічних утворень, тканин, їх компонентів та фрагментів /кримінальна справа № 1423/14523/2012, т.1, а.с. 170/ з яких вбачається, що згода на таке вилучення була надана [PERSON], яка вказала, що є двоюрідною сестрою [PERSON] При цьому матеріали справи свідчать, що [PERSON] в дійсності не родичкою [PERSON]; таке відповідачами не заперечується, хоча вони й посилаються про те, що про цю обставину дізнались лише під час розгляду цієї справи. 3. Та обставина, що таке вилучення було здійснене саме [PERSON], підтверджується матеріалами кримінальної справи № 1423/14523/2012 та відповідачами не заперечується. Матеріалами справи також підтверджується той факт, що під час цього [PERSON] виконував обов'язки за трудовим договором з Миколаївським обласним бюро судово-медичних експертиз. Таке сторонами не заперечується та підтверджується: - наказом № 199-к від 1 грудня 1999 року про прийняття [PERSON] на роботу на посаду експерта /справа № 1423/14523/2012, том 1, а.с. 154/; - наказом начальника бюро судово-медичних експертиз № 3 від 17 січня 2011 року /справа № 1423/14523/2012, том 1, а.с. 158/, відповідно до якого [PERSON] був включений до складу бригади цієї установи по вилученню анатомічних матеріалів у померлих донорів-трупів. ІІ……Між цим, відповідно до статті 16 Закону України «Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людини» анатомічні матеріали можуть бути взяті в трупа померлої людини лише: - за наявності прижиттєвої згоди цієї людини; - за згодою подружжя або родичів, які проживали з цією людиною до смерті; - за згодою законних представників померлих неповнолітніх, обмежено дієздатних або недієздатних осіб. Посилання ж відповідачів на вимоги законодавства, що регулює порядок видачі лікарського свідоцтва про смерть або похоронну справу в цьому випадку не є юридично обґрунтованими, оскільки порядок вилучення тканин трупів є спеціально врегульованим Законом України «Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людини». Отже, під час вилучення органів [PERSON] відповідач [PERSON] діяв неправомірно. ІІІ……Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 23 ЦК України за такого суд вважає доведеним, що [PERSON] зазнає моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, що вона зазнала в зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї та її сина. Відповідно до частин 1, 3 статті 23 ЦК України за такого позивачка має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди. 1. При визначенні особи, яка має відшкодовувати таку шкоду, суд виходе з встановлених вище обставин справи. В зв'язку із цим суд відзначає, що шкода позивачці була заподіяна [PERSON] під час виконання ним трудових обов'язків перед Миколаївським обласним бюро судово-медичних експертиз. При цьому суд враховує вимогу частини 1 статті 1172 ЦК України, відповідно до приписів якої юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таке призводить суд до висновку про те, що в цьому випадку шкода має бути відшкодована Миколаївським обласним бюро судово-медичної експертизи. 2. З урахуванням наведених вище обставин справи, сутності порушеного права позивачки та виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що розмір належного позивачці відшкодування має становити 4.000 грн. При цьому суд не може покласти у підґрунтя судового рішення посилання позивачки про значні суми, отримані відповідачами за вилучення тканин її сина, адже вони не є підтвердженими матеріалами справи. Інших міркувань в обґрунтування наведеного нею у позові суми відшкодування позивачка не навела. Отже, вимоги позивачки до Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. IV……Позивачкою також пред'явлені вимоги про відшкодування шкоди особисто до [PERSON]. Але ці посилання не ґрунтуються на вимогах закону, що наведені вище, через що у їх задоволенні слід відмовити. Судом за згодою позивачки до участі у справі, як відповідач, притягнуте також Управління Охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації. Але встановлені вище обставини справи свідчать, що цей орган не є стороною спірних правовідносин, через що у задоволенні вимог до цього відповідача також слід відмовити. Отже, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial