Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 64 410 грн. 56 коп. В обґрунтування заявлених вимог ПАТ «ВТБ Банк» посилалося на те, що 01 серпня 2013 року між сторонами укладено договір № R53700448944В, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 65 600 грн. 00 коп., строком повернення до 01 серпня 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Проте всупереч вимогам, встановленим ст. ст. 525,526, 530, 629 та 1054 ЦК України, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, передбачені договором. Внаслідок цього у [PERSON] станом на 25 липня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 64 410 грн. 56 коп., що складається з: 58 641 грн. 08 коп. - суми боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 2 204 грн. 12 коп. - суми боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів; 2 553 грн. 32 коп. - суми боргу за комісією за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованої у зв'язку із порушенням зобов'язань; 1 012 грн. 04 коп. - суми пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 64 410 грн. 56 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 644 грн. 12 коп. До початку слухання справи від представника ПАТ «ВТБ Банк» Ковтун Н.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача, в якій остання заявлені вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року [PERSON] та публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» уклали кредитний договір № R53700448944В, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 65 600 грн. 00 коп., строком повернення до 01 серпня 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних, або в іншому розмірі, передбаченому цим договором (а.с. 4-13, 19-21). За правилами ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач взяті на себе зобов'язання за договором щодо видачі кредиту у розмірі 65 600 грн. 00 коп. виконав, про що свідчить копія меморіального ордеру № 28156 від 01 серпня 2013 року (а.с. 22). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до п. 4.2 позичальник зобов'язаний щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. У порушення умов п. п. 4.3, 4.5 договору Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у встановлені договором та графіком погашення строки заборгованість за кредитом, проценти за його користування та комісію не сплачує. Згідно із п. 5.1 договору у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно із умовами договору Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань, включаючи день погашення. За змістом п. 4.7 договору за наявності прострочення виконання позичальником зобов'язань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору. Судом також з'ясовано, що умови кредитного договорому позичальником належним чином не виконуються й на станом на 25 липня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 64 410 грн. 56 коп., що складається з: 58 641 грн. 08 коп. - суми боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 2 204 грн. 12 коп. - суми боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів; 2 553 грн. 32 коп. - суми боргу за комісією за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованої у зв'язку із порушенням зобов'язань; 1 012 грн. 04 коп. - суми пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу, про що свідчить розрахунок суми заборгованості (а.с. 14-18). У п. 3.2.1 Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку, передбачених договором або чинним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки умови кредитного договору № R53700448944В від 01 серпня 2013 року [PERSON] порушив, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність їх задоволення й стягнення з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в сумі 64 410 грн. 56 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 644 грн. 12 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved