Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У травні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що у них із відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначала, що відповідач аліменти не сплачує, однак зобов`язаний надавати їй грошову допомогу на утримання дитини. Вказувала, що вона з відповідачем проживають окремо. Їхній син проживає з нею. Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з відповідачана її користь аліменти на утримання їхнього сина, у твердій грошовій сумі, в розмірі 5000 (п`ятьох) тисяч гривень, щомісячно, і до повноліття дитини. Від представника відповідача, до суду, надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідач частково визнає позов, а саме на суму аліментів в розмірі 1500 грн. В іншій частині просить суд відмовити. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, посилались на доводи, викладені в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, а саме на суму аліментів в розмірі 1500 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що син сторін проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд

Outcome: partial