Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 27 липня 2015 року у м.Львові по вул. Тракт Глинянський відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «БМВ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Учасники даної дорожньо-транспортної пригоди, скориставшись правом, передбаченим п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») від 24 липня 2015 року, згідно якого водій транспортного засобу марки «БМВ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнав, що саме його дії були причиною настання дорожньо-транспортної пригоди. Факт такого визнання засвідчується підписом заподіювача шкоди, що проставлений на «Європротоколі». Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «БМВ» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», поліс серії АІ/4411762 від 10 квітня 2015 року і обов'язок відшкодування шкоди згідно з Законом покладається на відповідача як на страховика. Останньому було надано всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, передбачені ст.ст.33, 35 вказаного вище Закону: повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24 липня 2015 року («Європротокол») та Заяву на виплату страхового відшкодування. Однак страхова компанія відмовляється здійснити страхове відшкодування, посилаючись на те, що вона позбавлена можливості у повній мірі з'ясувати обставини ДТП, оскільки страхувальник [PERSON] не подав відповідного звернення до страховика та не надав пояснення і необхідних документів. Не відшкодував заподіяної шкоди йому і відповідач [PERSON] З такою ситуацією він, позивач погодитись не може з наступних причин. Згідно ст.33-1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди… Він, позивач, як потерпілий в ДТП внаслідок пошкодження його автомобіля, виконав всі необхідні умови, звернувся в ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», надав для огляду та проведення оцінки відновлювального ремонту автомобіля та подав інші необхідні документи. Відповідно до звіту №880/15 про оцінку, складеного ТзОВ Український експертний центр ДП «Експерт Сервіс Авто» в с м.Львові на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових складає 12 715,51 грн. Як визначається судовою практикою, у тому випадку, якщо дійсно винний у ДТП [PERSON] не повідомив страховика - ПрАТ «УСК « Княжа вієнна іншуранс груп» про настання страхового випадку, він позбавляється, відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст.1194 ЦК України. Крім того зазначає, що йому також заподіяна і моральна шкода. В обгрунтування моральної шкоди зазначає, що у зв'язку з пошкодженням його автомобіля і неможливістю тривалий час користуватись ним, було порушено його нормальний уклад життя, зокрема, у зв'язку з тим, що він має 87-річного батька, який живе у Кам'янко-Бузькому районі і якому через його вік потрібно постійно надавати допомогу у побутових справах, а без автомобіля робити йому було складно. З врахуванням глибини душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, розмір грошового відшкодування моральної шкоди він оцінює в 5000грн. З огляду на такі обставини просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь 12 715,51грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] та 5000,00грн. моральної. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] та представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, та представником ПрАТ «УСК» Княжа вієнна іншуранс груп» 20 вересня 2016 року на адресу суду подано заперечення на позов, згідно якого він позов не визнає, оскільки [PERSON] до них не звертався з письмовим повідомленням про ДТП встановленого МТСБУ зразка та не надав страховику передбачених законом документів та 16 вересня 2016 року подав заяву, в якій відкликав свій підпис під Європротоколом та просив не виплачувати страхове відшкодування. З врахуванням викладеного, просив у задоволенні позову відмовити. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 29 жовтня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «БМВ» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до ксерокопії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24 липня 2015 року, т.з. «Європротокол», водій транспортного засобу марки «БМВ» д.р.н. [NUMBER] [PERSON] свою вину у вчиненні ДТП визнав, вказавши, що повертаючи ліворуч не зауважив авто та здійснив з ним зіткнення. (а.с.10) Приписами ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст.33-1.1 вказаного Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. У відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно копії повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду від 24 липня 2015 року, автомобіль марки «БМВ» д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», поліс № АІ/4411762 від 10.04.2015р. (а.с.10) В результаті ДТП а/м позивача [PERSON] марки «ВАЗ» д.р.н. [NUMBER] отримав технічні пошкодження. Згідно звіту №880/15 про оцінку автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер [NUMBER] від 27 липня 2015 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових з ПДВ становить 12 715,51 грн. (а.с.4-9) З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому законом порядку надав відповідачу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, однак отримав відмову у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що страхувальник [PERSON] не надав документів згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» не має можливості прийняти рішення щодо визнання вказаної події страховою (не страховою). Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно вимог ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Факт вчинення ДТП, з вини [PERSON] та виникнення цивільно-правових наслідків підтверджується спільним повідомленням (Європротоколом) про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 24 липня 2015 року. Відкликання відповідачем [PERSON] свого підпису 16 вересня 2016 року під Європротоколом від 24 липня 2015 року, тобто більше ніж через рік, на думку суду спрямоване на уникнення від відповідальності. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до частини першої ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. Правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, є грошовим зобов'язанням. Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем було дотримано вимог законодавства щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, надання доказів на підтвердження завданої пошкодженням автомобіля матеріальної шкоди, у зв'язку з чим в нього виникло право на отримання страхового відшкодування, а відповідач у свою чергу покладені на нього за договором страхування зобов'язання не виконав. Також, суд вважає, що позивачем доведено і заподіяння йому відповідачем [PERSON] моральної шкоди. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В позовній заяві в обґрунтування моральної шкоди позивач зазначив, що у зв'язку з пошкодженням його автомобіля і неможливістю тривалий час користуватись ним, було порушено його нормальний уклад життя, зокрема, у зв'язку з тим, що він має 87-річного батька, який живе у Кам'янко-Бузькому районі і якому через його вік потрібно постійно надавати допомогу у побутових справах, а без автомобіля робити йому було складно. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які дані у п. 9 постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з подальшими змінами та доповненнями), згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин, зокрема, враховуючи характер і тривалість моральних страждань, істотність вимушених змін у його житті, суд враховує, що внаслідок вчинення відповідачем [PERSON] вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, позивачу завдана моральна шкода, яка підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 2 500,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивач довів належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставини, й в даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позову. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути суму сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Outcome: partial