Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У червні 2016 року Долинський районний центр зайнятості Кіровоградської області звернувся до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що виконує функції робочого органу Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування. [PERSON] тричі з 22 грудня 2009 року, 25 січня 2013 року та 26 січня 2016 року звертався за сприянням у працевлаштуванні, згідно своїх заяв про надання статусу безробітного зазначав, що не зареєстрований як фізична особа - підприємець, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно, а відтак отримував статус безробітного та йому призначалась допомога по безробіттю. У лютому 2016 року обласним центром зайнятості здійснено аналіз бази даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи у частині виявлення осіб, які у період перебування на обліку як безробітні були зареєстровані приватними підприємцями. За результатами опрацювання було встановлено, що [PERSON] з 18 квітня 2003 року зареєстрований як фізична особа - підприємець, запис про припинення підприємницької діяльності внесено 22 січня 2016 року. У зв'язку з вищезазначеним проведено розслідування страхових випадків та складено акт від 1 березня 2016 року № 51, яким встановлено факт належності [PERSON] до категорії самозайнятих осіб з 18 квітня 2003 року до 22 січня 2016 року. Отже, [PERSON] під час звернення до служби зайнятості 22 грудня 2009 року та 25 січня 2013 року був суб'єктом підприємницької діяльності, тобто самозайнятим, а тому не мав права на отримання статусу безробітного та належного матеріального забезпечення. Розмір незаконно отриманої допомоги по безробіттю становить 4885,52 грн. У судове засідання представник Долинського районного центру зайнятості Кіровоградської області не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлялась про місце та час розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27, ст. 57 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 22 грудня 2009 року та 25 січня 2013 року [PERSON] звертався до Долинського районного центру зайнятості Кіровоградської області із заявами про надання статусу безробітного, зазначаючи, що не має постійного або тимчасового заробітку, зокрема за договорами цивільно-правового характеру, права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років або інших передбачених законодавством доходів, не є членом особистого селянського господарства, не є фермером або членом сім'ї фермера, що бере участь у виробництві, не зареєстрований як фізична особа - підприємець, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно, не призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного або шестирічного віку (а. с. 6, 7). В обох вищезазначених випадках, [PERSON] надавався статус безробітного та призначалась допомога по безробіттю. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, [PERSON] з 18 квітня 2003 року зареєстрований як фізична особа - підприємець. 22 січня 2016 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності (а. с. 11, 12). Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 51 від 1 березня 2016 року встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в Долинському районному центрі зайнятості Кіровоградської області як безробітний з 22 грудня 2009 року по 5 березня 2010 року, з 25 січня 2013 року по 29 березня 2013 року. На даний час перебуває на обліку як безробітний з 26 січня 2016 року. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, [PERSON] з 18 квітня 2003 року по 22 січня 2016 року був зареєстрований як фізична особа - підприємець, тобто у період перебування на обліку як безробітний не повідомив про цей факт, порушивши п. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а. с. 13). Наказом № 67-Д від 2 березня 2016 року вирішено стягнути з [PERSON] суму здійснених виплат у розмірі 4885,52 грн, як таких, що виплачені на підставі недостовірних відомостей з вини особи. Запропоновувати [PERSON] добровільно відшкодувати збитки (а. с. 9). У період з 22 грудня 2009 року по 4 березня 2010 року [PERSON] було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 1225,81 грн, у період з 1 лютого 2013 року по 28 березня 2013 року у розмірі 3659,71 грн (а. с. 8). Заявою від 3 березня 2016 року [PERSON] просить розстрочити повернення допомоги по безробіттю у розмірі 4885,52 грн до 31 грудня 2016 року. Зобов'язується здійснювати щомісячні платежі до повного погашення (а. с. 14). За змістом п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року N 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року N 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за N 232/16248, у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Таким чином, особи зареєстровані як фізичні особи - підприємці є такими, що забезпечують себе роботою. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З огляду на вищезазначене, оскільки відповідач [PERSON] знаючи, що є фізичною особою - підприємцем, тобто самозайнятою особою, у своїх заявах від 22 грудня 2009 року та 25 січня 2013 року зазначав, що не має такого статусу, внаслідок цього йому було призначено та виплачено допомогу по безробіттю у період з 22 грудня 2009 року по 4 березня 2010 року та з 1 лютого 2013 року по 28 березня 2013 року на загальну суму у розмірі 4885,52 грн, відповідно цей розмір допомоги по безробіттю отриманий відповідачем незаконно, а тому згідно вищезазначених правил підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У цій цивільній справі Долинський районний центр зайнятості населення Кіровоградської області поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн (а. с. 1), що підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved