Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У травні 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява представника позивача АТ КБ «Приватбанк», в обґрунтування якої зазначено, що 13.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 2100,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка належним чином умови договору не виконала, у звязку з цим станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість на загальну суму 25645,41грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 25645,41грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 30,00% за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 та 2 ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з тексту анкети-заяви, відповідачка дала свою згоду на те, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг. Таким чином, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою виникли правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідачка ознайомилась та погодилась, про що розписалась у заяві-анкеті. Таке приєднання вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка, в свою чергу, взяті на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати інші обовязкові платежі на умовах, передбачених цим договором, не виконала. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.08.2010 року станом на 31.03.2018 року загальна сума заборгованості становить 25645,41грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2080,95грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17927,06грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3940,00грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 500грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1197,40грн.\~ Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредита в сумі 2080,95грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 17927,06, а всього 20008,01грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 26.07.2018 року, [PERSON] з 18.02.1998 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [INFO]. 30 квітня 2018 року Президентом України підписано наказ Верховного Головнокомандувача ЗСУ Про початок операції Обєднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей. Згідно якого з 14-00 години 30 квітня 2018 року розпочато операцію Обєднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Обєднаних сил. Отже 30 квітня 2018 року антитерористична операція завершилася. Пунктом 2 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції встановлено, що дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Отже банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики в сукупності за період від 14 квітня 2014 року по 30 жовтня 2018 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до відповідачки в частині стягнення суми пені в розмірі 3940,00грн., а також штрафів в сумі 500,00грн. (фіксована частина) та 1197,40грн. (процентна складова) є необгрутнованими та задоволенню не підлягають, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що сума штрафів нарахована після 14 квітня 2014 року і до 30 жовтня 2018 року, а отже їх нарахування суперечить положенням ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1762,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 20008,01грн. *100% / 25645,41грн. ціни позову = 78%, тобто 78% від суми сплаченого судового збору (78 % * 1762,00 грн./100%) складає 1374,36 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial