Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак, спільне проживання із відповідачем не склалося, тому шлюб між сторонами розірвано, а спільні діти залишилася проживати із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися із даним позовом до відповідача, в якому просить стягувати із останнього на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 14 серпня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що не погоджується із обставинами, викладеними у позовній заяві, оскільки він ніколи не ухилявся від виконання батьківських обов'язків, постійно брав участь у вихованні та утриманні дітей. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнає частково, не заперечує проти стягнення із нього аліментів у розмірі 1944 грн. на двох дітей, оскільки він отримує заробітну плату, розмір якої становить 3730 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього аліментів у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що 01 березня 2008 року відділом реєстрації актів громадянського стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]» (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтвах про їх народження записаний [PERSON] (а.с. 4-5). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33). Відповідно до довідки № 1-1/21019, виданої 07 серпня 2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, позивач, відповідач та їх спільні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 37). Зі змісту акта обстеження житлово-побутових умов, складеного 13 серпня 2018 року депутатом Броварської міської ради Київської області Семеновим М.В., вбачається, що у ході обстеження [ADDRESS] фактично проживає лише один [PERSON] (а.с. 36). Як вбачається із довідки № 17, виданої 13 серпня 2018 року, [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЕВІДЕН» на посаді полірувальника з 09 серпня 2018 р. з посадовим окладом 3 730 грн. (а.с. 34). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. на кожну дитину, як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, та позовні вимоги в частині стягнення із нього аліментів у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на кожну дитину. На підставі викладеного, та

Outcome: partial