Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року, відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, у якому позивач посилаючись на порушення своїх житлових прав, просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом вселення та зобов'язати відповідача в подальшому не чинити перешкоду користуванні квартирою [ADDRESS] та надати примірник ключів від вхідних дверей квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не впускає його до зазначеної квартири. У судовому засіданні позивач зі своїм адвокатом, позов підтримали і просили про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням. Від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду із-за зайнятості її представника в іншому судовому процесі. Однак, доказів про наявність у нього представника відповідач у заяві про відкладення розгляду справи не зазначив і до самої заяви не додав, що дає правові підстави для висновку, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин. Позивач зі своїм адвокатом не заперечували проти вирішення справи заочно. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та його адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до нотаріально посвідчених: договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2002 року та договору дарування частини квартири від 14.04.2003 року, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач зареєстрований у належній відповідачі, вищевказаній квартирі. Відповідно ч. 1 і ч. 4 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилими приміщеннями нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих правовідносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про відсутність у позивача права користування спірною квартирою, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем по відношенню до позивача, порушені зазначені норми права. Тому, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, суд вважає обґрунтованими. Що ж стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача в подальшому не чинити перешкоду користуванні квартирою, то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, 5. Доказування не може ґрунтуватись на припущення. Також відсутні правові підстави і для зобов'язання відповідача надати примірник ключів від вхідних дверей спірної квартири, тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Доказів про понесення ним судових витрат по справі, позивач суду не надав

Outcome: partial