Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду зі вказаним позов до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір № 001461 фінансового лізингу від 04 червня 2015 року, та зобов'язати ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ Україна» повернути суму авансового платежу в розмірі 35000 грн. Позов пред'явлений із підстав невідповідності оскаржуваного вимогам закону, оскільки був укладений без відома та згоди позивачки, яка є дружиною особи, що виступає у договорі фінансового лізингу як лізингоодержувач. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити та додатково зазначила що за своєю юридичною природою договір що укладений між відповідачем та третьою особою у справі мав бути нотаріально посвідчений, а відтак в силу не дотримання форми угоди є нікчемним. Відповідача в письмових запереченнях, порушує перед судом питання про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на дотримання вимог чинного законодавства підчас укладення спірного договору. Суд вислухавши пояснення учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що 4 червня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ Україна» укладено договір № 001461. Предметом договору є транспортний засіб Марки/моделі FotonFT454. Згідно специфікації, що зазначено в додатку № 2 до договору фінансового лізингу № 001461 від 04.06.2015 року ціна транспортного засобу складає 13080,65 євро. Додаток 1 до вищевказаного договору передбачає сплату авансового платежу в розмірі 50 % вартості предмета лізингу, що складає 35000 гривень. Дану суму [PERSON] сплатив 4 червня 2015 року. Укладення договору фінансового лізингу супроводжувалось без отримання письмової згоди позивача. Статтею 203 ЦК України визначені основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим акта цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.ст. 203, 204 ЦК України підстави і наслідки недійсності правочину можуть бути передбачені винятково законами. Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України за договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст.806 ЦК України зазначається, що особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. В частині 1 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено форму договору фінансового лізингу - договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Тому позовні вимоги позивача про недійсність укладеного договору у зв'язку з недотриманням сторонами нотаріальної форми договору ( недотримання вимог ч.2ст.799 ЦК України) є помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, оскільки зазначена норма регулює окремий вид цивільно-правових відносин - найм (оренда) транспортного засобу. Норми загальних положень про найм (оренду) викладені виключно в параграфі 1глави 58 ЦК України. Чинним законодавством не передбачено застосування до фінансового лізингу норм, що регулюють окремі види найму (оренди). Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг» (ч.2 ст. 806 ЦК України та ч.1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг». Частинами 2,3 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згода на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена. Чинними нормами законодавства не передбачено умови для обов'язкової нотаріальної форми договору фінансового лізингу, а отже й отримання письмової згоди іншого з подружжя на укладання зазначеного договору відповідно до ст. 65 СК України не вимагається. Оскільки укладений договір лізингу відповідає вимогам закону, його нотаріальне посвідчення не вимагається отже третя особамала право на укладання договору. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання даного правочину недійсним, а тому у позові необхідно відмовити. Вимоги про повернення суми авансового платежу є похідним вимогами від вимог про визнання недійсним правочину, а відтак в їх задоволенні слідтакож відмовити із підстав, що відповідають останнє наведеним висновкам суду. На підставі ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed