Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи тим, що 23 листопада 2002 року померла її рідна бабця [PERSON]. На території Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 2,28 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю. Спадкоємцями за законом є [PERSON] та її мати [PERSON] ( дочка померлої [PERSON] І.), яка померла 09 вересня 1989 року. Позивач є спадкоємцем за законом, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON], після її смерті був втрачений. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських\~ кооперативів,\~\~\~\~сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 205903, виданого Радошівською сільською радою 25 листопада 2002 року, встановлено, що [PERSON] померла 23 листопада 2002 року, актовий запис за № 42. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЕ №155086 від 14 червня 1953 року, вбачається, що її матірю значиться [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження серії II-АГ №246399, виданого Радошівським бюро ЗАГС Ізяславського району Хмельницької області УРСР 10 жовтня 1971 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Проценко» на «Рубан». Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії І-БВ №256960 від 29 березня 1975 року, вбачається, що її матірю значиться [PERSON] Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №251488, виданого Радошівською сільською радою Хмельницької області 10 серпня 1995 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Рубан» на «Тимощук». Крім того, згідно свідоцтва про смерть серії 11-БВ № 312988, виданого Радошівською сільською радою 10 вересня 1989 року року, встановлено, що [PERSON] померла 09 вересня 1989 року. Отже, суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є донькою померлої [PERSON] та внучкою померлої [PERSON] Відповідно померла [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] Відповідно до довідки, виданої виконкомом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 19 вересня 2016 року № 1301, [PERSON], яка померла 23 листопада 2002 року, була зареєстрована та проживала за адресою [INFO]. На день смерті залишилось спадкове майно: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0234751, виданий Ізяславською райдержадміністрацією 03 грудня 1996 року. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила внука [PERSON], яка доглядала її, похоронила і взяла спадкове майно під свою охорону. На день смерті [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала в будинку за вищевказаною адресою та проживає по даний час. Згідно довідки № 01-25/112 від 02.06.2017 року, виданої відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області вбачається, що [PERSON], яка померла 23 листопада 2002 року, належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської райдержадміністрації №88 від 25.04.1996 року в розмірі 2,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Радошівецьке» с. Радошівка. Вартість земельної частки (паю) з врахуванням коефіцієнта індексації 2,465 (Постанова КМУ № 783 від 12.05.2000 року) на день смерті становить 13458 грн. 90 коп. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 16 серпня 2017 року №1556/01-16, після смерті [PERSON], яка померла 23 листопада 2002 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі Хмельницької області на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємиці першої черги за законом (за правом представлення: ст.529 ЦК УРСР) внучки померлої [PERSON] (зареєстровна за адресою: [INFO]) заведена спадкова справа за №157/2017р. Інших заяв не надходило. Спадкодавиця [PERSON] заповіту не складала. Крім того, зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 09 вересня 1989 року, не заводилась Разом з тим, згідно повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 22.06.2017 року №1856/01-21 зазначено, що по даних архівного фонду Ізяславської державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна [PERSON], померлої 09 вересня 1989 року, не заводилась. В газеті Партнер від 27.10.2017 року №43(1018) розміщено оголошення, що втрачений сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серія ХМ №0234751, виданий Ізяславською РДА 03.12.1996 р. на імя [PERSON], вважати недійсним. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай). Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Положеннями статей 1258, 1262, 1267, 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті бабусі, прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 392, 1225, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved