Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання . У позові вказував, що згідно договору довічного утримання від 17 серпня 2017 року , укладеного між ним та [PERSON], остання зобовязалась у встановлені строки та в обсязі, передбаченому цим договором, здійснювати утримання (догляд) за ним. Так, п.2.2. цього Договору було визначено перелік обовязків набувача, які такий не виконував жодного разу та продовжує їх не виконувати до цього часу. П.2.3. цього договору було визначено питання щодо порядку забезпечення житла та користування житлом відчужувачем, які набувач теж не виконав у повній мірі. П.3.1. цього договору, визначено обовязки набувача щодо щомісячного матеріального забезпечення відчужувача, оціненого за згодою сторін, в грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, як і набувачем також жодного разу невиконані. Одним із доказів того що набувач не виконує свої зобовязання за договором є те, що судовим наказом стягнено заборгованість за спожитий природний газ, який на даний час є скасованим. Усі спроби вирішити дану ситуацію в позасудовому порядку є безпідставними, оскільки на даний момент у них склалися неприязні стосунки з відповідачем. З метою уникнення ситуації відчуження майна [PERSON] ним було подано заяву про забезпечення позову про накладення арешту на будинок. Тому просить, розірвати договір довічного утримання (догляду) від 17 серпня 2016 року, укладеного між [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], місце проживання: [INFO] та [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], місце проживання: вул..Парканія, будинок, №62, м.Мукачево, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1567. Відзив відповідач не надав. Заяв та клопотань на момент розгляду справи сторонами не заявлялись. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 квітня 2018 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на будинок, який знаходиться за адресою м.Мукачево, вул..Парканія, 62 власником якого являється [PERSON] Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19 липня 2018 року проведено підготовче судове засідання, до участі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] та призначено справу. Позивач в судове засідання не зявився. Однак, від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відзив на адресу суду не надіслав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17 серпня 2016 року було укладено договір довічного утримання (а.с.5-7). Згідно п.1.1. договору відчужував передає у власність набувача належне йому майно на праві спільної часткової власності, а саме 9/36 часток житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, що знаходиться за адресою м.Мукачево, вул.Парканія, №62 Закарпатської області, а набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням довічно, а у разі втрати здоровя також довічним доглядом. П.2.1. передбачає зобовязання набувача у встановлені строки та обсязі, передбаченому цим договором, здійснювати утримання відчужувача. Утримання відчужувача включає в себе, щомісячну сплату відчужувану грошової суми в розмірі не менше 2000 гривень; забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників; оплату комунальних послуг, інших платежів, повязаних з проживанням в зазначеному будинку відчужувача; вчинення всіх необхідних дій для забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами тощо. Пунктом 2.3 набувач зобовязується безкоштовно забезпечувати відчужувача житлом у будинку, частки якого передаються за даним договором, довічно. Для проживання відчужувану надається цілий будинок, частки з якого є предметом цього договору. Пунктом 3.1 даного договору матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, оцінюється сторонами на рівні 2000 гривень. Пунктом 4.1. відчужував має право: вимагати своєчасного та повного надання утримання та догляду від набувача відповідно до пункту 2.2 цього договору, а також вимагати розірвання договору та повернення переданого за ним нерухомого майна у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків за договором. Згідно до судового наказу від 03 березня 2018 року з [PERSON] стягнуто заборгованість на користь ТзОВ «Закарпатгазбут» заборгованість за спожитий газ в сумі 12558 гривень.(а.с.8). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року судовий наказ від 03.03.2018 року скасовано за заявою боржника [PERSON] (а.с.9). Із листа [PERSON] адресованого [PERSON], вбачається що позивачем вживались заходи щодо досудового врегулювання мирним шляхом даної ситуації, а саме запропоновано сплатити йому заборгованість по договору довічного утримання в розмірі 184818 грн. 49 копійок до 18 травня 2018 року, однак дана вимога була залишена без задоволення. (а.с.19). \~ \~ \~ \~ \~Як визначено в\~ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч.1\~ст.755 Цивільного кодексу України\~договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. \~\~ \~ \~ \~ \~ В силу ч.ч.2,3\~ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п.8 договору, а саме за зверненням однієї зі сторін в судовому порядку у випадку невиконання набувачем своїх обов'язків. \~ \~ \~ \~ \~Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання. \~\~ \~ \~ \~ \~В розумінні ч.1\~ст.756 ЦК України\~правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов'язано. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами\~статті 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Договір довічного утримання діє з 17 серпня 2016 року , як вказує позивач у позовній заяві, відповідач не належним чином виконувала умови договору довічного утримання. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року встановлено, що за позивачем існує заборгованість за спожитий природній газ. Заява позивача [PERSON], згідно якої він звертався до відповідача, зокрема, 03.05.2018 року (а.с.19) про наявну заборгованість по грошовим платежам на його користь, і яка залишена без задоволення свідчить про те що [PERSON] неналежно виконує умови договору . Відповідно до договору довічного утримання істотними умовами договору є: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного проживання у відчужуваному житловому будинку, здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг, забезпечення медичною допомогою, забезпечення харчуванням. \~ \~ \~ \~Оскільки, відповідачем не надано доказів про те, що ним умови договору виконувались і підстав для розірвання такого не має, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Частинами першою та третьою статті 12 ЦПК України передбачено,\~що цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~Статтею 81\~ЦПК України\~встановлено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~У відповідності\~до статті\~89\~ЦПК України суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст..263\~ЦПК України судове\~рішення повинно\~ґрунтуватися на\~засадах верховенства\~права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки такі не суперечать вимогам статей 651,653,744,755 ЦК України. У відповідності до ст..141 ЦПК України судові витрати повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволенні позову на відповідача у розмірі 704,80 гривень (а.с.1).

Outcome: approved