Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У Слов'янський міськрайонний суд звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ з позивом до [PERSON], і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № б/н від 3 серпня 2006 року у сумі 9349,05 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1381,31 гривень; заборгованості по процентам у сумі 7046,36 гривень; штрафу у сумі 500 гривень, процентної складової 421,38 гривень. У ході судового розгляду справи позивач уточнивши свої позовні вимоги просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відсоткам по кредитному договору № б/н від 3 серпня 2006 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 8 грудня 2011 року по 8 грудня 2014 року у розмірі 3030,6 гривень. Ухвалою суду від 25 серпня 2015 року за заявою представника позивача, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 3 серпня 2006 року у розмірі 6318,45 гривень, залишено без розгляду. Представник позивача обґрунтовує заявлені вимоги тим, що: 3 серпня 2006 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № б/н. На підставі даного договору відповідачу видана кредитна картка строком дії 24 місяця, з встановленим початковим кредитним лімітом розміром 250 гривень. Відповідно вказаного кредитного договору, відповідач зобовязувався здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом. Разом з тим відповідач взяті на себе обовязки по кредитному договору не виконує. За період з 8 грудня 2011 року по 8 грудня 2014 року, заборгованість по відсоткам, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту складає 3030,6 гривень. У звязку з чим представник позивача просив задовольнити заявлені позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по відсоткам по вказаному кредитному договору у розмірі 3030,6 гривень, а також понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 гривень. Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав і просив у задоволенні позову відмовити. У ході содового розгляду відповідач показав, що кредитної картки для користування кредитною лінією від позивача не отримував, кредитом не користувався і заборгованості по кредиту перед позивачем не має. Крім того відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з зазначеними вимогами і просить відмовити позивачу у задоволенні позову застосувавши вимоги ст. 267 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що: позов ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ до [PERSON], про стягнення заборгованості, не підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: 3 серпня 2006 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір №б/н, строком на 24 місяці, відповідно якого відповідачу відкрита кредитна лінія, на суму кредитного ліміту 250 гривень. Базова процентна ставка 36% із рахунку 360 днів на рік. Строк дії лімітного кредиту відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від суми картки. На підставі п. 5.3 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт по кредитному договору укладеному між сторонами змінювався: 7 грудня 2006 року 1400 гривень, 25 листопада 2008 року 2547,52 гривень, 27 листопада 2008 року 2600 гривень, 24 січня 2009 року 1390 гривень. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору б/н від 3 серпня 2006 року, заборгованість [PERSON] перед банком за період з 8 грудня 2011 року по 8 грудня 2014 року залишок заборгованості за відсотками становить 3030,60 гривень. При вирішенні даного позову суд виходить з наступного: Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові частина 4 статті 267 ЦК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статті 257 ЦК України. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила частина 1 статті 261 ЦК України. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про привернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Строк дії укладеного між сторонами кредитного договору становить 24 місці і спливає 3 серпня 2008 року. п. 3 1.1 Умов і правил надання банківських послуг, зазначено що карта дійсна до останнього дня вказаного місяця. п. 3.1.3 передбачено, що по закінченні строку дії відповідна карта продовжується Банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття карткового рахунку, а також при наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку. І при дотримання інших умов продовження,передбачених договором. Із розрахунку заборгованості наданого позивачем слідує, що останній раз погашення заборгованості за кредитом відповідачем було здійснено 25 січня 2007 року, тобто в межах дії картки і в подальшому відповідачем жодного платежу не вносилось. Позивач також не заперечував, що відповідачу нової кредитної картки, з новим строком дії не надавалось. Посилання представника позивача на те що правовідносини між сторонами не припинялись і тривають до повного погашення відповідачем кредиту, суд не приймає до уваги, оскільки вказані ствердження суперечать вимогам ст. ст. 251, 252 ЦК України. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку що у позивача право предявляти позив до суду виникло з лютого 2007 року протягом трьох років до лютого 2010 року, а позивач звернувся до суду за захистом порушеного права 3 грудня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Позивач не просив суд поновити строк звернення до суду і не заначава причин його пропуску. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити внаслідок спливу строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed