Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У червні 2019 року заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, розташованої в межах Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в сумі 49481,60 грн. до бюджету Новопетрівської сільської ради. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2017 року державним інспектором Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області було здійснено перевірку та виявлено самовільне зайняття та використання відповідачем упродовж 2017 року земельної ділянки площею 40 га, розташованої в межах Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та засівання її сільськогосподарською технічною культурою - соняшником. За допущенні порушення постановою державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Крім того, [PERSON] було вручено припис про необхідність усунення порушень земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2017 року, [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.04.2018 року в задоволенні позову було відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.04.2018 року без змін. За розрахунком управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31 травня 2017 року розмір шкоди заподіяної відповідачем самовільним зайняттям земельної ділянки, що відноситься до державної власності, категорії земель сільськогосподарського призначення становить 49481 грн. 60 коп. Посилаючись на те, що відповідачем добровільно не відшкодовані заподіяні державі збитки, тому заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури № 1 просив стягнути з останнього шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, розташованої в межах Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в сумі 49481,60 грн. до бюджету Новопетрівської сільської ради. Ухвалою суду від 08.07.2019 року провадження у справі було відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. 15.10.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача - адвоката Павлова К.О., в якому просив про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Хмельов А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення. В подальшому просив продовжити судове засідання у його відсутність. Представник позивача головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Павлов К.О. в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача вдруге надійшла заява про перенесення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Представник третьої особи - Новопетрівської сільської ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідача та його представника, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Неявка представника відповідача, у зв`язку із його участю в розгляді іншої справи, не є поважною причиною неявки. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області за № 14-6061/14-17-СГ від 13.05.2017 року припинено право постійного користування земельною ділянкою - державної власності сільськогосподарського призначення площею 40 га пасовищ, наданих [PERSON] у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства на території Новопетрівської сільської ради Новоодеського району та зараховано земельну ділянку до земель запасу державної власності. На підставі наказу Головного управління Держгеокадасту у Миколаївській області від 31.05.2017 року за №162-ДК державним інспектором Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 31.05.2017 року проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства та обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної влаcності на території Новопетрівської сільської ради Новоодеського району. За результатами перевірки було встановлено, що 31.05.2017 року відповідач [PERSON] самовільно зайняв та використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення - пасовища, яка перебуває у державній власності площею 40 га, яку засіяно сільськогосподарською технічною культурою - соняшником. Вказане підтверджується актом обстеження та актом перевірки Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.05.2017 року. 31 травня 2017 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. «б» ст. 211 Земельного кодексу, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 31 травня 2017 року № 162/0/92-17-ДК/0012По/08/01/-17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Крім того, 31 травня 2017 року [PERSON] вручено припис № 162/0/92-17-ДК/0024ПР/03/01/-17, що містить законну вимогу щодо усунення виявленого порушення в тридцяти денний термін. Не погодившись із постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2017 року, [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.04.2018 року в задоволенні позову було відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.04.2018 року без змін. Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 31.05.2017 року, відповідно до пункту 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007, здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 40 га, яка становить 49 481,60 грн., який у цей же день разом з іншими матеріалами перевірки вручено особисто [PERSON] , про що свідчить підпис [PERSON] у акті перевірки дотримання в вимог земельного законодавства, постанові про накладення адміністративного стягнення. До теперішнього часу, завдана самовільним зайняттям земельної ділянки шкода [PERSON] добровільно не відшкодована, що підтверджується інформацією Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 18.06.2019. Відповідно до статті 13 Конституції України, земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюються органами державної влади та місцевого самоврядування. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу (далі - ЗК) України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі ст.ст. 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Матеріалами справи підтверджується факт використання земельної ділянки площею 40 га на території Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області без правовстановлюючих документів, тобто самовільно. Частиною 1 ст. 211 ЗК України встановлено, що за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни несуть цивільну відповідальність відповідно до законодавства. Відповідно до ст.56 Закону України «Про охорону земель» особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом, у тому числі за самовільне зайняття земельних ділянок. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Верховний Суд України в пунктах 12 і 16 постанови Пленуму № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України у повному обсязі особами, що її заподіяли. Згідно зі статтями 152, 158 Кодексу, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Земельні спори вирішуються, зокрема, судами. Статтями 90, 156 Кодексу передбачено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом, зокрема, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної відповідачем самовільним зайняттям земельної ділянки, проведеного відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963, розмір зазначеної шкоди складає 49481 грн. 60 коп.. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки заподіяна відповідачем державі шкода не відшкодована, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь прокуратури Миколаївської області підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved