Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що [INFO]. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.2001р. За життя, а саме 04.12.2002р., [PERSON] склала заповіт, яким квартиру [ADDRESS], заповіла онуку [PERSON], який з 2006 р. по день смерті [PERSON] проживав разом з нею без реєстрації. Зазначав, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], але належним чином своє право на спадкове майно не оформив, оскільки йому було відмовлено нотаріусом у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском строку. Позивач, вказав, що він є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки знав про наявність заповіту та не заперечував проти передачі квартири у власність сину. [PERSON], посилаючись на те, що він не знав, що його син не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після уточнення позовних вимог, просив суд визначити йому додатковий строк до 31 грудня 2015 року для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Представники третіх осіб - П'ятої одеської державної нотаріальної контори та Одеської міської ради в судове засідання не з'явилися, про дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] р., його батьками записано [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с. 8) Відповідач [PERSON] народився [INFO] р. у сім'ї [PERSON] та [PERSON], про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) Зі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.2001 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради згідно з розпорядженням від 25.04.2001 р. № 156510, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 6-11479, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] Зазначене свідоцтво було зареєстровано в «ОМБТІ та РОН» за № [NUMBER] стор. 56 кн. 406 пр 07.06.2001 р. (а.с. 9) [PERSON] за життя склала заповіт від 04.12.2002 р., посвідчений державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори Димерлій О.М., зареєстрований в реєстрі за № 3-3498, у якому зробила розпорядження заповісти належну їй квартиру [ADDRESS] у м. Одесі [PERSON] (а.с. 7) [INFO] р. у віці 77 років померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 4085 та Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) З відповіді від 09.10.2015 р. вих. № 2948/01-16, наданої П'ятою одеською державною нотаріальною конторою наявна інформація, що спадква справа до майна [PERSON], померлої [INFO] р. не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. (а.с. 56) З відповіді П'ятої одеської державної нотаріальної контори № 934/01-16 від 25.05.2015 р. повідомлено [PERSON] про те, що ним пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, а отже він є таким, який не прийняв спадщину та рекомендовано звернутися до суду з питань надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. (а.с. 5) [PERSON], на день відкриття спадщини був зареєстрований за відмінною зі спадкодавцем адресою: [ADDRESS] з 12.04.1978 р. Строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] «а» у м. Одесі закінчився 25.01.2010 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Таким чином, позивач своєчасно спадщину не прийняв через те, що не знав, що його син [PERSON], на ім'я якого було складено заповіт, спадщину не прийняв, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON], на переконання суду пропустив строк для прийняття спадщини не з поважних причини, оскільки судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину. Частиною 1 ст. 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Така позиція відповідає висновку Верховного суду України у справі № № 6-85цс12. На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась представник позивача, як на підставу своїх вимог, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON], про визначення додаткового строку до 31 грудня 2015 року для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, відсутні.

Outcome: dismissed