Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою № 1 в будинку № 7 по пр. Аношкіна у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області шляхом зняття [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] з реєстраційного обліку за вказаною адресою та зобовязати третіх осіб зняти відповідачів з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він, [PERSON] 27.06.1962р.н., перебував у шлюбі з [PERSON] з 02.02.1985р. по 20.04.2005р.. Від шлюбу має двох повнолітніх дітей: донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO] За рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 265 від 22.09.1989 р. було здійснено обмін однокімнатної квартири (даної батькам позивача) [ADDRESS] на 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] з доплатою, за кошти батьків позивача, де він мешкаю з 22.09.1989р. по даний час. З 1989 року позивач являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується ордером на жиле приміщення. [ADDRESS] з 01 травня 2007 р., позивач проживає зі своєю новою сім'єю: дружиною [PERSON] [INFO] з якою він одружився 09.02.2007 р. та донькою його дружини від попереднього шлюбу неповнолітньою - [PERSON] [INFO] і неповнолітнім сином [INFO] - [PERSON] (спільна дитина). На даний час всі обов'язки, що випливають з доглядом за житловим приміщенням, та сплата всіх комунальних платежів покладені тільки на позивача і його теперішню дружину. З того часу коли відповідачі виїхали з житлового приміщення вони жодного разу не здійснювали платежі за комунальні та другі послуги. На прохання сплатити борги, які накопичились за весь цей час, вони відповіли що в них є де жити і вони платять за житло там де мешкають, та що вони не збираються ні за що платити і допомагати за доглядом житла не будуть. З 2001 р. вони не сплачували рахунки за житло, у зв'язку з цим зібралися великі борги, які сім'я позивача досі сплачує. Актом опитування мешканців ЖБК № 29 кооперативного будинку № 7 по пр. Аношкіна встановлено, що відповідачі вже тривалий час не мешкають в даному жилому приміщенні та ніяких їхніх речей в даному жилому приміщені немає. Позивачем було зареєстровано на зазначену адресу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Миколаєвича. Після розірвання в 2005 р. шлюбу з [PERSON], остання проживає з 01.05.2007р. з сином [PERSON], донькою [PERSON] [INFO] в іншому місці, а саме [ADDRESS]. Кожен з них забезпечений житлом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Враховуючи вищевикладене, а також те, що реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, порушує права позивача, він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі при заочному розгляду справи та без застосування технічних засобів. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, судова повістка - виклик направлена відповідачам на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідачки неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач э власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.08.2007 року [PERSON] САВ № 561760 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.10.2007 року [PERSON] ССТ № 635574. Згідно довідки виданої ЖБК № 29 вбачається, що [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з січня 2007 року не проживають в квартирі за адресою [ADDRESS], а також впродовж тривалого часу, а саме з 2001 року, вони не здійснювали сплату за послуги ЖБК № 29, не приймали участі ні в яких зборах кооперативу на потреби будинку, всю заборгованість сплачував володар квартири [PERSON] та його дружина [PERSON]. Факт тривалого непроживання в квартирі відповідачів, позивач підтверджує актом про не проживання, виданим ЖБК № 29, з якого видно, що з червня 2007 року в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], цю обставину також підтверджують сусіди. В добровільному порядку відповідачі не бажають самостійно знятися з реєстрації у квартирі за адресою [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні в теперішній час позивач, будучи власником майна (квартири), фактично позбавлений відповідачами права користуватись цим майном, більше того відповідачі не здійснюють платежі за житлово-комунальні послуги, що спричиняє зростанню боргу, який лягає на позивача, як на власника майна. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідач в спірній квартирі з реєстраційного обліку не знятий, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю, своїми діями Відповідач порушує вимоги ст. 47 Конституції України в якій зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація та проживання Відповідачів за вказаною адресою заважає власнику квартири в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним йому майном, до того ж завдає збитків матеріального та морального характеру. Суд вважає, що та обставина, що відповідачі продовжують бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивача, як власника майна, тобто належної позивачу на праві власності квартири. Таким чином вимога позивача щодо усунення перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатися власністю підлягає задоволенню шляхом виселення та зняття відповідачів з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved