Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У червні 2018 року позивач через представника адвоката [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 8-А по вулиці Гірників в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником будинку № 8-А по вулиці Гірників в м.Марганці Дніпропетровської області. В належному позивачу будинку зареєстровані: донька позивача [PERSON], її син [PERSON], онук [PERSON] та правнука [PERSON]. [PERSON] з 2003 року, а [PERSON] з 2008 року в будинку не проживають, участі в утриманні будинку не приймають, комунальні платежі не сплачують, особистих речей відповідачів в будинку немає. [PERSON] ніколи в будинку не проживала, а була лише зареєстрована після народження за місцем реєстрації батька [PERSON] Внаслідок реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вказаному будинку позивач не може оформити субсидію, змушена сплачувати високу вартість комунальних послуг у той час, коли має законні підстави на отримання субсидії. Відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не надали. Представник третьої\~особипояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав. Згідно ухвали від 03 липня 2018 року під час розгляду справи проведено судове засідання з викликом представника позивача та свідків. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, заслухавши пояснення позивача та показання свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником житлового будинку з господарчими будівлями по вул.Гірників (колишня Леніна), 8-а в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.8, 8 на звороті). В зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], її дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.9). Факт реєстрації відповідачів [PERSON] (з 16 серпня 2003 року) та [PERSON] (з 27 лютого 2004 року) за даною адресою підтверджується також довідками адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 25 червня 2018 року (а.с.19, 20). 16 травня 2018 року головою квартального комітету 16 кварталу Марганецької міської ради [PERSON] в присутності мешканців вулиці Гірників [PERSON] (буд.5), [PERSON] (буд.7), складено акти про те, що [PERSON] не проживає [INFO] з 2008 року, [PERSON] не проживає з народження, а [PERSON] не проживає з 2003 року, має своє домоволодіння по вул.Енгельса, 26-а (а.с.10, 11). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON], який є сином [PERSON], давно не проживає в [INFO] (колишня Леніна) в м.Марганець, має своє домоволодіння по вул.Енгельса, де живе з жінкою, до матері навідується два-три рази на місяць. [PERSON], який є онуком позивачки, не проживає в будинку більше десяти років, виїхав на роботу в м.Дніпро, де й оселився. [PERSON] ніхто зі свідків за адресою: вул.Гірників, 8-а ніколи не бачив, вона лише зареєстрована у вказаному будинку, але ніколи в ньому не проживала. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Судом встановлено, що відповідачі не проживають в [INFO]\~більше одного\~року. Реєстрація відповідачів за вказаною вище адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження будинком. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved