Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до Болградського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 21 липня 2018 року, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні та проживає із нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає, дітей від іншого шлюбу не має, стягнення по виконавчим документам з нього не відбуваються. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому вказав про часткове визнання ним позовних вимог. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Просить врахувати, що він є інвалідом третьої групи загального захворювання по зору на строк по 01 березня 2021 року, в зв`язку з чим одержує державну соціальну допомогу, яка станом на 01 січня 2021 року становить 1769 грн. Інших доходів він не має, у зв`язку з захворюванням йому протипоказана важка фізична праця і зорові перевантаження. Заперечив проти стягнення аліментів на утримання [PERSON] у зв`язку з відсутністю у нього будь-якого іншого джерела доходів та майна, використання якого давало б можливість отримання додаткового прибутку, а також зважаючи на потребу у щомісячній сплаті аліментів на утримання дитини, що свідчить про його матеріальну неспроможність. Ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області від 13 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Встановлено сторонам строки на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення. Ухвалою того ж суду від 25 лютого 2021 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року прийнято вказану справу до провадження суду та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою того ж суду від 13 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, не прибула, надіслала письмову заяву про слухання справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні свій відзив підтримав, однак вказав, що крім визнання позову [PERSON] у частині стягнення аліментів на дитину сторін він згідний сплачувати аліменти на утримання матері його доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць. У задоволенні решти позову заперечив з посиланням на обставини, зазначені ним у відзиві. Суд, з`ясувавши позицію позивача, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 21 липня 2018 року за актовим записом № 2. 14 липня 2020 року шлюб розірвано. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дитина фактично проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 21 липня 2018 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 18 грудня 2018 року, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2020 року у справі № 675/272/20, довідкою виконавчого комітету Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 15 жовтня 2020 року № 2067 та не заперечуються сторонами. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON] зареєстровані за місцем проживання відповідача у [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані члени сім`ї відповідача: батько [PERSON] , мати [PERSON] , брат [PERSON] , сестра [PERSON] , співмешканка [PERSON] , а також син позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 24 вересня 2018 року № 1246, довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 27 січня 2021 року Ізяславською міською радою Ізяславського району Хмельницької області за № 287. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0058820 від 18 лютого 2020 року відповідачу [PERSON] встановлено третю групу інвалідності по причині захворювання по зору на строк до 01 березня 2021 року. У зв`язку з цим йому протипоказані важка фізична праця та зорові перенавантаження. З 18 січня 2016 року по 01 березня 2021 року [PERSON] перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, де йому відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають право на пенсію, та особам з інвалідністю» призначено державну соціальну допомогу як особі з третьою групою інвалідності загального захворювання. Розмір цієї допомоги за період з серпня 2020 року по січень 2021 року становив: у серпні - листопаді 2020 року - по 1712 грн.; у грудні 2020 року - січні 2021 року - по 1769 грн., а загалом за цей період - 10 386 грн. Вказані обставини підтверджуються довідками управління соціального захисту населення Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 01 лютого 2021 року №№ 90, 91. Як встановлено з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 028098 від 21 травня 2021 року, [PERSON] при проведенні повторного огляду встановлено третю групу інвалідності по причині захворювання по зору на строк до 01 червня 2022 року. Також йому й надалі протипоказані важка фізична праця та зорові перенавантаження. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, ч. 1 ст. 141 СК України встановлюється рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Схоже роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із положень ч. 1 ст. 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач спроможний надавати допомогу на утримання малолітньої дитини. Враховуючи стан здоров`я і матеріальне становище дитини та [PERSON] , те, що останній позов у цій частині визнав, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Що стосується позову [PERSON] в частині вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 травня 2020 року (справа № 712/4702/19). Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що малолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] . Разом із тим, встановлено також і те, що відповідач не в змозі надавати передбачену статтею 84 СК України допомогу в розмірі, зазначеному позивачем у позовній заяві, оскільки він є інвалідом третьої групи, в зв`язку з чим одержує державну соціальну допомогу в незначному розмірі та йому протипоказана важка фізична праця і зорові перенавантаження. Відтак, зважаючи на те, що відповідач інших утриманців, крім малолітньої дитини, не має, згідний сплачувати аліменти на утримання матері дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, суд вважає, що він частково спроможний платити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а тому з урахуванням його матеріального становища стягненню з [PERSON] підлягають аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1135 грн. 00 коп., де 908 грн. - судовий збір за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, яка задоволена повністю, а також 227 грн. (908?500:2000=227) - судовий збір за вимогою про стягнення аліментів на утримання матері дитини, яка задоволена частково. На підставі ст.ст. 80, 84, 141, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial