Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У травні 2013 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, яким просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначили, що відповідачка є дружиною [PERSON] та невісткою [PERSON], за власним волевиявленням покинула неприватизовану квартиру, де вони мешкають і не проживає в ній з 12 листопаду 2011 р. В судовому засіданні [PERSON], одночасно і в якості представника [PERSON], а також представник обох позивачів, позовні вимоги підтримав. [PERSON] суду пояснив, що відповідачка не проживає в квартирі з листопаду 2011 р., має іншу сім'ю, визнав, що батьком відповідачки є [PERSON] Також визнав, що [PERSON] після залишення місця проживання передавала кошти на оплату боргів на квартиру по комунальним послугам. В судовому засіданні відповідачка з представником позовні вимоги не визнали. [PERSON], допитана як свідок, пояснила, що внаслідок скандалу її вигнав з квартири чоловік [PERSON] і після цього проживає з листопаду 2011 р. за адресою своїх батьків [ADDRESS], не проживає у спірній квартирі через конфлікт з колишнім чоловіком та свекрухою й потребою доглядати хворого батька, що самостійно не пересувається. В квартирі залишилися речі придбані спільно з чоловіком під час шлюбу, мала змогу забрати з квартири лише особисті речі, іншої сім'ї немає. До правоохоронних органів щодо неправомірних дій позивачів не зверталася. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, допитавши свідків, встановив наступні обставини. [PERSON], та [PERSON] перебували у шлюбі з 29 грудня 1979 р. до 21 вересня 2013 р. (а.с.64). Відповідачка мала зареєстроване місце проживання у неприватизованій квартирі [ADDRESS] з 26 березня 1980 р. , в якій з 1978 р. зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] та з 1974 р. його мати [PERSON] (а.с.6). Згідно пояснень свідків [PERSON], [PERSON], відповідачка не проживає в даній квартирі 2-3 роки, про скандал між [PERSON] їм не відомо. [PERSON] показала, що [PERSON] їй сказав, що [PERSON] пішла доглядати хворого батька. Свідок [PERSON] - син [PERSON] та [PERSON], суду підтвердив, що між батьком та матір'ю приблизно 3 роки тому був конфлікт, за її телефоном дзвінком матері він приїхав у вечірній час та забрав її з носильними речами. Виїзд матері був раптовий через конфлікт з батьком. Через 2 тижні за проханням матері він забрав її одежу, постільну білизну. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідачка їй розповіла, що у сім'ї виник конфлікт та її виштовхнули з квартири. Відповідно до довідки МСЕЦ від 30 травня 2011 р., батько відповідачки [PERSON], [INFO], має першу групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду Виходячи зі змісту ст.71 ЖК України, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України та роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Наведені обставини свідчать про вимушеність залишення відповідачкою. квартири внаслідок конфлікту з позивачами, а проживання понад 6 місяців за адресою батьків зумовлений ще й потребою у догляді за хворим батьком, що позивачами належними доказами не спростовано. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачам не відшкодовуються.:

Outcome: dismissed