Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У червні 2018 року позивач, через свого представника за довіреністю Сербіної А. О., засобами поштового зв'язку звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 004-2902/756-0169 від 20 вересня 2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 122 000, 00 швейцарських франків, що еквівалентно за курсом НБУ на день укладення кредитного договору 522 039, 46 грн, зі сплатою процентів за користування ним з 20 вересня 2007 року до 10 вересня 2012 року - 4, 5 %, з 11 вересня 2012 року до 10 вересня 2027 року - 9, 95 %, за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка 13, 5 % у період з 20 вересня 2017 року до 10 вересня 2012 року, 29, 85 % у період з 11 вересня 2012 року до 10 вересня 2027 року. Процентна ставка за договором в подальшому змінювалась за згодою сторін шляхом укладення додаткових угод до кредитного договору. Строк дії кредитного договору до 10 вересня 2007 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач не виконав та не виконує взяті на себе зобов'язання, має станом на 06 лютого 2018 року заборгованість в розмірі 98 378, 16 швейцарських франків. Для забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором від 20 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 004-2902/756-0169-Р від 20 вересня 2007 року, договір поруки б/н від 18 травня 2016 року, договір поруки б/н від 23 січня 2017 року, згідно з умовами яких поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. 13 листопада 2017 року позивач направив відповідачам вимогу про дострокове погашення суми заборгованості, яку останні не виконали, тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 004-2902/756-0169 від 20 вересня 2007 року в сумі 60 523, 27 швейцарських франків (еквівалент: 1 582 893, 48 грн), судові витрати покласти на відповідачів. 11 червня 2018 року судом було отримано відповідь на судовий запит щодо доступу до персональних даних, направленого у порядку частини шостої ст. 187 ЦПК України, щодо наявної інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів /а. с. 158-161/. Ухвалою судді від 13 червня 2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі /а. с. 162-163/. 26 вересня 2018 року ухвалою судді закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті /а. с. 179/. У судове засідання, про яке повідомлялися належним чином, відповідачі не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили. Відповідачі не скористалися своїм правом надати відзиви на позовну заяву. Рекомендовані листи, якими надсилалась копія позовної заяви, копія ухвали про відкриття провадження та судові повітки, повернулися без вручення з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у спра-ві «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за до-помогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отриман-ня судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду спра-ви. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сторони, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила суд задовольнити позов з викладених у позовній заяві підстав у повному обсязі /а. с. 185/. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися у судове засідання, про причини неявки не повідомили, не подали відзив і представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставинах, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що позивач ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний», який відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк Універсальний» (протокол № 4-2007 від 27 серпня 2007 року) було перейменовано на ВАТ «Універсал Банк» та тип якого відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» (протокол № 2-2009 від 22 червня 2009 року) було змінено на ПАТ «Універсал банк» /а. с. 152/. 20 вересня 2007 року ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-2902/756-0169 /а. с. 8-10/, відповідно до умов якого ВАТ «Банк Універсальний» надав відповідачу грошові кошти в сумі 122 000, 00 швейцарських франків, що підтверджується випискою за 20 вересня 2007 року та меморіальним ордером № 0042902CHF000207 від 20 вересня 2007 року /а. с. 147, 148/, а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом становить: 4,5 % річних у період з 20 вересня 2007 року до 10 вересня 2012 року включно; 9, 95 % у період з 11 вересня 2012 року до 10 вересня 2027 року включно. При цьому сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов цього договору. Згідно з п. 1.1.2 кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка у розмірі: 13, 5 % у період з 20 вересня 2007 року до 10 вересня 2012 року включно; 29, 85 % у період з 11 вересня 2012 року до 10 вересня 2027 року включно. При цьому сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов цього договору. При цьому сторони погодили, що розмір базової та/або підвищеної процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. Під терміном «прострочена сума основного боргу» сторони розуміють суму кредиту, що надана позичальнику за договором та станом на певну дату не повернена останнім у терміни її погашення згідно умов договору. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору строк кредитування становить період з дати надання кредиту позичальнику до 10 вересня 2027 року включно, що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту, строки та терміни надання та погашення кредиту визначаються умовами цього договору. Згідно з умовами п. 1.1.3 у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюються нові процентні ставки за користування кредитом, а саме: базова процентна ставка у розмірі 11, 45 % річних та підвищена процентна ставка - 34, 35 % річних, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення. При цьому додаткова угода до договору не укладається. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби (п. 1.3 кредитного договору). Відповідно до умов п. 1.5, 2.4, 2.5, 2.6 кредитного договору погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту шляхом сплати щомісячних платежів, кожен з яких складається із частини погашення основної суми кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом за попередній платіжний період. Дата погашення щомісячних платежів - останній робочий день, що передує 10 числу кожного місяця. Розмір щомісячного платежу встановлений у графіку погашення кредиту, що викладений у додатку № 2 /а. с. 11-13/ до цього договору. Позичальник зобов'язується повністю повернути кредит та сплатити у повному обсязі проценти за користування кредитом не пізніше 10 вересня 2027 року. Згідно з п. 2.7 кредитного договору нарахування процентів здійснюється щоденно на фактичний залишок заборгованості виходячи з кількості 30 днів у місяці й 360 днів у році. У подальшому між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладалися додаткові угоди, якими вносилися зміни до Кредитного договору, зокрема змінювались базова та підвищена процентні ставки, а також відповідні процентні ставки, що повинні застосовуватись у випадку звільнення позичальника з основного місця роботи. Відповідно до умов додаткової угоди б/н від 28 вересня 2011 року /а.с. 14-29/ базова процентна ставка - 3,65 % (у період з 28 вересня 2011 року до 09 вересня 2012 року), базова процентна ставка збільшена на 0, 85 % річних (у період з 10 вересня 2012 року до 10 вересня 2027 року), підвищена процентна ставка - 11, 65 % (у період з 28 вересня 2011 року до 09 вересня 2012 року), базова процентна ставка збільшена на 0, 85 % річних (у період з 10 вересня 2012 року до 10 вересня 2027 року). Згідно з п. 1.1.4 кредитного договору у редакції додаткової угоди у разі припинення/розірвання трудового договору/контракту з позичальником за основним місцем роботи базова процентна ставка - 6, 8 % річних, підвищена процентна ставка - 19, 7 % річних. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору у редакції додаткової угоди від 28 вересня 2011 року забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за договором щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій є: іпотека нерухомого майна, а саме квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]; порука фізичної особи - [PERSON] У п. 5.2.4 кредитного договору у редакції додаткової угоди від 28 вересня 2011 року визначено перелік обставин, настання яких (або будь-якої з них) є істотним порушенням умов договору та/або є підставою для встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за договором, зокрема, прострочення сплати чергового щомісячного платежу та/або інших грошових зобов'язань позичальника за договором. Сторони погодили, що у випадку настання будь-якої із наведених обставин та направлення кредитором позичальнику відповідних вимог вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов'язання з дня відправлення кредитором відповідного повідомлення/вимогу, якщо інший новий термін/строк виконання не передбачений у такому повідомленні/вимозі. У разі порушення позичальником нового терміну/строку виконання основного зобов'язання, позичальник вважається таким, що користується кредитними коштами понад термін/строк кредитування. При цьому починаючи з першого дня, що слідує за датою такого нового терміну/строку виконання, сума кредиту, процентів та інших грошових зобов'язань вважаються простроченою сумою основного боргу. Як вбачається з положень додаткової угоди від 28 вересня 2011 року між сторонами проведено реструктуризацію простроченої заборгованості, яка існувала на дату підписання Додаткової угоди 1, та погоджено новий графік платежів /а. с. 30-32/. Відповідно до п. 8, 9 додаткової угоди інші умови договору залишаються без змін і діють в частині, що не суперечить цій додатковій угоді. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору та набирає чинності з дати підписання її обома сторонами. 29 вересня 2015 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду б/н /а.с. 33-47/, відповідно до положень якої: базова процентна ставка - 3, 00 % (у період з 29 вересня 2015 року до 09 березня 2016 року), базова процентна ставка збільшена на 1, 5 % річних (у період з 10 березня 2016 року до 10 вересня 2027 року), підвищена процентна ставка - 11, 00 % (у період з 29 вересня 2015 року до 09 березня 2016 року), базова процентна ставка збільшена на 1,5 % річних (у період з 10 березня 2016 року до 10 вересня 2027 року). Зі змісту додаткової угоди від 29 вересня 2015 року вбачається, що між сторонами проведено реструктуризацію простроченої заборгованості, яка існувала на дату підписання додаткової угоди від 29 вересня 2015 року, та погоджено новий графік платежів /а. с. 50-51/. Відповідно до п. 12, 13 додаткової угоди від 29 вересня 2015 року інші умови договору залишаються без змін і діють в частині, що не суперечить цій додатковій угоді. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору та набирає чинності з дати підписання її обома сторонами. Відповідно до положень додаткової угоди б/н від 18 травня 2016 року базова процентна ставка - 3, 00 % (у період з 18 тарвня 2016 року до 09 листопада 2016 року), базова процентна ставка збільшена на 1, 5 % річних (у період з 10 листопада 2016 року до 10 вересня 2027 року), підвищена процентна ставка - 11, 00 % (у період з 18 травня 2016 до 09 листопада 2016 року), базова процентна ставка збільшена на 1, 5 % річних (у період з 10 листопада 2016 року до 10 вересня 2027 року). Також сторонами у додатковій угоді від 18 травня 2016 року погоджено реструктуризацію боргу та затверджено новий графік платежів /а. с. 69-71/. Інші умови договору залишаються без змін. 23 січня 2017 року ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено ще одну додаткову угоду б/н /а. с. 72-86/, відповідно до положень якої: базова процентна ставка - 3, 70 % (у період з 23 січня 2017 року до 09 квітня 2017 року), базова процентна ставка збільшена на 0, 8 % річних (у період з 10 квітня 2017 року до 10 вересня 2027 року), підвищена процентна ставка - 11, 70 % (у період з 23 січня 2017 року до 09 квітня 2017 року), базова процентна ставка збільшена на 0, 8 % річних (у період з 10 квітня 2017 року до 10 вересня 2027 року). Також сторонами у додатковій угоді від 23 січня 2017 року погоджено реструктуризацію боргу та затверджено новий графік платежів /а. с. 89-90/. Інші умови договору залишаються без змін. Як вбачається із умов кредитного договору, додаткових угод та графіків платежів, [PERSON] зобов'язується повертати кредит частинами, шляхом сплати щомісячних платежів у розмірах та у строки, встановлені графіком платежів. 20 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] укладено договір поруки № 004-2902/756-0169-Р, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 004-2902/756-0169 від 20 вересня 2007 року. Підписавши цей договір поруки [PERSON] підтвердив, що йому відомі всі умови Кредитного договору і він погоджується з ними. Відповідно до п. 1.3, 1.4, 1.5 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою. Згідно з п. 5.3 сторони притримуються загальних умов щодо строків позовної давності. Надалі між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладалися договори поруки б/н від 28 вересня 2011 року, 29 вересня 2014 року, 29 вересня 2015 року, 18 травня 2016 року, 23 січня 2017 року, якими поновлювалися зобов'язання поручителя за первісним договором поруки у зв'язку з укладенням між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] відповідних додаткових угод до кредитного договору. У зв'язку з тим, що [PERSON] не сплачує заборгованість по кредиту та нарахованих по ньому процентах, чи порушує прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором, 13 листопада 2017 року ПАТ «Універсал Банк» направив [PERSON] вимогу № 3790/5 ГО, у якій просить негайно сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визначається банком таким, що настав достроково на 61-й день з моменту отримання цієї вимоги. Вимога пред'явлена щодо заборгованості у розмірі 97 337, 52 швейцарських франки, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5061, 01 швейцарських франки, строкова сума заборгованості за кредитом - 85 313, 40 швейцарських франки, відсотки/комісія нараховані за користування кредитними коштами - 6 963, 11 швейцарських франки. Аналогічна вимога за № 3790/25 ГО від 13 листопада 2017 року була направлена [PERSON] як поручителю /а. с. 149, 150/. Вимоги направлені відповідно за адресами зареєстрованого місця проживання [PERSON] та [PERSON], проте не були отримані ними та відповідно 15 грудня 2017 року та 16 грудня 2017 року повернуті з відмітками «за закінченням строку зберігання» /а. с. 149 /на зворотній стороні/, 150 /на зворотній стороні/. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 06 лютого 2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 98 378, 16 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 6 507, 01 швейцарських франки, строкова сума заборгованості за кредитом - 83 867, 40 швейцарських франки, відсотки - 7 664, 09 швейцарських франки, підвищені відсотки - 339, 66 швейцарських франки. Натомість позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів частину наявної заборгованості за кредитним договором у розмірі 60 523, 27 швейцарських франків (еквівалент 1 582 893, 48 грн) без конкретизації, які складові заборгованості входять у цю суму. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним договором та його припинення відповідач [PERSON] суду не надали. Належних та достовірних доказів виконання зобов'язань за договором поруки [PERSON] суду не надав. Згідно з довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру № 1441093 від 11 червня 2018 року [PERSON] з 18 листопада 2004 року по теперішній час зареєстрована за адресою [ADDRESS] /а. с. 160/. Згідно з довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру № 1439685 від 11 червня 2018 року [PERSON] з 17 лютого 2004 року по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS] /а. с. 161/. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» глави 71 ЦК і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ст. 99 Конституції грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк здійснює діяльність, надає банківські та інші фінансові послуги в національній валюті, а за наявності відповідної ліцензії Національного банку України - в іноземній валюті. Загальні положення про виконання грошового зобов'язання закріплені у ст. 533 ЦК, зокрема в ч.3 цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, установлених законом. Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Частиною третьою статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Таким чином, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частиною третьою ст. 533 ЦК. Судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов'язання, що існувало між сторонами. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі №6-1063цс17 та у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 638/1841/14-ц. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Із врахуванням вимог ст. 80 ЦПК України надані позивачем докази вбачаються достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення [PERSON] умов кредитного договору, а [PERSON] умов договору поруки, що є підставою для солідарного стягнення із відповідачів суми заборгованості у заявленому розмірі, а саме 60 523, 27 швейцарських франків. Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 23 747, 35 грн, який на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів у розмірі по 11 873, 68 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved