Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У червні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 19.03.1998 року за двором купівлі-продажу придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS] за 5000,00 грн. Вказаний договір був укладений на Кременчуцькій товарній біржі і відповідно до вимог ЗУ «Про товарну біржу», зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 154-Н від 19.03.1998 року та нотаріально не посвідчений. Право власності на квартиру було зареєстровано у Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі М-4 за р.№582. В даний час вона бажає продати квартиру, але нотаріус відмовив у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири, оскільки договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчений. Тому вирішила звернутися до суду для захисту свого порушеного права та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 19.03.1998 року між сторонами у справі на Кременчуцькій товарній біржі і зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 154-Н від 19.03.1998 року - дійсним. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та участі її довірителя, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Третя особа КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» просили справу розглядати за відсутності їх представника, покладались на розсуд суду. Третя особа Кременчуцька товарна біржа у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 19.03.1998 року за двором купівлі-продажу [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS] за 5000,00 грн. Вказаний договір був укладений на Кременчуцькій товарній біржі і відповідно до вимог ЗУ «Про товарну біржу», зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 154-Н від 19.03.1998 року та нотаріально не посвідчений. Право власності позивача на квартиру було зареєстровано у Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі М-4 за р.№582. В даний час позивач бажає продати квартиру, але нотаріус відмовив у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири, оскільки договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчений. Спірний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії ЦК УРСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору міни чи купівлі-продажу лише житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму ВСУ від 25.12.1992 року №13 та від 25.05.1998 року №15) з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових договорах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Договір купівлі-продажу був укладений до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року. Згідно ч.4 ст. 3 цього закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, виконання договору відбулося. Відповідно до вимог статі 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору , що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved