Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.07.2019 року вирок\~ Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.10.2017 року відносно [PERSON] - в частині відмови в задоволенні цивільних позовів потерпілих [PERSON] , [PERSON] та цивільних позивачів [PERSON] та [PERSON] - скасовано та призначено в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.08.2019 року цивільний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , НАСК «Оранта», ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», Фермерського господарства «Кегичівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - прийнято до розгляду. 14.11.2019 року представником [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокатом Мельниченко Є.О. до суду подано уточнену позовну заяву, згідно якої представником було уточнено коло учасників судового розгляду- з боку позивачів - та позовні вимоги до них, у відповідності до вироку Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.10.2017 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.11.2019 року уточнену позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до НАСК «Оранта», ТОВ «ЮЛІС-А», Фермерського господарства «Кегичівське», третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прийнято до розгляду; судом ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Представник позивачів [PERSON] і [PERSON] адвокат Мельниченко Є.О. з урахуванням уточнень від 14.11.2019 року, просив суд: - стягнути солідарно з ФГ «Кегичівське» та ТОВ «Юліс-А» на користь [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, 1\~000\~000,00 грн.; - стягнути з НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, 69\~116,49 грн.; - стягнути з усіх відповідачів, пропорційно, на користь позивачів документально підтверджені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів [PERSON] зазначає, що 30.05.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ -33021», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Peugeot Boxer», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] отримав важкі тілесні ушкодження, автомобіль «Peugeot Boxer», державний номер [NUMBER] , знищений, оскільки вартість відновлюваного ремонту перевищує вартість автомобіля. Водій [PERSON] також отримав тілесні ушкодження, автомобіль «ГАЗ -33021», державний номер [NUMBER] , пошкоджений. Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.10.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало одностороннє порушення обвинуваченим [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЮЛІС-А», транспортний засіб «ГАЗ -33021», державний номер [NUMBER] , на праві власності належав Фермерському господарству «Кегичівське», договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений з НАСК «ОРАНТА». Розмір завданої позивачу [PERSON] моральної шкоди представник позивача обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2015 року [PERSON] спричинені важкі тілесні ушкодження: перелом кісток тазу, розриви внутрішніх органів, забій легенів, серця, розрив стравоходу, що зробило [PERSON] інвалідом у віці 22 років. Втрата здоров`я в такому молодому віці викликала ряд психологічних страждань, пов`язаних з страхом неможливості мати дружину, дітей, не знайти роботу тощо. [PERSON] назавжди втратив нормальну якість життя, оскільки досі відчуває больові відчуття, дискомфорт при диханні, пересуванні, поганий сон, залежність від оточуючих, йому необхідна тривала реабілітація. Розмір завданні моральної шкоди [PERSON] оцінює у 1\~000\~000,00 грн. Позивач [PERSON] є власником автомобілю «Peugeot Boxer», державний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2015 року автомобіль був знищений, позивачу [PERSON] завдана матеріальна шкода у розмірі 74\~166,49 грн., тобто в розмірі ринкової вартості транспортного засобу. Згідно звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу №636/17 від 28.11.2017 року матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «Peugeot Boxer», державний номер [NUMBER] , складає 74\~166,49 грн. мінус 5050,00 грн. (вартість залишків пошкодженого транспортного засобу), що дорівнює 69\~116,49 грн. Вказану суму представник позивача [PERSON] просить стягнути з НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.11.2019 року клопотання представника позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Мельниченко Є.О. про витребування доказів задоволено, судом витребувано з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області та Головного Управління Державної фіскальної служби в Харківській області інформацію щодо перебування [PERSON] з ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» та ТОВ «ЮЛІС-А» в трудових відносинах за період часу з 01.03.2013 року до 13.08.2015 року. Ухвалами Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.11.2019 року, 05.12.2019 року та від 06.04.2020 року заяви представника позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Мельниченко Є.О. про забезпечення позову шляхом накладення арештів на банківські рахунки відповідачів повернуті заявнику адвокату Мельниченко Є.О., як такі, що подані без додержання вимог ст.151 ЦПК України. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.12.2019 року клопотання представника позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Мельниченко Є.О. про витребування доказів задоволено, витребувано з Головного Управління Державної фіскальної служби в Харківській області інформацію щодо відкритих банківських рахунків відповідачів ТОВ «ЮЛІС-А» та ФК «Кегичівське». Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.12.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник Фермерського господарства «Кегичівське» адвокат Щеглов Д.С. надав суду відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 193-197), у якому проти заявлених позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог до Фермерського господарства «Кегичівське», оскільки на думку представника відповідача до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 1187 ЦК України, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України - шкода заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, представник відповідача посилається на те, що згідно ст.1172 ЦК України, яка є в даному випадку спеціальною нормою, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Оскільки [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду під час виконання доручення ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» та перебував із зазначеною юридичною особою у трудових відносинах до спірних правовідносин має бути застосована саме спеціальна норма, яка має пріоритет над загальною нормою. Автомобіль «ГАЗ 33021», держаний номер [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у володінні та розпорядженні ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», відповідно до договору оренди від 04.05.2015 року, яке і здійснювало його експлуатацію. Отже, Фермерське господарство «Кегичівське» є неналежним відповідачем у даній справі. Директор ТОВ «Юліс-А» Кудла А.С. надав суду відзив на позовну заяву (т.1 а.с.208-211), у якому проти заявлених позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Юліс-А», оскільки ТОВ «Юліс-А» є неналежним відповідачем у цій справі. Згідно ст.1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Оскільки [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду під час виконання доручення ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» та перебував із зазначеною юридичною особою у трудових відносинах до спірних правовідносин має бути застосована саме зазначена норма. Представник НАСК «ОРАНТА» в судові засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні отримані поштові повідомлення, про причини неявки представник відповідача не повідомив, відзив на позов суду не надано. Разом з цим, під час розгляду кримінального провадження, а саме 08.07.2016 року, представник НАСК «ОРАНТА» надавав суду заперечення проти цивільного позову до страхової компанії (справа № 644/9361/15-к, т. № 2, а.с. 225-227), у яких посилався на те, що дійсно між страховою компанією НАСК «ОРАНТА» та ФГ «Кегичівське» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ГАЗ-3301», державний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності страховика встановлений за шкоду завдану життю та здоров`ю 100 000 грн., за шкоду завдану майну 50 000 грн., франшизу встановлено в розмірі 510 грн. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подано до страховика потерпілими особами [PERSON] та [PERSON] . Заяв про страхове відшкодування не зареєстровано. Крім того, відповідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку визначено дійсну вартість автомобіля та вартість відновлювального ремонту, що перевищує вартість автомобіля. Відповідно до вимог п.30.1, 30.2. ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правовою відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, такого доказу стороною не надано. З урахуванням викладеного, представник страхової компанії просив суд залишити позов в частині вимог до страхової компанії без розгляду. Третя особа [PERSON] в судові засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка (явочний аркуш), про причини неявки суд не повідомив, пояснення щодо позову не подавав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 644/9361/15-к за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні їх правовідносини. Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.10.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено від відбування покарання у зв`язку із амністією. Вказаним вироком цивільний позов\~потерпілих та\~цивільних позивачів\~задоволено частково.\~Стягнуто з\~ПАТ НАСК\~«Оранта» на\~користь [PERSON] \~у відшкодування\~матеріальної шкоди\~52\~430\~грн.\~91\~коп.,\~моральної шкоди\~2621\~грн.\~55\~коп.,\~а всього\~55052\~грн.\~46\~коп.\~Стягнуто з\~ПАТ НАСК\~«Оранта» на\~користь [PERSON] \~у відшкодування\~матеріальної шкоди\~1219\~грн.\~36\~коп.,\~моральної шкоди\~61\~грн.,\~а всього\~1280\~грн.\~36\~коп.\~Стягнути з\~ПАТ НАСК\~«Оранта» на\~користь [PERSON] \~у відшкодування\~матеріальної шкоди\~2540\~грн.,\~моральної шкоди\~127\~грн.,\~а всього\~2667\~грн.\~В задоволенні\~інших вимог\~цивільного позову\~відмовлено(справа № 644/9361/15-к, т. № 3, а.с. 207-221). Згідно вказаного вироку 30.05.2015 року приблизно о 04:00 годині, [PERSON] керував технічно справним автомобілем «ГАЗ-33021», р.н. [NUMBER] , що зареєстрований за ФГ «Кегичівське» і знаходиться на правах оренди у ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», та рухався по автошляху «Київ-Харків-Довжанський» зі швидкістю понад 90 км/г, зі сторони міжнародного аеропорту м. Харкова у напрямку м. Києва. В ході руху по вказаній ділянці дороги, в районі 515 км, поблизу АЗС «MARSHAL», [PERSON] , грубо порушив вимоги п.п.10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Pegeuot Boxer», р.н. [NUMBER] , який в цей час рухався по своїй смузі руху у зустрічному для нього напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Pegeuot Boxer» - [PERSON] отримав тілесні ушкодження. У [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден чола, передньої поверхні грудної клітини та кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Закрита травма грудної клітини, забій серця та легенів, закритий перелом кісток тазу з обох боків, закритий перелом лівої стегнової кістки у середній третині із зсувом, закритий внутрішньо суглобовий перелом кісток лівої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Закрита травма животу, розриви печінки, розриви брижі тонкої кишки, десерозації тонкої та сигмоподібної кишок, множинні гематоми кишечнику, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Порушення вимог Правил дорожнього руху України [PERSON] , яке знаходиться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не переконався у безпеці маневру, змінив напрямок руху свого транспортного засобу ліворуч, та, виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення з автомобілем «Pegeuot Boxer», який рухався по своїй смузі руху в зустрічному для нього напрямку, що спричинило вищевказані наслідки. Порушення [PERSON] п.п 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками. В рамках вказаного кримінального провадження [PERSON] та [PERSON] було заявлено цивільні позови до обвинуваченого [PERSON] , НАСК «Оранта», ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», ФГ «Кегичівське». [PERSON] просив стягнути на його користь 358944,66 гривень, з яких 58944 гривні 66 копійок стягнути з НАСК «Оранта» у якості відшкодування шкоди завданої здоров`ю, та 2947 гривень 23 копійки моральної шкоди, а 297052,77 гривень стягнути з обвинуваченого [PERSON] винного в ДТП. [PERSON] просив стягнути 92333,49 гривень, з яких 49490 гривень стягнути з НАСК «Оранта» у якості відшкодування матеріальної шкоди, а решту 24676,49 гривень стягнути з обвинуваченого [PERSON] винного в ДТП, а також стягнути з [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди, завданої знищенням майна 15000 гривень, 3167 гривень у якості відшкодування додаткових витрат. Вирішуючи питання цивільного позову, у вироку, суд виходив із того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «Юліс-А», виконував роботу на ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», відповідно до укладеного договору між відповідними товариствами, та автомобіль на якому було вчинено ДТП перебував в оренді ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», на підставі відповідного договору. В задоволенні вимог потерпілих та цивільних позивачів, які заявлені безпосередньо до [PERSON] судом було відмовлено. При цьому частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до страхової компанії на суму завданої матеріальної шкоди, а саме на загальну суму 52430 гривень 91 копійка. З урахуванням встановленої суми відшкодування матеріальної шкоди, суд вважав, що підлягає відшкодуванню 2621 гривня 55 копійок моральної шкоди. Що стосується вимог [PERSON] про відшкодування шкоди до страхової компанії, то цивільним позивачем [PERSON] на підтвердження понесених матеріальних збитків надано відповідний звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу №159/07/15 від 13.07.2015 року. В ході розгляду справи стороною цивільного позивача суду не подавалось доказу на підтвердження вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоду, що фактично унеможливлює суд визначити розмір завданої шкоди, яка підлягає стягненню з страхової компанії, та доводи сторони цивільного відповідача викладені в запереченнях заслуговують уваги. Враховуючі наведене, суд відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині до страхової компанії. Як вбачається із змісту позовних вимог [PERSON] ним також були понесені витрати на евакуатор, що склали 1600 гривень, а також витрат на оплату послуг перебування автомобілю на штраф-майданчику в розмірі 940 гривень, суд прийшов до висновку, що зазначені витрати підлягають стягненню з страхової компанії та позов в цій частині підлягає задоволенню. З урахуванням встановленої суми відшкодування матеріальної шкоди, суд вважав, що підлягає відшкодуванню 127 грн. моральної шкоди. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.07.2019 року вирок Орджонікідзевського районного суду\~м.Харкова\~від 02.10.2017\~року відносно\~ [PERSON] \~-\~в частині\~відмови в\~задоволенні цивільних\~позовів потерпілих\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та цивільних\~позивачів [PERSON] \~та [PERSON] \~скасовано та\~призначено в\~цій частині\~новий розгляд\~в порядку\~цивільного судочинства\~в суді\~першої інстанції.В іншій частині оскаржуваний вирок залишено без змін. Так, суд апеляційної інстанції зауважив, що у вироку суду першої інстанції вказано, що вимоги потерпілих та цивільних позивачів, які заявлені безпосередньо до [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки вимог до ТОВ «Юіс-А» цивільними позивачами не заявлялось, клопотань щодо залучення їх до участі у справі у якості цивільного співвідповідача також, що не позбавляє їх права звернутись до суду із відповідним позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства. Натомість у мотивувальній частині вироку міститься посилання суду, що стороною цивільного позивача суду не подавалось доказу на підтвердження вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що фактично унеможливлює визначити розмір завданої шкоди, яка підлягає стягненню з страхової компанії. Враховуючи наведене, суд вказав, що позовні вимоги в цій частині до страхової компанії задоволенню не підлягають. Такі висновку суду є суперечливими, оскільки відмова суду першої інстанції по суті в частині відшкодування матеріальної шкоди вартості транспортного засобу, перешкоджає повторному зверненню позивачів в суд першої інстанції в порядку цивільного судочинства. При цьому така відмова суду не містить обґрунтування, суд лише послався на обставину що суду не надано доказів на підтвердження вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Натомість на аркуші 133 Т.2 міститься звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу. На думку колегії суддів, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаному доказу. Отже, вироком суду першої інстанції, який в цій частині був залишений без змін апеляційною інстанцією встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «Юліс-А», а автомобіль, на якому було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, перебував у володінні, на правах оренди, у ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», на підставі відповідного договору. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Щодо позовних вимог [PERSON] про солідарне стягнення з ФГ «Кегичівське» та ТОВ «Юліс-А» на його користь, у якості відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, 1\~000\~000,00 грн. суд зауважує наступне. Так, у позовній заяві позивач [PERSON] просить суд стягнути на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 1\~000\~000,00 грн. Відповідальність за спричинену моральну шкоду, на думку позивача [PERSON] , покладається на Фермерське господарство «Кегичівське» та ТОВ «Юліс-А» у солідарному порядку. Такий розподіл мотивований позивачем, тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, яким керував винуватець дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , «ГАЗ-33021», державний номер [NUMBER] , належав Фермерському господарству «Кегичівське». При цьому, під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах та виконував свої трудові обов`язки по відношенню до ТОВ «Юліс-А». Судом встановлено, що 30.05.2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода з встановленої вироком суду вини водія [PERSON] , який в момент дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом «ГАЗ-33021», реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно інформації, наданої Головним Управлінням пенсійного фонду України в Харківській області №35360/06-20 від 29.11.2019 року, [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «Юліс-А» в період з березня 2014 року по травень 2017 року; за період з березня 2013 року по серпень 2015 року звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за [PERSON] страхувальником ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» не надавалися.(т.1 а.с.162). Таким чином, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2015 року, [PERSON] перебував в трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Юліс-А». Згідно договору про надання послуг по наданню працівників від 01.01.2013 року (т.1 а.с.196-197), який наданий суду ФК «Кегичівське» та ТОВ «Юліс-А», ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», у якості замовника, уклав договір з ТОВ «Юліс-А», яким ТОВ «Юліс-А» зобов`язався надавати ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» послуги з надання робітників. Заперечуючи проти\~позовних вимог\~представник ТОВ\~«Юліс-А»\~посилався на\~те,\~що[PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду під час виконання доручення ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» та перебував із зазначеною юридичною особою у трудових відносинах на підставі вищевказаного договору про надання послуг по наданню працівників від 01.01.2013 року. Дослідивши договір про надання послуг по наданню працівників від 01.01.2013 року, який укладений між ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» та ТОВ «Юліс-А», суд розцінює його критично, оскільки вказаний договір має не конкретизований характер, зокрема не містить відомостей щодо переданих в рамках договору працівників, конкретних прізвищ працівників, їх посад, обов`язків тощо. Крім того, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ГАЗ 33021» реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, належить відповідачу ФГ «Кегичівське» (справа № 644/9361/15-к, том 1 а.с.126). Разом з цим, згідно договору оренди автомобіля від 04.05.2015 року, ФГ «Кегичівське» передало в оренду ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» автомобіль «ГАЗ 33021», державний номер [NUMBER] , строк оренди складає з 04.05.2015 року по 31.12.2016 року. Згідно розділу №7 вказаного договору, орендар ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» зобов`язався нести відповідальність за шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку ст.1187 ЦК України (т.1 а.с.29). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України , шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином,\~ст. 1187\~ЦК Українивстановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, таким суб`єктом є особа, яка на\~відповідній правовій\~підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом з цим, згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що у\~виниклих правовідносинах\~слід застосовувати\~норми ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої суб`єктом відповідальним за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У даному випадку такою особою є ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський», а відповідною правовою підставою є договір оренди автомобіля від 04.05.2015 року, яким ФГ «Кегичівське» передало в оренду ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» автомобіль «ГАЗ 33021», державний номер [NUMBER] . Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Хлібокомбінат «Кулиничівський» припинено13.08.2015 року на підставі рішення про припинення. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що позивачем [PERSON] не заявлено позовних вимог до ТОВ «Хлібокомбінат\~«Кулиничівський»,\~суд приходить\~до висновку\~про відмову\~в задоволенні\~позовних вимог[PERSON] про солідарне стягнення з ФГ «Кегичівське» та ТОВ «Юліс-А» на його користь, у якості відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 1\~000\~000,00 грн., оскільки заявлені позивачем відповідачі не є суб`єктами, які мають нести відповідальність за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, у даному випадку транспортним засобом. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з НАСК «ОРАНТА» на його користь в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, 69\~116,49 грн., суд зауважує наступне. Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України,\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі\~ст. 1194 ЦК України,\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями\~28,\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті\~дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що між НАСК «Оранта» та ФГ «Кегичівське» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є «ГАЗ-3301», державний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності страховика встановлений за шкоду завдану життю та здоров`ю 100.000 гривень, за шкоду завдану майну 50.000 гривень, франшизу встановлено в розмірі 510 гривень. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подано до страховика потерпілою особою [PERSON] . Відповідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку визначено дійсну вартість автомобіля та вартість відновлювального ремонту, що перевищує вартість автомобіля. Відповідно до вимог п.30.1, 30.2. ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правовою відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Pegeuot Boxer», р.н. [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу [PERSON] . Згідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої пошкодження транспортного засобу №159/07/15 від 13.07.2015 року, вартість відновлювального ремонту складає 197959, 11 грн., дійсна ринкова вартість транспортного засобу складає 74\~166, 49 грн. Згідно звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу № 636/17 від 28.11.2017 року ринкова вартість транспортного засобу «Pegeuot Boxer», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] складає 74\~166,49 грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу складає 197\~959,11 грн. Таким чином, оцінювач зробив висновок про те, що ринкова вартість післяаварійного автомобіля «Pegeuot Boxer», реєстраційний номер [NUMBER] в пошкодженому стані становить 5050,00 грн. (справа № 644/9361/15-к, т. № 3, а.с.310-314). Враховуючи викладене, суд визначає розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з НАСК «Оранта» на користь позивача [PERSON] , як різницю між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та вартістю після дорожньо-транспортної\~пригоди(вартість залишків пошкодженого транспортного засобу), що складає 69\~116,49 грн. ( 74166,49 5050,00 = 69\~116,49). Таким чином, позовну вимогу [PERSON] про стягнення з НАСК «ОРАНТА» на його користь в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 69\~116,49 грн., суд вважає обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати вирішуються судом у відповідності до норм ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягується судом з НАСК «Оранта» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial