Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 31 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подачі відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття дітей. Рішення суду допустити до негайного виконання. Стягнути з відповідача 1500 гривень на отримання правничої допомоги. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають трьох дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Вона ніде не працює, доглядає малолітніх дітей, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не дає, хоч має таку можливість, тому що працює за кордоном та має високі доходи. Відповідач направив суду відзив на позов, вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, однак через погіршення сімейних відносин змушений проживати окремо. На даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, пов`язаному з карантином. Всі кордони закриті, тому він не має можливості виїхати на роботу за межі України. З цієї ж причини знайти роботу в Україні зараз неможливо. Отже він залишився без можливості працювати. Крім того, рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей. Зважаючи на такі обставини він не має можливості надавати матеріальне утримання дружині в розмірі заявлених позовних вимог. Просить врахувати, що аліменти на утримання дружини стягуються до досягнення дитиною трьохрічного віку, а не до повноліття, як просить позивачка. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають трьох дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей (а. с. 3, 7-9). Діти живуть з позивачкою, що підтверджується довідкою № 77 про склад сім`ї виданою 29 січня 2020 року Лоп`янським старостинським округом Долинської об`єднаної територіальної громади (а. с. 6). Відповідач ніде в Україні не працює, що підтверджується копією його трудової книжки (а. с. 20, 21). Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки - синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , які на даний час не досягли трьохрічного віку та живують разом з позивачкою. Отже позивачка потребує матеріальної допомоги. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно змісту ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а дружина має право на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі, до досягнення наймолодшою дитиною трьох років, що буде відповідати інтересам як дітей, так і дружини, обставинам справи і вимогам Закону. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти на її утримання у розмірі заявлених позовних вимог. Відповідач довів, що на даний час сплачує аліменти на утримання дітей по 1100 гривень на дитину на місяць, ніде не працює, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 80 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у меншому розмірі. Що стосуються вимоги позивачки про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дітьми повноліття, то вона підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідно до положень ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Крім того, позивачка понесла документально підтверджені судові витрати на правову допомогу. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial