Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У травні 2015 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № DND0AK09985255 на загальну суму 108\~701,31 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 03.10.2005 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» та [PERSON] (надалі Відповідач-1) уклали кредитний договір № DND0AK09985255, відповідно до умов якого Відповідачу-1 було надано кредит у розмірі 42\~560,00 грн. на термін до 04.10.2010 року, у той час як він зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач-1 не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань, станом на 27.04.2015 року Відповідач-1 має заборгованість перед Позивачем у розмірі 108\~701,31 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 21\~571,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 38\~356,57 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 306,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 48\~466,45 грн. В забезпечення виконання зобовязання за Договором, між позивачем та [PERSON] (надалі - Відповідач-2) було укладено договір поруки. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах несуть відповідальність як солідарні боржники, позивач обєднав позовні вимоги до кількох відповідачів в одній позовній заяві. Тому, ПАТ КБ «Приватбанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач-1 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно отримував кредит на придбання автомобілю. Кошти видані за кредитом одразу були перераховані на рахунок підприємства, яке займається продажем автомобілів, у якого він придбавав автомобіль. До 2009 року він сплачував кредит регулярно, але потім, після проблем із здоровя в нього виникла заборгованість за кредитом, оскільки кошти витрачалися на покращення стану його здоровя. В результаті виникнення заборгованості позивачем було звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль, та спрямовано виручені грошові кошти на сплату заборгованості за кредитним договором. Але, як виявилося, коштів за автомобіль було не достатньо для сплати усієї суми заборгованості, він не прокнтролював повне погашення заборгованості за кредитом, на підставі чого на протязі цих років сума заборгованості значно збільшилася. Позивачем було запропоновано йому сплатити заборгованість у розмірі 26\~460,00 грн., для того аби врегулювати спір у досудовому порядку та закрити існуючий борг за кредитним договором. Але Відповідач-1 не сплатив зазначену суму у добровільному порядку. Враховуючи наведене, Відповідач-1 визнав позовні вимоги Позивача частково, у розмірі 26\~460,00 грн., у іншій частині позовних вимог просив суд відмовити. Відповідач-2 у судовому засіданні пояснила суду, що вона дійсно укладала з Позивачем договір поруки, та зобовязувалась перед останнім за виконання кредитного договору Відповідачем-1. Підтвердила пояснення надані Відповідачем -1, та надала аналогічні пояснення. Позов визнала частково, у розмірі 26\~460,00 грн. у іншій частині позовних вимог просила відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 03.10.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Відповідачем-1 було укладено кредитний договір № DND0AK09985255, відповідно до умов якого Відповідачу-1 було надано кредит у розмірі 42\~560,00 грн. на термін до 04.10.2010 року, у той час він зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується ордером розпорядженням № DND0AK09985255 від 03.10.2005 року на суму 42\~560,00 грн. (а.с. 14), перерахувавши їх на рахунок ТОВ «АвтоПриват» з метою придбання Відповідачем-1 автомобіля, оскільки кредит надавався саме для цієї мети. У забезпечення виконання зобовязання за Договором, між позивачем та Відповідачем-2 було укладено договір поруки № DND0AK09985255 від 03.10.2005 року, відповідно до умов якого поручитель, [PERSON] надає поруку перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № DND0AK09985255 від 03.10.2005 року (а.с. 15). Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого\~порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до пункту 2 Договору поруку Відповідач-2 відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором у тому ж розмірі що і Відповідач-1, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідач-1 скористався наданим кредитом, проте зобовязання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 27.04.2015 року Відповідач-1 має заборгованість перед Позивачем у розмірі 108\~701,31 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 21\~571,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 38\~356,57 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 306,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 48\~466,45 грн. (а.с. 4-6). За\~ст. 549 ЦК, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною третьою\~ст. 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. В пункті 27\~Постанови\~\~№ 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства\~\~при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин»\~Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що істотними обставинами в розумінні ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Слід зазначити, що неустойка як спосіб забезпечення виконання зобов'язання та як відповідальність за своєю правовою природою спрямована стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань. Беручи до уваги загальний розмір неустойки у розмірі 48\~466,45 грн., ступінь виконання зобовязання боржником, який сплатив значну суму грошових коштів за кредитним договором, той факт, що на предмет застави було стягнуто звернення та зараховано суму грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, його матеріальний стан, суд приходить до переконання, що розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань є значною сумою, а тому суд вважає за необхідне ухвалити рішення на засадах справедливості та зменшити розмір пені до 2 000,00 грн., в порядку ч. 3\~ст. 551 ЦК України. З огляду на те, що Відповідач-1 прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором, та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, Відповідач-2 не виконав взятих на себе зобовязань за договором поруки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором № DND0AK09985255 від 03.10.2005 року у розмірі 62\~234,86 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 21\~571,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 38\~356,57 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 306,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2\~000,00 грн. Відповідно до\~ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з Відповідачів на користь Позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 622,35 грн. На підставі ст.ст. 526, 549, 551, 553, 554, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial