Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з відвідача на утримання дитини до 4000 гривень щомісячно. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рожнятівського районного суду від 04 листопада 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі по 700 гривень щомісячно. На даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дочки є недостатнім для забезпечення нормальних умов життя та розвитку дитини, а самостійно вона не може утримувати дитину на достатньому рівні. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі заявлених позовних вимог. Відповідач направив суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що на даний час він офіційно не працює, підприємницькою діяльністю не займається, а стан його здоров`я є критичним. Його матеріальне становище на даний час вкрай незадовільне, тому сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі він не має можливості. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, що підтверджується копіями рішень Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року та від 10 червня 2016 року (а. с. 7, 8) та копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 9). Позивачка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується копією виписки з акта огляду медико - соціальною експертною комісією від 05 червня 2019 року (а. с. 10). Дочка сторін [PERSON] знаходиться на диспансерному спостереженні і лікуванні в дерматолога, має захворювання - розповсюджений псоріаз, бляшко видна форма, що підтверджується копією довідки № 237 від 18 жовтня 2019 року та копією медичного висновку № 12 від 20 лютого 2018 року (а. с. 12). Дитина навчалася у 2018-2019 році та продовжує навчання у гуртку «Образотворче мистецтво» в Рожнятівському будинку дитячої та юнацької творчості, що підтверджується довідкою № 15/01-20 від 13 вересня 2019 року. Відповідач знаходиться на диспансерному обліку у лікарів поліклініки Рожнятівської ЦРЛ, потребує періодичного амбулаторного та стаціонарного лікування, що підтверджується довідкою №1 від 02 січня 2020 року (а. с. 22). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану. За змістом п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач на даний час сплачує аліменти на утримання дититни по 700 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 грудня 2019 року для дітей віком до 6 років становить 1779 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 889 гривень 50 копійок на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років - 1109 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі заявлених позовних вимог. Однак судом встановлено, що матеріальний стан позивачки з часу присудження попереднього розміру змінився у зв`язку з наявністю хронічних захворювань у неї та в дитини, а також у зв`язку зі зміню матеріальних потреб дитини у зв`язку з її зростанням. Тому з урахуванням вищенаведеного, матеріального стану платника аліментів та положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити, однак до меншого розміру, ніж просить позивачка. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial