overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «ВТБ [PERSON]» звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 17.12.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ВБР» було укладено кредитний договір №IKСASHVG.162995.006 на підставі якого відповідачу було надано кредит в сумі 5150,00 грн. строком до 16.12.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 12% річних та комісією за надання кредитних коштів у розмірі 1,00% від суми кредиту по договору, щомісяця. Відповідач зобовязався щомісячно в період сплати передбачений кредитним договором, надати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п.2.5. Кредитного договору. Відповідно до п.2.4 Кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати проценти щомісяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно п.6.1 Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом [PERSON] нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 03.06.2015 року у розмірі 6449,43 грн., яка складається із: поточної заборгованості по тілу кредиту 1236,89 грн.; заборгованості по тілу кредиту 2172,90 грн.; поточної заборгованості по сплаті процентів 14,52 грн.; простроченої заборгованості по процентам 594,39 грн.; заборгованості по сплаті комісії 566,50 грн.; пеня - 810,36 грн.; штраф 1053,87 грн. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості . Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату слухання справи повідомлена шляхом розміщення оголошенням в газеті «Урядовий курєр» №156 від 27.08.2015 р., в звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ „Дельта Банк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 27.03.2011 року ПАТ „ Дельта Банк (правонаступник ТОВ КБ «Дельта») та фізична особа резидент України [PERSON] уклали кредитний договір № 007-07250-270311, відповідно якого, позивач відкриває [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30\~000 грн. та встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1\~700,00 грн., а відповідач зобовязаний здійснювати погашення частини суми заборгованості, сплачувати всю суму процентів та пені. Позивач свої зобовязання за договором виконав шляхом відкриття кредитного рахунку. Зі свого боку відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 20.04.2015р. він має заборгованість на загальну суму 2098,69 грн. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2098,69 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Як вбачається з кредитного договору № 007-07250-270311 від 27.03.2011 року, [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00 грн. з встановленням ліміту кредитної лінії в сумі 1700,00 грн. на придбання певного майна/послуг, відповідач у свою чергу за вказаним договором зобовязаний здійснювати погашення частини суми заборгованості, сплачувати всю суму процентів та пені Відповідач станом на 20.04.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 2098,69 грн. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України: наслідками порушення боржником зобовязання є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за недораховану електроенергію в сумі 9493 грн. 50 коп. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], яка проживає за адресою:[INFO], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївоблтеплоенерго». За вказаною адресою оформлено особовий рахунок №7770109. 23 березня 2015 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих [PERSON] було встановлено порушення відповідачем [PERSON] користування електроенергією для населення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі відкритою електропроводкою власника мережі, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку». За вказаним порушенням було складено Акт № В-6810, який підписаний контролерами. Споживач від підпису відмовився, про що є помітка в Акті. 07 травня 2015 року комісією, яка була проведена за відсутності споживача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем [PERSON] було нанесено збитків в розмірі 9493 грн. 50 коп., що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченої електроенергією. Розрахунок боргу проведений за один рік. Таким чином, загальна сума боргу становить 9493 грн. 50 коп. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідно до ч.4 ст. 26 ЗУ «Про енергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526,1166, 1193 ЦК України, «[PERSON] споживання електроенергії для населення», суд дійшов висновку, що пред′явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «МТС Україна» звернулося до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення судового наказу до виконання. В обґрунтування заяви вказували, що 23.04.2012 року Оболонським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 2-н/2605/189/12, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «МТС Україна» заборгованість за надання телекомунікаційних послуг зв'язку у розмірі 3 991, 19 грн. та судовий збір у розмірі 107, 30 грн. 07.06.2012 року вказаний наказ набрав чинності. Проте заявник отримав даний судовий наказ лише 02.12.2014 року, тобто уже з пропущеним строком пред'явлення його до виконання. З вказаних підстав просили поновити строк для пред'явлення судового наказу до виконання. Сторони до судового засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності осіб, що не з'явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 23.04.2012 року Оболонським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 2-н/2605/189/12, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «МТС Україна» заборгованість за надання телекомунікаційних послуг зв'язку у розмірі 3 991, 19 грн. та судовий збір у розмірі 107, 30 грн. 07.06.2012 року вказаний наказ набрав чинності. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «МТС Україна» отримав даний судовий наказ лише 04.12.2014 року, тобто уже з пропущеним строком пред'явлення його до виконання. Згідно ст.371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. З цих підстав суд приходить до висновку, що заява ПАТ «МТС Україна» про поновлення строку для пред'явлення судового наказу до виконання підлягає задоволенню, а строк пред'явлення судового наказу до виконання підлягає продовженню, так як причини пропуску судом визнані поважними. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «СК «УНІКА» звернулось до суду з вищевказаним позовом, у якому вказувало, що 02.09.2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода. Вина [PERSON] підтверджується постановою судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.10.2013 року. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Автомобіль «Кіа», д/н [NUMBER], є власністю [PERSON]. Згідно договору добровільного комплексного страхування на транспорті №001365/4002/0000010 його автомобіль був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «УНІКА». Відповідно звіту №1930 про оцінку транспортного засобу, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Кіа», д/н [NUMBER], внаслідок ДТП становить 7639,44 грн. на підставі страхового акту ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «Кіа», д/н [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 7639,44 грн. (платіжне доручення №037588 від 25.10.2013р.). Жодних коштів в рахунок погашення заборгованості від [PERSON] не надходило, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу. У судове засідання представник позивача не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав та просив слухати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода. Вина [PERSON] підтверджується постановою судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.10.2013 року. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Автомобіль «Кіа», д/н [NUMBER], є власністю [PERSON]. Згідно договору добровільного комплексного страхування на транспорті №001365/4002/0000010 його автомобіль був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «УНІКА». Відповідно звіту №1930 про оцінку транспортного засобу, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Кіа», д/н [NUMBER], внаслідок ДТП становить 7639,44 грн. на підставі страхового акту ПАТ «СК «УНІКА» сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «Кіа», д/н [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 7639,44 грн. (платіжне доручення №037588 від 25.10.2013р.). Суд вважає позов обґрунтованим, а тому віи підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 серпня 2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 1206. Згідно ухвали від 25 вересня 2015 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було передано на розгляд Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою від 28 жовтня 2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було прийнято до провадження. Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO], які проживають разом з матірю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З липня 2015 року разом з дружиною спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати між ним та [PERSON] шлюбу, зареєстрований 04 серпня 2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1206. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1206, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 112679, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 194430 та [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO], народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 311205. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2015 року сторонам надано строк для примирення, однак заходи суду щодо їх примирення позитивного результату не дали. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, з липня 2015 року спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 вересня 1969 року Тарасівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 39. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З дружиною спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований 02 вересня 1969 року Тарасівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 39. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 1969 року Тарасівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. . Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю позивач зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 1305. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Більше року з дружиною спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований 02 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1305. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримав та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1305, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 102013, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя, їхня сім'я розпалася, більше року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила змінити її прізвище на дошлюбне Гергіль, а тому суд змінює прізвище позивачу після розірвання шлюбу Гергіль.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 грудня 1991 року Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 386. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З дружиною спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб, 14 грудня 1991 року Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 386. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 1991 року Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області, актовий запис № 386, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя, їхня сім'я розпалася, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved