Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його мати [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У 2014 році його мати померла. [PERSON] залишився проживати сам за вказаною адресою. В березні 2015 року він поїхав працювати до м.Дніпропетровська, де й проживав за адресою: [INFO] (гуртожиток), а в жовтні повернувся до м.Марганця, і лише в лютому 2016 року дізнався про наявність заповіту, складеного [PERSON], на його користь, а в березні 2016 року про смерть заповідача. Приватним нотаріусом [PERSON], до якої він звернувся з питанням щодо спадщини у березні 2016 року, було відмовлено у звязку з пропущенням шестимісячного строку на прийняття спадщини. Вважає, що пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту та смерть заповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив заявлені вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач пропустив шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а саме: з 01 березня 2015 року по 01 жовтня 2015 року [PERSON] в м.Марганці не проживав і не спілкувався зі [PERSON], і те, що останній помер, дізнався лише у лютому 2016 року. Даний факт можуть підтвердити свідки. Також, позивач був необізнаний про наявність заповіту на його користь. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки, на її думку, позивач не довів того, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень стосовно позовної заяви не має. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як зазначає позивач у своєму позові, [PERSON] був чоловіком його матері [PERSON], з якою проживав за адресою: [INFO]. 15 серпня 2012 року померла [PERSON], актовий запис № 573 (а.с.5). 18 вересня 2012 року [PERSON], [INFO], заповів на випадок своєї смерті все своє майно [PERSON], [INFO] (а.с.7). 12 березня 2015 року [PERSON] помер, актовий запис № 183 (свідоцтво про смерть серія І-КИ № 615218, а.с.6). З приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса лише в березні 2016 року. [PERSON] зареєстрований та фактично проживає: [INFO]. Згідно довідки Дочірнього підприємства «Побут» Дніпропетровської виробничо-торгівельної фірми «Славутич» [PERSON] проживав за адресою: [INFO], з 01 березня 2015 року по 01 жовтня 2015 року (а.с.8). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що намагалися знайти [PERSON] у м.Марганці в 2015 році, однак дізналися лише про те, що він поїхав на заробітки. Отже, судом встановлено, що з 01 березня 2015 року і до 01 жовтня 2015 року позивач працював в м.Дніпропетровську. Відповідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦПК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, обставиною, яку зобовязаний був довести [PERSON]С, є поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Однак, позивач довів лише той факт, що працював у м.Дніпропетровську в період з 01 березня по 01 жовтня 2015 року. Разом з тим, [PERSON] не доведено, що з моменту смерті [PERSON] і до березня 2016 року, коли він звернувся до нотаріуса, йому було невідомо про смерть [PERSON] та про наявність заповіту, складеного на його користь. За таких обставин суд не вбачає підстав до задоволення позову.

Outcome: dismissed