Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 31 грудня 1998 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 475. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З лютого 2017 року однією сімєю вони не проживають через те, що сумісне життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на життя та сімейні обовязки з введення господарства та вихованню дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена, та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «Щербіна». Відповідач у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І - НО № 040294, виданого 31 грудня 1998 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, 31 грудня 1998 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 475. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Щербіна». Судом встановлено, що 15 червня 1999 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-НО № 467363 виданого 12 червня 2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 324(а.с.8). 25 липня 2008 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 211750, виданим 04 серпня 2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 558(а.с.7). Згідно виданої 24 травня 2017 року довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в м. Маріуполі Донецької області по вул. Блажевича, буд.21 а, вбачається що за вказаною адресою позивачка проживає разом зі своїм сином [PERSON], [INFO](а.с.12). Відповідно до довідки № 3527 від 11.04.2017 року виданої головною бухгалтерією ПАТ «ММК ім.Ілліча», вбачається, що відповідач по справі [PERSON] працює машиністом тепловоза та його заробітна плата за період з 21.02.2017 року по 31.03.2017 рік складає 9513,53 грн.(а.с.11). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Також є всі підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved