Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну місця проживання спільного сина [PERSON] та звільнення позивача від сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він та відповідач по справі, [PERSON], з 19.12.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1119. [INFO] у них народився спільний син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 444. 04.09.2015 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між нами був розірваний. Визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] з матір'ю - [PERSON]. З січня 2016 року малолітній син [PERSON] почав проживати разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], та знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача. Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.12.2014 року з позивача щомісячно стягуються аліменти на ім'я [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючи на статті 161 та 192 Сімейного кодексу України, позивач просив постановити рішення про зміну місця проживання малолітнього сина [PERSON] з батьком [PERSON] та звільнити від обов'язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], що стягуються на підставі рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.12.2014 року. В судовому засідання позивач не з'явився, подав до суду письмову заяву згідно якої просив позов розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав з тих підстав та мотивів, які викладені в позові. Зазначив, що спільний з відповідачем син на день розгляду справи продовжує проживати з ним спільно та знаходиться на його утриманні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, докази про що містяться в матеріалах справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Крюківської районної ради в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про слухання справи без їх участі та підтримання позову в повному обсязі, та подав до суду Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про доцільність зміни місця проживання малолітнього [PERSON], затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 27.03.2017 року № 228 «Про затвердження висновку щодо доцільності зміни місця проживання малолітнього [PERSON]». Суд, вивчивши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивач по справі, [PERSON], та відповідач, [PERSON], з 19.12.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1119. [INFO] у них народився спільний син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 444. 04.09.2015 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між нами був розірваний. Визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] з матір'ю - [PERSON]. З січня 2016 року малолітній син [PERSON] почав проживати разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], та знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача. Даний факт підтверджується Актом про проживання від 25.05.2016 року, складеного фахівцем ТОВ «Добробит» [PERSON], згідно якого громадян [PERSON], 1986 р.н. фактично проживає з неповнолітнім сином [PERSON] за адресою [ADDRESS], з січня 2016 року по теперішній час. З вказаного періоду позивач самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням сина [PERSON]. Позивач по справі офіційно працевлаштований, має регулярний заробіток, за місцем роботи характеризується позитивно. Згідно Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про доцільність зміни місця проживання малолітнього [PERSON], затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 27.03.2017 року № 228 «Про затвердження висновку щодо доцільності зміни місця проживання малолітнього [PERSON]», було визначено за доцільним змінити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] Згідно даного висновку відповідач [PERSON] не заперечує про зміни місця проживання їх спільного з позивачем сина [PERSON] з батьком [PERSON] Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина,не має права перешкоджати тому з батьків,хто проживає окремо,спілкуватися з дитиною,брати участь у її вихованні. Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено судом, згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.12.2014 року з позивача щомісячно стягуються аліменти на корсить [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У чинність ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки на час розгляду справи встановлено, що дитина фактично проживає з позивачем та знаходиться на повному його матеріальному утриманні, суд вважає за доцільним задовольнити позовну вимогу в цій частині за звільнити позивача від обов'язку сплати аліментів. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved