Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, в якому прохала змінити розмір аліментів, визначений рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.03.2012 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на ? частину заробітку (доходу) платника щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Мотивуючи заявлені вимогу позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], на утримання якої за судовим рішенням відповідач зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно. Враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, має сталий дохід а визначений судом розмір аліментів, на сьогодні є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позивач прохає змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку. Ухвалою суду від 10 липня 2018 року (а.с.13) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. За ухвалою суду від 09 серпня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору судом залучено [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON], наполягаючи на викладених у позові обставинах, просила її вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався. В судовому засіданні [PERSON] не заперечуючи проти стягнення аліментів, просив суд при визначенні їх розміру врахувати наявність у нього дітей від іншого шлюбу, на утримання яких він зобов'язаний до сплати аліментів за судовим рішенням. Тому просив визначити такий розмір аліментів, який би не перевищував розміру аліментів, що визначений судом на утримання інших дітей. Третя особа [PERSON] вирішення спору залишила на розсуд суду та пояснила, що має з відповідачем двох спільних неповнолітніх дітей, на утримання яких останній зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що починаючи з 08.01.2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.01.2012 року (а.с.2). Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], (а.с.4), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Місце проживання неповнолітньої [PERSON] зареєстровано разом із позивачкою у справі в м.Горішні Плавні (а.с.4). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.03.2012 року (а.с.3) з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць, починаючи з 26.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із наданою ПрАТ «Полтавський ГЗГ» довідкою від 02.07.2018 року (а.с.21), відповідач [PERSON] починаючи з 12.11.2012 року працює на посаді дробильника дільниці дроблення ДЗФ на ПрАТ «Полтавський ГЗК». Відповідно до довідки ТОВ «Одеське шляхо-будівельне управління» від 15.06.2018 року, розмір отриманого позивачем [PERSON] доходу за період з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року склав 23877,06 грн. (а.с.22). Виходячи із змісту позову та пояснень позивача в судовому засіданні, вимога щодо зміни раніше визначеного способу аліментів, викликана забезпеченням гармонійного розвитку дитини, оскільки розмір аліментів у сумі, що становить 500 грн. на місяць, наразі є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини зі сторони батька, а також наявності у останнього сталого доходу, який він отримує перебуваючи у трудових відносинах з ПрАТ «Полтавський ГЗК». В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що його заробітна плата на місяць складає близько 13000 грн. та зазначив, що окрім доньки [PERSON], має ще двох дітей від іншого шлюбу. Позивачем та третьою особою вказані обставини не заперечувались, тому у відповідності до вимог ст.82 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню, як такі, що визнані учасниками справи. Встановивши фактичні обставини справи, з'ясувавши позиції учасників справи та оцінивши досліджені письмові докази, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог [PERSON], з огляду на нижче наведене. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, норми Закону України «Про охорону дитинства». За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи із змісту ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, рухомого, нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення тощо. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК). Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність на утриманні останнього двох дітей від іншого шлюбу, суд вважає за необхідне змінити визначений попереднім судовим рішенням спосіб аліментів та стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частки заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З огляду на закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності обов'язків обох батьків по утриманню дитини, визначений судом розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, цілком відповідатиме об'єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Суд зазначає, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, з огляду, на дане вимога позивача [PERSON] про стягнення аліментів від дня пред'явлення позову задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial