Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання права власності на майно за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначив, що з 2008 року він працює на виробничо-технічній базі по [ADDRESS] та з того часу відкрито, безперервно використовує металевий ангар для власних потреб, реконструював його після пожежі, зробив освітлення, проводить поточні ремонтні роботи. У квітні 2016 року на територію виробничо-технічної бази по вул. Каруни з'явилися представники відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради та повідомили, що вказаний ангар перебуває на балансі відділу комунального господарства, у зв'язку з чим попросили позивача звільнити та повернути вказаний ангар. Позивач зазначає, що він безперервно на протязі більше 5 років використовує ангар, а тому набув на нього право власності за набувальною давністю. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на рухоме майно - будівельні матеріали, які складають металеву конструкцію - дюралюміневий ангар загальною площею 328,4 кв.м, шириною - 12,5 м; довжиною - 26,25 м, висотою - 5, 25 м. В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суду пояснив, що спірний металевий ангар розташований по [ADDRESS] розміром 24х12 з 2001 року перебуває на балансі відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради. Представник відповідача зазначив, що позивач самовільно, без дозволу Амур-Нижньодніпровської ради захопив вказаний ангар, використовує його у своїх потребах, ангар звільнити відмовляється, у зв'язку з чим рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 19.07.2016 року вирішено провести демонтаж металевої конструкції - ангару по [ADDRESS]. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, взявши до уваги покази свідків, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи убачається, що протоколом інвентаризаційної комісії від 11.07.2001 року, затвердженого головою Амур-Нижньодніпровської ради, були виявлені надлишки основних засобів, у тому числі ангар металевий розміром 24х12 розташований по [ADDRESS]. З 2001 року вказаний перебуває на балансі відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради. 24.10.2006 року ТОВ «ВТ-Альянс» продав, а [PERSON] та [PERSON] купив належний ТОВ «ВТ-Альянс» на праві приватної власності незакінченого будівництвом об'єкт 95% виробничо-технічної бази по [ADDRESS]. В подальшому право власності на незакінчений будівництвом об'єкт 95 % по [ADDRESS] перейшло [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині кожній. Згідно технічного паспорту на корпус виробничо-технічної бази, на території виробничо-технічної бази по [ADDRESS] розташовані: Корпус - А-2; Прибудова -А2-3; Прибудова -А1-3;тамбур: а-1; надбудова на літ. А-3-а1; тераса-а; ганок - а; ангар ( тим час) -Б-1; трансформаторна підстанція -В-1, котельна (тимчас) -Л; будівля вартового (тимчас) -М; вбиральня (тимчас) -Н; літній душ ( тим час) -О; фундамент - ф-т; огорожі - №1-8. Вказана вище виробничо-технічна база по [ADDRESS] розташована на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади м. Дніпро. Позивач використовує тимчасову споруду - металевий ангар розміром 328,4 кв.м, який знаходиться на території виробничо-технічної бази по [ADDRESS] для власних потреб з 2008 року, що підтверджується показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказаний ангар знаходиться на території виробничо-технічної бази по [ADDRESS], крім [PERSON] ангар ніхто не використовував. В той же час свідки: [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що металевий ангар, який використовує для власних потреб [PERSON], знаходиться на балансі відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради. В ангарі зберігається інвентар, який також перебуває на балансі комунального підприємства. З матеріалів справи убачається, що предметом спору є металевий ангар розміром 328, 4 кв.м, який знаходиться на території виробничо-технічної бази по [ADDRESS]. Доказів про те, що спірний металевий ангар, який знаходиться на території виробничо-технічної бази по [ADDRESS] належить [PERSON] чи перебуває на балансі Комунального підприємства Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, матеріалами справи не підтверджується. Згідно протоколу інвентаризаційної комісії, на баланс комунального підприємства був прийнятий ангар розміром 24х12, інвентаризаційний номер 10300009, розташований по [ADDRESS], в той час, як ангар, який використовує [PERSON] розміром 328,4 кв.м розташований на території виробничо-технічної бази по [ADDRESS], інвентарного номеру не має. Належність на праві власності металевого ангару позивачу чи відповідачу матеріалами справи також не підтверджується. З технічного паспорту на корпус виробничо-технічної бази по [ADDRESS] убачається, що металевий ангар під літ. Б загальною площею 328,4 кв.м, шириною - 12,5 м; довжиною - 26,25 м, висотою - 5,25 м., є тимчасовою спорудою та згідно технічного паспорту не підлягає вводу в експлуатацію. Вказана обставина підтверджується також звітом про оцінку майна, де ангар під літ Б-1 зазначено, як тимчасову споруду загальною площею 328,4 кв.м. Тимчасові будівлі та споруди - це виробничі, складські, допоміжні, житлові і суспільні будівлі та споруди, необхідні для виконання будівельно-монтажних робіт і обслуговування працівників будівництва, які спеціально будуються або пристосовуються на період будівництва (пп. 3.1.14.1 ДБН Д.1.1-1-20001). Відповідно до ч.2 ст. 181 ЦК України, рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. ( ч. 2 ст. 181 ЦК України). Згідно ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вимоги ст.ст. 181, 186 ЦК України, тимчасові господарсько -побутові будівлі (сарай, гараж, котельня, металевий ангар, наземні і підземні комунікації) вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними об'єктами, у зв'язку з чим право власності на такі будівлі та споруди окремо визнаватися не може. Таким чином, не може вважатися нерухомим чи рухомим об'єкт, якщо він є тимчасовим, майном, як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Отже, металевий ангар, як тимчасова споруда не може визнаватися окремим об'єктом, на який може визнаватися право власності. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років , набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною даністю на нерухоме майно, транспорті засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Оскільки металевий ангар є тимчасовою спорудою та згідно технічного паспорту є складовою частиною виробничо-технічної бази по [ADDRESS], не підлягає введенню в експлуатацію, а отже не є самостійним майном, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю задоволенню не підлягають. Крім того, спірний металевий ангар під літ. Б-1 загальною площею 328,4 кв.м, шириною - 12,5 м; довжиною - 26,25 м, висотою - 5, 25 м. розташований на території виробничо-технічної бази, яка в свою чергу знаходиться на земельній ділянці Дніпропетровської міської ради, суд вважає, що відповідачем у справі необхідно було залучити співвласників виробничо-технічної бази та Дніпропетровську міську раду. Пред'явлення позову до неналежного відповідача також є підставою для відмови в позові. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed