overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 03.10.1981 року. Від шлюбу у сторін є повнолітні діти. Спільне життя не склалося у зв'язку з виникненням непорозумінь з приводу розв'язання побутових проблем. Перестали розуміти один одного, тому кожен почав жити своїм життям. Протягом 13 років подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач до суду вдруге поспіль не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила та не подала заяви про розгляд справи за її відсутності. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами у справі був зареєстрований 03.10.1981 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3). Від подружнього життя у сторін повнолітні діти. Сімейне життя в сторін не склалось. Протягом останніх 13 років подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 28.12.2007 року було зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з 2011 року. Позивач близько трьох років проживає з іншою сім'єю, в якій народилися діти : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, суду пояснив, що примирення неможливе. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, суду пояснила, що у них з позивачем є спільна дитина, а тому вона проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2007 року, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2011 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Питання щодо утримання дитини вирішено судовому порядку. Позивач близько трьох років проживає з іншою сім'єю, в якій народилися діти : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими свідоцтвами про народження дітей. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу відповідачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 08.10.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №20011097271, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 23836,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,1 % річних. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 19.03.2014 р. становить 28 089, 89 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 089, 89 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 08.10.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №20011097271, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 23836,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,1 % річних. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 19.03.2014 р. становить 28 089, 89 грн., яка складається з: - 22 511,51 грн. - залишок заборгованості за кредитом; - 2,46 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом; - 5 575,89 грн. - комісія за РО. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 08 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 2408,00 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 27 лютого 2014 року становить 1634,50 грн. та складається з: 1157,62 грн. - заборгованість за кредитом; 34,98 грн. - заборгованість по процентам; 441,90 грн. - заборгованість по комісії. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2007 року у розмірі 1634,50 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивач суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положення мст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом установлено, що 08 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 2408,00 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 27 лютого 2014 року становить 1634,50 грн. та складається з: 1157,62 грн. - заборгованість за кредитом; 34,98 грн. - заборгованість по процентам; 441,90 грн. - заборгованість по комісії. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 25.05.2012 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося. Відповідач відбуває покарання в Личаківській ВТК № 30. Вказує, що сім'я існує формально, примирення між сторонами неможливе. Зазначає, що втратила до відповідача почуття любові та поваги. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву (вх. № 10850/14 від 26.06.2014 року), у якій просить розглядати справу за його відсутності. Зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити їй на вихованні. Вимоги обгрунтовані тим, що 31.01.2001 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін двоє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, останні перестали розуміти один одного. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами у справі зареєстрований 31.01.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 096759 (а.с. 3). Від подружнього життя у сторін двоє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 4, 5). Сімейне життя в сторін не склалося, останні перестали розуміти один одного. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про залишення дітей - [PERSON] та [PERSON] на виховання матері, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. На обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 18.04.2013 року. Від шлюбу дітей немає. Сімейне життя не склалось, жодних сімейних стосунків не підтримують. Відповідач ніде не працює, проживає в квартирі позивача за її кошти. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги та не бажає перебувати з останнім у шлюбі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.04.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 14.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області (а.с. 4). Від подружнього життя у дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, тому не бажає перебувати з останнім у шлюбі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК Українита,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва до [PERSON] із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина. Позовні вимоги мотивує тим, що подружжя перебуває у шлюбі з 06.02.10 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, спільне господарство та сумісне проживання між сторонами припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини на думку позивачки не має. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 032 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти задоволення позову заперечував частково. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.02.10 року Сахнівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.07.2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Шлюбне життя з відповідачем не склалась, у зв'язку з різними поглядами на життя. З 2011 року разом не мешкають. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст.. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки подальше сумісне мешкання сторін та збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29 березня 1997 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 206. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачем була подана заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 206. (а.с.5) Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved