Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON], від імені якого діє [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») про витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що 11.04.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 117 300,00 грн. на строк до 14.04.2018 року. На виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором був укладений із [PERSON] іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок №1, по провулку Стадіонному, в с. Комишани, у м. Херсоні. Він є рідним братом позикодавця, з метою не допущення звернення стягнення на житловий будинок він передав відповідачу вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511, 1983 року випуску, номер шасі [NUMBER], оранжевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], для пошуку покупців і подальшої реалізації та спрямування коштів на погашення боргу за кредитом. Зазначений автомобіль на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого 11.07.2007року МРЕВ ДАІ м. Херсона належить [PERSON], проте він є законним володільцем та розпорядником транспортного засобу, згідно до нотаріально посвідченої довіреності від 12.02.2015року. В липні 2016 року він дізнався про виселення іпотекодавця із житлового будинку, а переданий ним автомобіль не реалізований, перебуває на штраф майданчику в неробочому стані, частково розукомплектований. З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку повернути належний йому транспортний засіб відмовляється, позивач з посилання на норми ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321, 387, 400, 1212-1213 ЦК України просив: витребувати із незаконного володіння ПАТ КБ «Приватбанк» вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511, 1983 року випуску, номер шасі [NUMBER], оранжевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], де б і в кого він не знаходився, шляхом вилучення та передачі йому, як законному володільцю; витребувати із незаконного володіння ПАТ КБ «Приватбанк» державні реєстраційні номери ВТ 0354АН, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане 11.07.2007 року МРЕВ ДАІ м Херсона, комплект ключів від автомобіля де б вони не знаходилися та передати йому - законному володільцю транспортного засобу. У судове засідання позивач не з'явився, надав повноваження представнику. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити з підстав, зазначений у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтями 216, 317, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Із матеріалів справи вбачається, що згідно акту приймання - передачі від 19.07.2013року [PERSON], від імені якого діяв [PERSON] передав заставний автомобіль, а представник ПАТ КБ «Приватбанк» прийняв автомобіль [NUMBER], заставодавцем автомобіля є [PERSON]. Згідно до нотаріально посвідченої довіреності від 12.02.2015 року [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON], які діють кожен самостійно, розпоряджатися (знімати з обліку та продавати, задавати в оренду, позичку та ін.) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого МРЕВ ДАІ м. Херсона 11.07.2007року, автомобілем марки «КАМАЗ», моделі 5511, 1983року випуску, колір оранжевий, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, посилаючись на те, що саме він є законним володільцем спірного автомобіля не надав, належних та допустимих доказів на підтвердження належності йому автомобіля, оскільки довіреність на право користування та розпорядження автомобілем видана [PERSON], на ім'я [PERSON] і на ім'я [PERSON], після передачі транспортного засобу відповідачеві за актом від 13.07.2013 року. Окрім того, видача довіреності на право користування та розпоряджання транспортним засобом не є договором купівлі - продажу автомобіля та не свідчить про набуття позивачем права власності на спірний автомобіль, а тому суд вважає, що позивач не має права витребувати автомобіль у відповідача з підстав, передбачених ст.387 ЦК України. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 328, 387 ЦК України,

Outcome: dismissed