Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У травні 2016 року позивач в особі ПАТ БАНК «ТРАСТ» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 54 810,06 гривень, вказавши, що відповідно до укладених договорів № R091.0040073 від 19.12.2013 року отримав кредит з в розмірі 16 660,00 грн, наданий кредит у повному обсязі повинен був повернути до 15.01.2015 року зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 39.99% річних, строком на 13 місяців. Кредит було отримано Відповідачем 19 грудня 2013 року, що підтверджується меморіальним ордером від 19 грудня 2013 року. Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною Кредитного договору. Відповідач, який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати банку відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії Кредитного договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед Позивачем, чим порушив умови Кредитних договорів, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 05.05.2016 р. загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №R091.0040073 становить 54 810,06 гривень, яка складається з суми заборгованості по кредиту - 16 660,00 гривень; прострочених відсотків за фактичне користування кредитом - 7533,68 гривень; пені - 30616,38 гривень. Відповідно до п. 8.7. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Позивач набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від Відповідача дострокового повернення кредиту, а Відповідач зобов'язується на вимогу Позивача достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі. У зв'язку з невиконанням умов погашення кредиту, на підставі п.10.1, 8.7. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Позивач набув права подати до суду позовну заяву про стягнення з відповідача суми заборгованості та штрафні санкції за Кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте у позові просить суд розглянути справу за відсутності представника Банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 54 810,06 гривень, вказавши, що відповідно до укладеного договору № R091.0040073 від 19.12.2013 року отримав кредит з в розмірі 16 660,00 грн, наданий кредит у повному обсязі до 20.09.2016 року зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 39,99% річних, № R091.0040073 від 19.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 16 660,00 гривень зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 39,99% річних. Кредит було отримано Відповідачем 19 грудня 2013 року, що підтверджується меморіальним ордером від 19 грудня 2013 року. Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною Кредитного договору. Відповідач, який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати банку відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії Кредитного договору відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед Позивачем, чим порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 05.05.2016 р. загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №R091.0040073 становить 54 810,06 гривень. Відповідно до п. 8.7. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Позивач набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від Відповідача дострокового повернення кредиту, а Відповідач зобов'язується на вимогу Позивача достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі. У зв'язку з невиконанням умов погашення кредиту, на підставі п.10.1, 8.7. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Позивач набув права подати до суду позовну заяву про стягнення з відповідача суми заборгованості та штрафні санкції за Кредитним договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. А за нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувв свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Зазначена сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 54 810,06 гривень відповідачем на користь ПАТ БАНК «ТРАСТ» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовій збір в розмірі 1378.00 гривень.

Outcome: approved