Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресом: [ADDRESS] та зобов'язати Голосіївський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві зняти їх реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS] яку придбала за договором купівлі-продажу КУБ від 15.08.1996 року - другу кімнату, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Крім, неї у даній квартирі зареєстровані її дочка [PERSON] та її онука [PERSON] та, які проживали до 23.12.2013 року у даній квартирі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] добровільно 23.12.2013 року залишили місце проживання у зазначеній вище квартирі та виїхали на проживання в США. Той факт, що в квартирі досі зареєстровані відповідачі заважає позивачу повноцінно користуватися квартирою, та сплачувати кошти за користування комунальними та іншими послугами, які нараховуються на кількість зареєстрованих осіб. Актами правління ЖБК «ТЕМП-12» встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вже тривалий час, а саме більше одного року не проживає в квартирі. Оскільки відповідачі не мешкають в квартирі [ADDRESS] більше 6 місяців , будь-яких речей та предметів побутового призначення, що належать їм, в вищевказаній квартиріне має, вони не несе ніяких витрат по утриманню житла, позивач просить визнати їх таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України та зняти з реєстрації. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, які повідомлялися в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа - ВГІРФО Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, будучи повідомленою в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача й третьої особи та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає, з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач проживає та є власником квартири [ADDRESS] зазначене підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.6). Судом в судовому засідання достовірно встановлено, що відповідачі добровільно залишили місце проживання, та не проживають у квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше шести місяців, про свідчить акт про не проживання від 18.05.2015 року в ній [PERSON] та [PERSON], який виданий ЖБК «Темп-12» Голосіївського районну. За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо. Статтею 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку(квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду) про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, доведеним належними доказами, дослідженими в судовому засіданні у справі, а тому підлягає задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 321, ст. 391, ст. 405 ЦК України та ст. 72, ст. 156 ЖК України, ст. 7. Закону України «Про свободу у пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved