Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України з лютого 1991 року по теперішній час. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник, [PERSON], народився [INFO] року в м. Тетріцкаро, Грузія, де і проживав до 1991 році. В лютому місяці 1991 року разом зі своїми батьками переїхав на постійне місце проживання в Україну, до м. Полтава. Після переїзду до м. Полтави проживає до теперішнього часу разом зі своїм батьками за адресою по [ADDRESS] В 1997 році вступив до Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Полтавської міської ради Полтавської області. Після закінчення якої, в 2007 році отримав відповідний документ про освіту. Протягом 2007-2012 років навчався в Національному університеті «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого», де і отримав повну вищу освіту. По закінченню вишу працював до 2014 року в Октябрському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції та в Державній фінансовій інспекції в Полтавській області. Заявник та його батьки, [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, на підтвердження чого мають відповідний документ - паспорт громадянина України. Разом з тим, слід зазначити, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.1999 року встановлено факт постійного проживання на Україні матері заявника [PERSON] з лютого 1991 року. Судом встановлено, що [PERSON] народилася в Грузії в м.Тетріцкаро, де і проживала до 1991 року. В лютому місяці 1991 року [PERSON] зі своєю сім'єю переїхала в м. Полтаву до своїх родичів на постійне місце проживання. В квітні місяці 2017 року заявник звернувся з клопотанням щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, на що отримав відмову. Підставою для відмови стала відсутність інформації та документального підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Окрім того, за результатами перевірок не підтверджено належність до громадянства України. З огляду на те, що інформація щодо факту постійного проживання на території України за 1991 рік відсутня, а встановити даний факт іншим чином неможливо, тому заявник був змушений звернутися до суду. В данному випадку, зазначена обставина має юридичне значення, оскільки дозволить заявнику отримати паспорт громадянина України для виїзду за кордон та підтвердити факт належності до громадянства України. У теперішній час підстави та порядок встановлення належності і набуття громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб урегульовані Законом України «Про громадянство України», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 р. (з відповідними змінами). Відповідно до п.3 ч.2ст.9 Закону України «Про громадянствоУкраїни», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянстваУкраїни. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервнеп роживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Наведений у ст. 256 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно дост. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Факт постійного проживання на території України з лютого 1991 року по теперішній час [PERSON] підтверджується також показами даними в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту постійного проживання на території України [PERSON], [INFO], з лютого 1991 року по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved