Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] з позовом про визнання автомобіля марки ЗАЗ-1103 (Славута класу Люкс) спільною сумісною власністю, поділ цього майна шляхом стягнення на її користь ? частину його вартості. Рішенням суду позов задоволено частково. Суд визнав автомобіль марки ЗАЗ-1103 (Славута класу Люкс) спільною сумісною власністю подружжя, поділив між [PERSON] та [PERSON] майно, і, в порядку поділу майна подружжя, стягнув зі [PERSON] на користь [PERSON] 32423,16 грн грошової компенсації за ? частину автомобіля та розподілив судові витрати. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального права і ухвалити нове рішення про визнання за кожною із сторін права власності на ? частину автомобіля. Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що [PERSON] не погоджувався на стягнення з нього компенсації за частку у спільному майні, гроші ні він, ні [PERSON] попередньо не вносили на депозитний рахунок суду, через матеріальне становище він не може сплатити таку суму компенсації, і, крім того, суд не припинив право власності позивача на частину автомобіля. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі зі [PERSON] з 25.09.1999 року до 26.08.2015 року. Під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, був куплений автомобіль марки ЗАЗ-1103 (Славута класу Люкс), номер двигуна 307100АО778317, 2010 року випуску, державний номер реєстрації СВ 8625АР, власником якого зареєстрований [PERSON] (а.с. 80). [PERSON] вважає що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю її зі [PERSON] і просила поділити автомобіль шляхом стягнення зі [PERSON] на свою користь ? частину вартості автомобіля. Під час розгляду справи 04.03.2016 року була проведена судова автотоварознавча експертиза, згідно до якої вартість автомобіля становить 64846,32 грн. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль, є обєктом спільної сумісної власності, і при поділі автомобіля взяв до уваги факт постійного користування спірним автомобілем відповідачем, залишив автомобіль [PERSON], стягнувши з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі половини вартості автомобіля. Рішення суду в частині визнання автомобіля спільною власністю подружжя фактично не оскаржується. Що стосується висновків суду про поділ майна шляхом стягнення компенсації, то вони відповідають обставинам справи та положенням діючого законодавства. Відповідно до ст..69, 70, 71 СК України, [PERSON] має право на поділ автомобіля, що є обєктом права спільної сумісної власності зі [PERSON], їх частки є рівними і вона виявила бажання отримати грошову компенсацію замість своєї частки у праві спільної сумісної власності на неподільне майно, залишивши автомобіль [PERSON] Посилання апелянта на те, що ч.4 і 5 ст.71 СК України визначена можливість присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності лише за його згодою і при внесенні відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, є безпідставними. Вказані норми регулюють правовідносини, які виникають коли один з подружжя просить залишити йому майно і згоден виплатити другому з подружжя грошову компенсацію. За даними правовідносинами позивач просить грошову компенсацію за майно, залишаючи його відповідачу. Доводи апеляційної скарги про неврахування матеріального становища відповідача при обранні такого способу поділу майна не заслуговують на увагу, оскільки закон не передбачає відмову у позові про поділ майна подружжя з тих підстав, що особа, якій залишається майно, має погане матеріальне забезпечення. Щодо тверджень апелянта про те, що суд не припинив право власності [PERSON] на майно, то апеляційний суд вважає за можливим взяти їх до уваги. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що майно є спільною сумісною власністю подружжя і кожний з подружжя має рівні права на нього та поділив це майно. Вказівка суду в резолютивній частині рішення на те, що автомобіль є спільним сумісним майном є зайвою з огляду на те, що суд в подальшому ділить це майно шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за належну частку, залишаючи весь автомобіль відповідачу. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з резолютивної частини вказівку про визнання автомобіля ЗАЗ-1103 (Славута класу Люкс) спільною сумісною власністю подружжя. В іншій частині рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Outcome: partial