Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У травні 2020 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в особі представника звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17.07.2020 цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19.12.2015 між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4849750. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2017 [PERSON] визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 26.11.2016 о 22 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Трутенка, 9А. Власник пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», державний реєстраційний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом АЕ/4849750. Позивачем було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», державний реєстраційний знак [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 17324,37 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17324,37 грн, судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2020, відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без виклику сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Українська транспортна страхова компанія» та страхувальником [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АЕ/4849750, предметом якого було страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] . 26.11.2016 близько 22 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Трутенка, 9А, керуючи автомобілем «Фольксваген», державний реєстраційний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, допустив зіткнення з автомобілем марки «Ніссан», державний реєстраційний знак [NUMBER] . Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2017 у справі № 752/20038/16-п, яка набрала законної сили. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АЕ/4849750. 29.11.2016 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Українська транспортна страхова компанія» з заявою настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою яка сталася 26.11.2016 року за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу - «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. ПрАТ «СК «Українська транспортна страхова група» визнало випадок страховим та виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 17324,37 грн., що підтверджується Страховим актом № 473-16к. Розрахунок страхового відшкодування було зроблено на підставі платіжних доручень № 16133 від 20.04.2018, № 16107 від 19.04.2018, № 16084 від 18.04.2018, № 16060 від 17.04.2018, № 16017 від 16.04.2018, № 15983 від 13.04.2018, № 15958 від 12.04.2018, № 15913 від 11.04.2018, № 15901 від 10.04.2018, № 15856 від 06.04.2018, № 15842 від 05.04.2018. Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «Українська транспортна страхова компанія» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. 30.11.2018 позивачем було надіслано відповідачу лист з вимогою сплатити кошти в сумі 17324,37 грн., які були виплачені потерпілій особі, що підтверджується платіжними дорученнями № 16133 від 20.04.2018, № 16107 від 19.04.2018, № 16084 від 18.04.2018, № 16060 від 17.04.2018, № 16017 від 16.04.2018, № 15983 від 13.04.2018, № 15958 від 12.04.2018, № 15913 від 11.04.2018, № 15901 від 10.04.2018, № 15856 від 06.04.2018, № 15842 від 05.04.2018. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в сумі 17324,37 грн., яке було виплачено позивачем потерпілому за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved