Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

У червні 2019 року до Печерського районного суду м.Києва з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , в якій просить заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] ; заборони [PERSON] наближатися до [PERSON] на відстань ближче ніж 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ;заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування в будь-якій формі, в тому числі і за допомогою мобільних додатків (месенджерів) і за допомогою будь-яких соціальних мереж,телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17 травня 2018 року у справі № 757/9056/18-ц шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказує, що припинення шлюбних відносин з [PERSON] було викликано неповажним ставленням до заявника з його боку, що полягало у постійних образах, приниженнях психологічного характеру. Зазанчає, що і після припинення шлюбних відносин подібна поведінка з боку [PERSON] не припиналась, останній постійно здійснює домашнє насильство відносно [PERSON] , в різних умовах і за різних обставин. Тому, для стабілізації та встановлення душевної рівноваги вимушена просити суд встановити максимальний строк дії обмежувального припису, а саме на строк в 6 місяців. У судове засідання представник заявника [PERSON] . не з`явися, про розгляд справи повідомлений належним чином, проте подав заяву роо розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України, зокрема, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. З урахуванням положень ст. 350-5 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглянути справу за заявою [PERSON] за відсутності учасників які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON] [INFO] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року у справі № 757/9056/18-ц шлюб зареєстрований між мною та [PERSON] було розірвано. Судом було встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між не підтримуються, шлюб фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Від шлюбу маємо доньку [PERSON] [INFO] . Припинення шлюбних відносин з [PERSON] було викликано неповажним ставленням до мене з його заявника, що полягало у постійних образах, приниженнях психологічного характеру. Після припинення шлюбних відносин подібна поведінка з боку [PERSON] не припиналась, а навпаки увійшла у більш активну та регулярну фазу. Так, вже більше двох років поспіль [PERSON] з невідомих для причин та мотивів постійно здійснює домашнє насильство відносно заявника. [PERSON] здійснює свою противоправну діяльність щодо [PERSON] в різних умовах і за різних обставин. Зокрема, він постійно навідується до постійного місця проживання заявника та застосовує фізичну силу, а також психологічний тиск, в тому числі шантажуючи почуттями малолітньої доньки опиняється в помешканні заявника, де здійснює різного роду насильство, надсилає їй смс-повідомлення з образливим та нецензурним змістом.(а.с.13-15) Судом також встановлено, що протягом квітня-червня 2019 року [PERSON] здійснював домашнє насильство щодо заявника, і здійснення насильницьких дій, остання викликала співробітників Національної поліції в результаті чого відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2, а саме за вчинення домашнього насильства. (а.с.11) Як вбачається з пояснень [PERSON] від 22.04.2019 року, які були відібрані дільничним офіцером поліції, [PERSON] повідомив, що він може здійснити конфлікт в будь-який момент, якщо його будуть провокувати та погано, на його думку, виховувати дитину.(а.с.17) Таким чином, такі офіційні пояснення з боку [PERSON] свідчать про його наміри і в подальшому регулярно здійснювати свої протиправні дії насильницького характеру відносно [PERSON] . Крім того, у травні 2019 заявник зверталась до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, за результатом розгляду заяви слідчим розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12019100060002571 відомості про яке внесені 13.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення громадянином України [PERSON] , [INFO] , кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК Україниу вигляді умисного систематичного фізичного та психологічного домашнього насильства щодо [PERSON] (а.с.8) Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п. п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей). Звертаючись до суду за захистом прав і інтерсів, які порушенні від домашнього насильства, шляхом видачі обмежувального припису, має місце посилання заявника на те, що заінтересованою особою вчинялись щодо заявника фізичне та психологічне насильство. Частинами 2, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності фізичного, психологічного насильства, яке чинить [PERSON] . щодо [PERSON] , суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про видачу обмежуючого припису, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved