Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що відповідно до кредитного договору б/н від 08 червня 2011 року з отриманням кредитної картки «Універсальна Gold», яка переоформлена 11 жовтня 2013 року, відповідач отримала кредит у розмірі 15000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. У зв*язку з порушенням зобов*язань за кредитним договором відповідач станом на 07 травня 2015 року має заборгованість у сумі 27 330,35 грн., що складається з: 14 990,13 грн. - заборгованість за кредитом, 9 762,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500грн. - штраф (фіксована частина) , 1277,64 грн. - штраф (процентна складова). Загальну суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача, а також компенсувати понесені по справі судові витрати. Заочним рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено : стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 330грн.35коп.,судові витрати у розмірі 273,30 грн. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25 травня 2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року залишено без задоволення. В апеляційній скарзі [PERSON] , посилаючись на неповне з*ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та залишити позовні вимоги як необґрунтовані без розгляду . У судовому засіданні апеляційного суду 14 липня 2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк»,що діє за довіреністю [PERSON] просила апеляційну скаргу відхилити. 04 серпня 2016 року представник надала заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв*язку із зайнятістю представника позивача у іншому судовому засіданні.Представнику банку в задоволенні заяви відмовлено у зв*язку із завчасним повідомлення про час і місце розгляду справи та можливістю участі в справі іншого представника (а.с.151,158-161). [PERSON] у судове засідання апеляційного суду не з*явилася,належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом отримання 15 липня 2016 року телефонограми зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 1629,шляхом отримання 23 липня 2016 року судової повістки (а.с.152-153,157 ). Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося,оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб,які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши суддю доповідача,пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н з оформленням платіжної картки «Універсальна Gold».11 жовтня 2013 року позичальнику картку переоформлено , за тарифами якої відповідач отримала кредит зі встановленням кредитного ліміту у розмірі 15 000 грн. на умовах сплати процентів за користування коштами у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки(а.с.7,118-120). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам*яткою клієнта,Умовами та Правилами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною картою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). Обліковий рахунок (картки) № 5168742307617799 від 11 жовтня 2013 року відкрито на ім*я відповідача [PERSON]Останній платіж відповідачем здійснено 25 липня 2014 року (а.с.6 ).Строк дії кредитної картки липень 2017 року (а.с.7). [PERSON] не виконала своїх зобов*язань за вказаним договором, внаслідок чого станом на 07 травня 2015 року утворилася заборгованість в загальній сумі 27 330 грн.35 коп. ,яка складається з : 14 990,13 грн. - заборгованість за кредитом, 9 762,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500грн. - штраф (фіксована частина) , 1277,64 грн. - штраф (процентна складова). Задовольняючи позовні вимоги ,в межах заявлених вимог позивача,суд першої інстанції виходив з того,що відповідач не виконує своїх зобов*язань за кредитним договором,а саме не здійснює своєчасного погашення кредиту , в результаті чого утворилася заборгованість,яка станом на 07 травня 2015 року становить 27 330 грн.35 коп. ,тому відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства є підстави для стягнення заборгованості. З такими висновками суду не можна погодитись у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом пункту 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.2.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінювати (зменшувати, збільшувати або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов картка дійсна до останнього календарного дня місяця указано на ній. У анкеті-заяві позичальника від 08 червня 2011 року [PERSON] своїм підписом засвідчила свою згоду з тим, що дана заява з Пам*яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складають між нею і банком Договір про надання банківських послуг; позичальник засвідчила своє ознайомлення з цими складовими договору, що їй надані в письмовому вигляді; поінформована про розміщення Умов і Правил надання банківських послуг на офіційному сайті КБ «Приватбанк» www.privatbank.ua; зобов'язалась їх виконувати, регулярно ознайомлюючись із змінами на цьому сайті банку (а.с.8). Таким чином відповідач погодила всі запропоновані умови банку. Доводи апеляційної скарги [PERSON] про те,що вона не вважає Умови та Правила надання банківського кредиту кредитним договором не є слушними . На підтвердження наявності домовленості сторін щодо переоформлення картки , встановлення кредитного ліміту, використання його позичальником, в суді апеляційної інстанції банк надав: - виписку з особового рахунку [PERSON] про рух коштів на рахунку № 5168742307617799, з якого вбачається встановлення кредитного ліміту в сумі 15000грн., активне користування клієнтом кредитними коштами на картці «Універсальна Gold» з жовтня 2013 року (зняття коштів в банкоматі, оплатизасобів зв*язку, оплата товарів в торгівельній мережі, часткове і несистематичне погашення кредиту,останнє зняття коштів позичальником та останнє поповнення рахунку (а.с. 121-134). - скрін-шот з екрану про дію картки і скрін-шот з екрану про отримання картки 08 червня 2011 року ,11 жовтня 2013 року з фотографією клієнта [PERSON] (а.с. 118-120). Надані до апеляційної інстанції докази в сукупності підтверджують волю позичальника [PERSON] на укладення кредитного договору з оформленням з 2011 року картки , а з 2013 року переоформлення картки , а також факт утворення внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов*язань, заборгованості в розрахунку банку за період з 11 жовтня 2013 року по 07 травня 2015 року , де відзначено розмір поточної та простроченої заборгованості, кількість днів прострочення, процентна ставка за порушення умов договору. Цих даних відповідач, не прибувши в судове засідання, не спростувала. А також відповідачем не були надані й Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи, Пам*ятка іншого змісту, аніж ті, що долучені до справи. Позивачем надано розрахунок,який підтверджує,що за період з 11 жовтня 2013 року по 07 травня 2015 року утворилася заборгованість в загальній сумі 27 330 грн.35 коп. , яка складається з : 14 990,13 грн. - заборгованість за кредитом, 9 762,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500грн. - штраф (фіксована частина) , 1277,64 грн. - штраф (процентна складова)(а.с.56),та виписку з особового рахунку відповідача за вказаний період (а.с.121-124),-наказ СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року про актуалізацію тарифів по карткам,в тому числі «Універсальна Gold»,-наказ СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року про важливі зміни в процедурі оформлення та тарифах по кредитним картам в ПАТ КБ « Приватбанк» (а.с.135-148). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п.п.2.1.1.2.12, 2.1.1.12.5 Умов та Правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на картці (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом і комісії визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Позивачем доведено факт переоформлення 11 жовтня 2013 року платіжної картки ,строк дії якої по липень 2017 року .Останній платіж відповідачем здійснено 25 липня 2014 року ,позов подано 30 червня 2015 року .Отже банк не пропустив позовну давність щодо стягнення вказаних платежів.Доводи апеляційної скарги у вказаній частині спростовуються матеріалами справи . Сума заборгованості за кредитом у розмірі 14 990,13 грн.,заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9 762,58 грн. заявлені в межах позовної давності, підтверджені матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача на користь банку. Також,позивачем заявлені вимоги про стягнення суми заборгованості за пенею та комісією у розмірі 800 грн.за період з 11 .10.2013 року по 07.05.2015 року . Проте,виходячи із тарифів та пояснень представника позивача вбачається ,що вказана сума нарахована саме як заборгованість по комісії (п. 2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг) ,яка також підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Проте, не можна погодитися із заявленою позивачем сумою штрафу у фіксованій частині 500 грн. і штрафу у процентній складовій 1277,64 грн., нарахованих за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів (п. 2.1.1.7.6 Умов), обчислену станом на 07 травня 2015 року . В цій частині позовних вимог банку слід відмовити , з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014р., Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р.,Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», які на час проведення антитерористичної операції забороняють нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі Великоновосілківський район смт.Велика Новосілка,де мешкає відповідач [PERSON]Доводи апеляційної скарги у вказаній частині прийняті апеляційним судом до уваги . Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відсутність належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання є процесуальним порушенням, проте не може бути підставою для залишення позовної заяви без розгляду ,оскільки це порушення не призвело до неправильного висновку суду щодо доведеності факту порушення відповідачем норм закону та умов договору. Будь-яких нових доказів,які не були предметом дослідження при розгляді справи,та які б спростовували доводи позивача , відповідачем апеляційному суду не надано . Доводи апеляційної скарги щодо навмисного нарощування банком суми заборгованості не є слушними,оскільки відповідно до п.п.1.1.2,1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг , передбачено обов*язок клієнта у разі незгоди із змінами Правил та/або Тарифів банка звернутися в банк для розірвання договору та погашення виниклої перед банком заборгованості ,в тому числі і заборгованості яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю або його довіреній особі. У разі незгоди із зняттям коштів по картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо рішення питання передбачає дану необхідність) банк про це протягом 35 днів з моменту зняття. Згідно п.2. ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог . Таким чином ,апеляційний суд приходить до висновку проте, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості підлягають частковому задоволенню,стягненню з [PERSON]на користь банку заборгованості за кредитним договором б/н від 08.06.2011року станом на 07.05.2015 року : 14 990 грн.13 коп. - основна сума боргу, 9762 грн.58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 800 грн. - заборгованість за комісією,в іншій частині позовних вимог стягнення штрафів слід відмовити. Відповідно ч.1,ч.5 ст.88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення ,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України,не передаючи справи на новий розгляд ,змінює рішення або ухвалює нове,суд відповідно змінює розподіл судових витрат. У зв*язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції ,апеляційний суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с. 40) пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 255грн.26 коп.

Outcome: partial