Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

У червні 2017 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави, у якому просить: - вилучити у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль «MITSUBISHI», д.н.з. [NUMBER] , колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , та передати АТ «Ідея Банк»; - в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» за кредитним договором № 910.71327, укладеним між АТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] в сумі 64142,72 грн., яка складається з: основний борг 5879,96 грн; прострочений борг 27384,37 грн; прострочені проценти 6612,88 грн; строкові проценти 337,73 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 20283,42 грн; дебіторська заборгованість 897,74 грн; інші штрафні санкції, 2746,62 грн; - звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль «MITSUBISHI», 2009 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати АТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо). - стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ІДЕЯ БАНК витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Позивач вказує, що відповідно до Рішення загальних зборів Акціонерів Банку (протокол №60 від 21 серпня 2018 року) АТ «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу ПАТ «Ідея Банк». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15.06.2010 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.71327, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 137 330,74 грн на купівлю транспортного засобу «MITSUBISHI», д.н.з. № [NUMBER] . Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 15.06.2017 року. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 23,99 % та сплатою всіх інших обов`язкових платежів по договору. Позивач вказує, що доказом того що, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, є те, що позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов`язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору, та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі. Станом на дату подання цієї заяви відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Позивач судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 15.06.2010 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.71327, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 137 330,74 грн на купівлю транспортного засобу «MITSUBISHI», д.н.з. [NUMBER] . Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором до 15.06.2017 року. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п. 1 кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 23,99 % та сплатою всіх інших обов`язкових платежів по договору (а.с.14-15). Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим у нього станом на 29.05.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 64142,72 грн., яка складається з: основний борг 5879,96 грн; прострочений борг 27384,37 грн; прострочені проценти 6612,88 грн; строкові проценти 337,73 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 20283,42 грн; дебіторська заборгованість 897,74 грн; інші штрафні санкції, 2746,62 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 29.05.2017 року (а.с.40,43). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань між відповідачем та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу №910.71327, від 15.06.2010, «MITSUBISHI», 2009 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.29). В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі договору застави, укладеного з [PERSON] , в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору (а.с.16-17). З довідки, виданої Головним сервісним центром МВС України вбачається, що станом на 09.08.2018 у автомобіль «MITSUBISHI», 2009 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с.68). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави є такими, які підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved