Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що у зв`язку із відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між подружжям, сімейні відносини погіршились, спільне життя стало неможливим. Відповідач часто поводився некоректно з позивачкою та їхніми дітьми. Між подружжям протилежні погляди на шлюб та сім`ю, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей. Ухвалою судді від 20.11.2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачці відповіді на відзив. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує повністю, на розірванні шлюбу наполягає та повідомляє суд, що примирення між ними не відбулося. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України \~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Деражнянського районного управління юстиції, Хмельницької області серії [NUMBER] від 09.06.2001 року, в якому народилися: дочка [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Ухвалою суду від 03.05.2019 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю шість місяців, проте, як вбачається із письмової заяви позивачки та неявки відповідача, примирення вони не дійшли. З огляду на наведене, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивачки, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved