Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який неодноразово ним був змінений та доповнений, та який на момент розгляду справи викладений в наступній редакції: 1.Зобов`язати ТОВ «Агроальянс» виплатити орендну плату за 2017; 2018; 2019 роки у натуральній сільськогосподарській формі, за попередньою домовленістю з ТОВ «Агроальянс»: зерно пшениці 6600 кг, цукор 150 кг, зерно соняшника 600 кг. 2.Покласти на орендаря ТОВ «Агроальянс» сплату податкового збору до бюджету за 2017, 2018, 2019 роки. 3.Зобов`язати ТОВ «Агроальянс» виплатити матеріальні збитки у розмірі 9800 грн. В обґрунтування позову в останній редакції, вказує на те, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ІV-ДП № 111650 від 16 грудня 2003 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за номером 01:03:126:00830 [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,160 га з кадастровим номером 1223255500-02-021-0213, яка розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аргоальянс» орендує у [PERSON] вказану земельну ділянку на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2013 року, зареєстрованого 20 червня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер витягу 23316455, номер запису про інше речове право 6092456 (надалі Договір оренди). Відповідач, користуючись земельною ділянкою систематично, протягом трьох років - 2017, 2018, 2019, порушує договірні зобов`язання, передбачені Договором оренди, а саме - нарахування орендної плати, відповідно до умов п.п.5.1. - 5.3 Договору оренди, у натуральній сільськогосподарській продукції. Взяті на себе зобов`язання щодо поставки сільськогосподарській продукції не виконувалися, послуги по обробітку присадибної ділянки позивача до 0,5 га (оранка та культивація) не надавалися. Позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов`язання, передбачені в п. 7.4.3 Договору оренди в частині своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати. Вказує, що Орендна плата - це платіж, який Орендар повинен сплатити Орендодавцю за користування землею за договором оренди. Згідно з пунктом 5.2 Договору оренди, податок з доходів фізичних осіб Орендодавця утримується і перераховується до бюджету Орендарем, виходячи з вільної ринкової ціни продукції, яка встановилася на момент виплати орендної плати. Отже, в односторонньому порядку, змінивши плату за оренду землі, Орендар порушив, з одного боку, умови Договору оренди, з іншого - вчинив правопорушення перед Державою, оскільки від розміру орендної плати залежить розмір податків і зборів, які Орендар повинен сплатити до бюджету. Відповідно до п.5.3. Договору оренди встановлено порядок, строки та умови сплати орендної плати. Зокрема, орендна плата сплачується Орендарем один раз на рік особисто Орендодавцю після збору врожаю в період до 31 грудня поточного року. Відповідачу відомо з умов Договору оренди, що орендна плата виплачується Орендарем щорічно, до 31 грудня поточного року, але відповідач не розглянув жодної заяви позивача, яку останній надавав з метою отримання орендної плати в натуральній формі. Так, перша заява позивача подана в період видачі орендної плати за вхід. № 144 28 вересня 2017 року, яку відповідач залишив без розгляду. Друга заява позивача подана ним в період видачі орендної плати за вхід. № 155 27 жовтня 2017 року, на підставі п.8.6 Договору оренди. Не отримавши відповідей та належної орендної плати в натуральному виді, позивачем подано відповідачу чергову заяву за № 4 від 03 січня 2018 року, в якій позивач вказав на наявність підстав для повернення земельної ділянки або виконання умов Договору оренди за умови виплати відповідачем орендної плати, яку позивач отримав в 2016 році. Зазначає, що 09 лютого 2018 року закінчився трьохмісячний строк, протягом якого відповідач повинен був повернути земельну ділянку, згідно з п.6.2 Договору оренди, однак відповідач відмовився повернути земельну ділянку. В наступному, позивач отримав запрошення відповідача за № 92 від 13 лютого 2018 року, в якому вказано, що виплата буде проводитися в натуральному виразі. Беручи до уваги вказане запрошення, відповідач дає згоду на подальшу співпрацю і виплата до кінця дії договору буде проводитись в натуральному виразі. Також вказує, що орендну плату в натуральному виді відповідачем не виплачено позивачу у встановлені строки, зокрема - в 2018 році станом на 20 грудня 2018 року; в 2019 році станом на 16 грудня 2019 року. Вказує, що до 2017 року він отримував орендну плату за пай виключно у натуральній сільськогосподарській продукції, отримання орендної плати у грошовій формі йому не підходило. Отримавши останній раз розрахунок по оренді за 2016 рік зерно пшениці - 2200 кілограмів, цукру - 50 кілограмів, зерно соняшника - 200 кілограмів. В подальшому ТОВ «Агроальянс» наполягало на підписанні додаткової угоди, ознайомившись з якою, позивач категорично відмовився її підписувати. У 2017 році позивач звертався з письмовими заявами (вх. №04 від 03 січня 2017 року, вх. № 144 від 28 вересня 2017 року; вх. № 155 від 27 жовтня 2017 року) до керівництва ТОВ «Агроальнс» з проханням включити його прізвище до списку видачі орендної плати за 2017 рік у натуральній формі, але письмових відповідей так і не отримав, та його прізвище до списку на отримання продукції за 2017 рік керівництво ТОВ «Агроальянс» не включило. У подальшому, при спілкуванні з директором ТОВ «Агроальянс», він дізнався, що орендар відмовив у виплаті орендної плати у вигляді сільськогосподарської продукції та розрахунки по орендній платі, у подальшому, буде проводити згідно з п.5.6 Договору оренди - у грошовій формі, ігноруючи попередню домовленість. Крім того, позивач вказує, що оскільки відповідач є податковим агентом позивача на підставі Договору оренди, то саме відповідач повинен сплатити податок від доходу позивача від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Більш того, у зв`язку з тим, що два паї, які належать позивачу та його дружині знаходились у оренді ТОВ «Агроальянс», та протягом трьох років він та його дружина не отримували орендну плату від орендаря, родина позивача вимушена була робити закупівлю сільськогосподарської продукції для годування худоби, яка була у них. Витрати на таку закупівлю віднесено позивачем до складу матеріальних збитків, завданих йому діями відповідача в розмірі 9800,00 грн., які позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач заперечив проти задоволення позову. Надав суду відзив, в якому вказав, що з заявами, твердженнями та визначеннями, зазначеними у позові не погоджується повністю. Так, між сторонами існували орендні відносини на підставі договору оренди земельної ділянки від 10 листопада 2013 року, зареєстрованого 20 червня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер витягу 23316455, номер запису про інше речове право 6092456. Вказана земельна ділянка, площею 4,160 га кадастровий номер 1223255600:02:021:0213, розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. За актом приймання - передачі земельної ділянки, в зв`язку з закінченням договору оренди від 23 вересня 2019 року, земельна ділянка, площею 4,160 га кадастровий номер 1223255600:02:021:0213, розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області повернута позивачу. Відповідач вказує, що спірний договір підписаний позивачем з власної волі при повному усвідомленні його змісту 10 жовтня 2013 року. Тоді-ж підписаний і акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Губиниської селищної ради, за яким позивач передав, а відповідач прийняв вище зазначену земельну ділянку в оренду, та акт приймання передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2014 року, за яким позивач як «Орендодавець» на підставі Договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2013 року, передав, а відповідач, як «Орендар», прийняв вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державна реєстрація права оренди була проведена відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію іншого речового права 20 червня 2014 року. Пунктом 5.1. Договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується Орендарем у натуральній (сільськогосподарська продукція) грошовій або відробітковій формі. Відповідно до п. 5.2. вищезазначеного Договору оренди орендна плата виплачується у наступному виді і розмірі: сільськогосподарська продукція: зерно - 1800 кг, цукор - 50 кг, соняшник - 200 кг, а також культивація та оранка присадибної ділянки розміром до 0,5 га, але не менше 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі становить чотири тисячі шістсот сімдесят шість гривень 00 копійок. До розміру орендної плати також включається сума, яка дорівнює розміру податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, яку Орендар повинен утримати з орендної плати Орендодавця та сплатити до бюджету згідно чинного законодавства. Сума податку з доходів фізичних осіб не виплачується Орендодавцеві, а перераховується Орендарем до бюджету, згідно розділу 4 Податкового Кодексу України. Податок з доходів фізичних осіб Орендодавця утримується і перераховується Орендарем, виходячи з вільної ринкової ціни продукції яка встановлюється на момент виплати орендної плати. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати, видача грошових коштів оформляється відповідними актами або іншими документами. Відповідно до п. 5.3 Договору оренди земельної ділянки встановлено порядок, строки та умови сплати орендної плати: Орендна плата сплачується Орендарем один раз на рік особисто Орендодавцю після збору врожаю в період до 31 грудня поточного року. В разі несвоєчасного отримання орендної плати з вини Орендодавця, Орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі. Позивачу відомо з умов Договору оренди, що орендна плата виплачується Орендарем щорічно, до 31 грудня поточного року, в грошовому виразі, однак він відмовляється отримати виплату орендної плати за вказані періоди. Відмова в отриманні грошових коштів за вказаним договором підтверджується також правовою позицією позивача по справі, який наполягає на наданні орендної плати в натуральному виразі. Відповідачем було прийнято рішення про перерахування позивачу належної йому суми орендної плати поштовим переказом. Проте це не є обов`язком Відповідача, а є виключно його правом. 29 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відправило на адресу позивача грошовий переказ в розмірі 4181,34 грн. - орендну плату за 2017 рік за Договором оренди. Вищезазначене підтверджується квитанцією 49/28 про приймання поштового переказу 6/144 на ім`я [PERSON] . Однак вищезазначений грошовий переказ повернено поштою. Вищевикладене підтверджується прибутковим касовим ордером № 29 від 18 січня 2018 року. 21 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» направило на адресу позивача Лист - запрошення № 761 від 20 грудня 2018 року із пропозицією з`явитися до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» та отримати орендну плату за 2018 рік по Договору оренди. Вищезазначене підтверджується описом вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 5125000108419. Однак, позивач так і не з`явився до приміщення відповідача для отримання орендної плати за Договором оренди. Таким чином, позивач в 2017 - 2019 роках відмовився від отримання орендної плати по вищевказаному договору оренди земельної ділянки. Відповідач вказує, що свою згоду на виплату орендної плати в натуральному вигляді, як на тому наполягає позивач, відповідач, не надав, що підтверджується доданими позивачем до уточненої позовної зави його письмовими заявами на адресу відповідача, та відсутніми укладеними додатковими угодами щодо змін до вищевказаного укладеного договору. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, вказуючи на неправомірні дії відповідача, які завдали йому збитків та невиплату орендної плати за договором у формі, передбаченій договором та на якій наполягав позивач. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого судом відмовлено та постановлено продовжувати розгляд справи за відсутності представника відповідача. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено провести в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.29). Ухвалою від 03 липня 2019 року в судовому засіданні позов залишено без руху. Надано час для усунення недоліків позову (т.1 а.с.79-80). 05 липня 2019 року позивачем на виконання ухвали суду надано позовну заяву з усунутими недоліками (т.1 а.с.83-89). 24 жовтня 2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій змінено предмет позову (т.1 а.с.92-96). Ухвалою суду від 23 січня 2020 року задоволено клопотання сторін про доручення доказів до справи (т.1 а.с.120-121). Ухвалою суду від 31 січня 2020 року уточнений позов прийнято до провадження (т.1 а.с.128-129). Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року уточнену позовну заяву залишено без руху (т.1 а.с.188, 189-190). 17 вересня 2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій зменшено розмір позовних вимог (т.1 а.с.194-201, 220). Ухвалою суду від 16 березня 2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.35-36) Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши заперечення відповідача, викладені у відзиві, дослідивши подані докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності, дійшов до такого висновку. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серія ІV-ДП № 111650 від 16 грудня 2003 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за номером 01:03:126:00830 є власником земельної ділянки загальною площею 4,160 га з кадастровим номером 1223255600-02-021-0213, яка розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.17). 10 жовтня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Агроальянс» укладено договір оренди земельної ділянки (т.1 а.с.9-14), зареєстрований 20 червня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, номер запису про інше речове право 6092456 (т.1 а.с.21). 10 жовтня 2013 року між сторонами складено акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яким земельну ділянку позивачем передано в користування відповідачу (т.1 а.с.20). Договором оренди (п.2.2) сторонами викладено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка на момент укладання договору становила 116895,00 грн. П.4.1 Договору оренди передбачає, що земельна ділянка надається в оренду строком п`ять років. Термін дії починається з дня реєстрації права оренди і закінчується в день, наступний за днем закінчення строку оренди. Строк дії договору визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Пунктом 5.1. Договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується Орендарем у натуральній (сільськогосподарська продукція), грошовій або відробітковій формі. Відповідно до п. 5.2. Договору оренди, орендна плата виплачується у наступному виді і розмірі: сільськогосподарська продукція: зерно - 1800 кг, цукор - 50 кг, соняшник - 200 кг, а також культивація та оранка присадибної ділянки розміром до 0,5 га, але не менше 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки згідно з діючим законодавством, що в грошовому виразі становить чотири тисячі шістсот сімдесят шість гривень 00 копійок. Орендна плата виплачується за місцем укладання договору. Орендар зобов`язується надати необхідну допомогу щодо організації ритуальних заходів в разі смерті Орендодавця у розмірі, визначеному наказом підприємства на початку поточного року. До розміру орендної плати також включається сума, яка дорівнює розміру податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, який Орендар повинен утримати з орендної плати Орендодавця та сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Сума податку з доходів фізичних осіб не виплачується Орендодавцеві, а перераховується Орендарем до бюджету, згідно розділу 4 Податкового Кодексу України. Податок з доходів фізичних осіб Орендодавця утримується і перераховується до бюджету Орендарем, виходячи з вільної ринкової ціни продукції, яка встановилася на момент виплати орендної плати. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати, видача грошових коштів оформляється відповідними актами або іншими документами. Земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачується Орендарем до бюджету згідно чинного законодавства. Пунктом 5.3 Договору оренди визначено порядок, строки та умови сплати орендної плати. Так, орендна плата сплачується Орендарем один раз на рік особисто Орендодавцю після збору врожаю в період: до 31 грудня поточного року. В разі несвоєчасного отримання орендної плати, з вини Орендодавця, Орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі. Пунктом 5.4 Договору оренди, сторони погодили, що вказана у цьому договорі орендна плата підлягає коригуванню Орендарем, шляхом видання відповідного наказу, без внесення змін або доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни встановленого законодавством розміру мінімальної орендної плати;у разі індексації орендної плати у встановленому цім Договором порядку. У разі необхідності, за домовленістю сторін, розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати можуть переглядатися не частіше, ніж один раз у три роки, що встановлюється додатковою угодою (п.5.5 Договору оренди). Згідно з п.7.1.4 Договору оренди, Орендодавець має право: вимагати від Орендаря своєчасної сплати орендної плати. За п.7.4.3 Договору оренди, Орендар зобов`язаний: своєчасно та у повному обсязі, згідно до умов цього договору, сплачувати орендну плату. 28 вересня 2017 року позивачем надано відповідачу заяву, в якій [PERSON] повідомляє про те, що не виявив себе в списках на видачу орендної плати на 28 вересня 2017 року та просить включити в списки і видати орендну плату у натуральній формі в розмірі, згідно з п.5.2 Договору оренди (т.1 а.с.97). 27 жовтня 2017 року позивачем надано відповідачу заяву, в якій [PERSON] повідомив відповідача про намір дострокового розірвання договору з підстав того, що перемовини щодо співпраці, які відбулися у вересні та жовтні не принесли результату; відсутнє реагування на заяву від 28 вересня 2017 року; не виплачена орендна плата на початок вересня 2017 року в частині невидачі зерна з підстав не підписання Додаткової угоди № 1 до Договору щодо збільшення терміну дії оренди; понесення позивачем витрат з підстав неотримання орендної плати в частині неможливості годувати зерном, на яке розраховував позивач в якості орендної плати, рогатої худоби, що змусило його продати таку худобу (т.1 а.с.98). 27 грудня 2017 року відповідачем на адресу позивача направлено лист № 678 із запрошенням з`явитися до ТОВ «Агроальянс» та отримати орендну плату за 2017 рік до 31 грудня 2017 року згідно з договором оренди земельної ділянки (паю) за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.116). 29 грудня 2017 року відповідачем на адресу позивача засобами поштового зв`язку направлено грошові кошти в сумі 4181,34 грн. (т.1 а.с.63). 03 січня 2018 року позивачем надано відповідачу заяву, в якій [PERSON] повідомив, що бажає отримувати орендну плату в натуральній формі, яку отримував до 2017 року; про те, що в 2017 році відповідачем йому відмовлено у виплаті орендної плати в натуральній формі; про своє небажання отримувати орендну плату в грошовій формі; про понесення матеріальних збитків, внаслідок неправомірних дій відповідача в розмірі понад 5936,20 грн.; про наявність підстав для дострокового розірвання договору, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати в натуральній формі, наявність підстав для стягнення пені за договором та можливість звернення до суду з позовом (т.1 а.с.99). Згідно з прибутковим касовим ордером № 29 від 18 січня 2018 року ТОВ «Агроальянс» прийнято від [PERSON] 4181,34 грн. в якості повернення орендної плати в грошовій формі за 2017 рік (т.1 а.с.62). 13 лютого 2018 року за № 92 відповідачем на адресу позивача повторно направлено запрошення з`явитися до ТОВ «Агроальянс» та отримати орендну плату в натуральному виразі за 2017 рік згідно з договором оренди земельної ділянки (паю) за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.216). Відповідачем на адресу позивача направлено лист від 20 грудня 2018 року за № 761 із запрошенням з`явитися до ТОВ «Агроальянс» та отримати орендну плату за 2018 рік до 31 грудня 2018 року згідно з договором оренди земельної ділянки (паю) за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.59, 60, 61). Листом від 18 червня 2019 року, направленим 20 червня 2019 року засобами поштового зв`язку, позивач повідомив відповідача про відсутність бажання поновлювати Договір оренди на новий строк (т.1 а.с.74, 75). Листом від 31 липня 2019 року, отриманим відповідачем того-ж дня позивач повторно повідомив відповідача про відсутність бажання поновлювати Договір оренди на новий строк, про неповернення земельної ділянки у встановлений договором строк та про протиправне використання відповідачем його земельної ділянки (т.1 а.с.100). Листом від 23 вересня 2019 року позивач повідомив відповідача про неправомірність використання його земельної ділянки після закінчення строку дії договору, неповернення його земельної ділянки, відсутність відповідей на неодноразові звернення та те, що термін збирання врожаю закінчився 04 вересня 2019 року. Також вказав на наявність підстав для виплати орендної плати в натуральній формі (т.1 а.с.101). За актом приймання - передачі земельної ділянки, в зв`язку з закінченням договору оренди від 23 вересня 2019 року, земельна ділянка, площею 4,160 га кадастровий номер 1223255600:02:021:0213, розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області повернута позивачу (т.1 а.с.117). Листом від 12 жовтня 2019 року позивач повторно повідомив відповідача про необхідність виплати орендної плати за 2019 рік в натуральній формі та відсутність бажання отримати виплату орендної плати в грошовій формі. Навів аргументи про те, що сума орендної плати, яка пропонувалась позивачу відповідачем в грошовій формі є меншою, ніж визначена договором (т.1 а.с.102). В наступному, листами від 09 листопада 2019 року, від 24 грудня 2019 року позивач повідомляв відповідача про необхідність виплати орендної плати саме у формі, встановленій договором, вказував на відсутність бажання отримувати виплату у грошовій формі, неправомірний розрахунок компенсації у грошовій формі розміру орендної плати, виходячи з вільних ринкових цін на продукцію, протиправні дії відповідача (т.1 а.с.114, 115_. 16 грудня 2019 року відповідачем на адресу позивача направлено лист за № 575 із запрошенням з`явитися до ТОВ «Агроальянс» та отримати орендну плату за 2019 рік до 31 грудня 2019 року згідно з договором оренди земельної ділянки (паю) за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.116). Таким чином, матеріали справи свідчать про наявність спору між позивачем та відповідачем щодо виплати орендної плати за договором, її форми та розміру, можливості завдання збитків, завданих внаслідок невиконання договору, їх розміру, сплати податку на прибуток від отримання орендної плати. Вирішуючи позов в частині стягнення орендної плати в натуральній формі суд виходить з такого. Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Зазначеною нормою закону також передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом наведених норм пріоритетне право на вибір форми орендної плати залишається за власником земельної ділянки, якщо інше не передбачено в договорі. Як вбачається з матеріалів справи, конструкція пункту 5.1. Договору оренди передбачає можливість сплати орендної плати в різних формах. При цьому, пункт п. 5.2 Договору оренди - 200 кг. Цей же пункт конкретизує відробіткову та грошову форми. Аналізуючи зміст договору в частині форми орендної плати, суд приходить до висновку, що конструкція пункту 5.1 Договору вказує на можливість отримання орендної плати в будь-якій з форм, визначених Договором. На це вказує слово: «або» та кома між визначенням форм орендної плати. При цьому, п.5.2 Договору визначає форму орендної плати за Договором, узгоджену сторонами, якою є поєднання натуральної та відробіткової, конкретизує форму натуральної орендної плати сільськогосподарська продукції у виді та розмірі: зерно - 1800 кг, цукор - 50 кг, соняшник. Однак, цим-же пунктом визначено і мінімальну межу орендної плати - не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, згідно з діючим законодавством, що в грошовому розмірі становить Чотири тисячі шістсот сімдесят шість грн.. 00 коп. Також, Договір має посилання на переважне право орендаря на вибір форми орендної плати під час її своєчасної виплати не містить. При цьому, виходячи зі змісту п.5.3 Договору, у випадку несвоєчасного (в період після 31 грудня поточного року) отримання орендної плати з вини Орендодавця, Орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі. Таким чином, вказаний пункт (5.3), в поєднанні з пунктами п.7.1.4 Договору (право Орендодавця вимагати виплати Орендної плати) та п.7.4.3 Договору (обов`язок відповідача виплатити таку) обумовлює право Орендодавця отримати орендну плату в натуральній та/або відробітковій формі, грошовій формі до 31 грудня поточного року і в грошовій після, так само як і обов`язок Орендаря виплатити таку орендну плату. Відповідно до ч. 2\~ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст.\~77\~ЦПК України, належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст.\~78\~ЦПК України, суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~які одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи зміст Договору оренди, маючи докази того, що позивач неодноразово направляв на адресу відповідача листи з повідомленням про бажання отримати орендну плати саме у натуральній формі, які отримані відповідачем, виходячи з норм права у сукупності з умовами договору про те, що саме орендодавець має переважне право вибору форми орендної плати, суд приходить до переконання, що відповідач достовірно знав про необхідність виплати орендної плати у натуральній формі позивачу в строк до 31 грудня поточного року. Докази відповідного реагування відповідача на листи позивача матеріали справи не містять. Доказів надання продукції в натуральній формі чи ухилення позивача від отримання орендної плати в натуральній формі, якими могли бути відповідні відомості відповідача про видачу продукції, товарно-транспортні накладні про поставку продукції, інше, в строк до 31 грудня відповідного року суду не надано, як і не надано суду жодних відомостей включення позивача до списку пайщиків на отримання продукції в натуральній формі протягом періоду з 2017-2019 року. За таких обставин, оскільки вини Орендодавця у несвоєчасному отриманні орендної плати не було встановлено, суд відхиляє доводи відповідача про те, що належна орендна плата виплачена позивачу в грошовій формі 29 грудня 2017 року через відділення пошти, від отримання якої позивач відмовився, і, як наслідок - відсутність його вини у неотриманні орендної плати позивачем. За таких обставин, посилання позивача на порушення відповідачем Договору оренди в частині несплати у встановлений строк орендної плати знайшли своє підтвердження матеріалами справи, відтак, позов в частині зобов`язання відповідача виплатити [PERSON] орендну плату за Договором оренди земельної ділянки за період з 2017 по 2019 роки включно, у натуральній формі у наступному розмірі та виді: зерно 5400 кг (п`ять тисяч чотириста кг), цукор - 150 кг (сто п`ятдесят кг), соняшник - 200 кг (двісті кг), - підлягає задоволенню. Вирішуючи позов в частині покладення на орендаря - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» обов`язку сплати податковий збір до бюджету за 2017-2019 роки суд виходить з того, що такий обов`язок відповідача прямо передбачено умовами спірного договору, нормами податкового кодексу, заінтересованою особою у випадку несплати такого збору,- є відповідний податковий орган. За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неналежним, позивач не є тією особою, яка може звернутися до суду з даними вимогами. За таких обставин позов в цій частині задоволенню не підлягає. Розглядаючи вимоги про зобов`язання ТОВ «Агроальянс» виплатити матеріальні збитки позивачу у розмірі 9800 грн. суд виходить з наступного. Позивач вказує, що відповідач, внаслідок невиконання договору в частині невиплати орендної плати завдав позивачу збитків у виді витрат на закупівлю сільськогосподарської продукції для годування худоби. Так, за ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. П.6.4 Договору оренди визначено, що у разі, коли з вини Орендаря, Земельна ділянка була деградована, виснажена, або її родючість знижена, а також у разі, коли дії Орендаря привели до загального погіршення якості Земельної ділянки, Орендар відшкодовує Орендодавцеві нанесені збитки у повному обсязі. Згідно з п. 7.1.5 Договору оренди, Орендодавець має право: вимагати від Орендаря відшкодування збитків, згідно до умов пункту 6.4 цього договору. За 7.4.6 Договору оренди, Орендар зобов`язаний: відшкодувати Орендодавцеві нанесену шкоду, якщо господарська діяльність Орендаря спричинила погіршення стану та якості Земельної ділянки. Пунктом 9.1 Договору оренди передбачено, що у разі не виплати або несвоєчасної, або неповної виплати орендної плати (за умови, що орендна плата виплачується в грошовому виразі), Орендар сплачує пеню, у розмірі 0,01 відсотка від грошової вартості орендної плати за кожен день прострочення. П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ст.610, ч.1 ст.611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ч.1, 2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Судом досліджено накладні на придбання пшениці та кукурудзи позивачем у СВК «Едельвейс» протягом 2017-2019 років (т.1 а.с.103-106); лікарських засобів протягом 2017-2019 років (т.1 а.с.107) надані позивачем в обґрунтування доводів про спричинення відповідачем завданих збитків. Однак, дані докази, хоча і вказують на витрати позивача, але самі по собі не підтверджують аргументи що дані витрати є саме збитками, те, що саме внаслідок невиплати орендної плати в натуральній формі позивач поніс такі витрати та саме в такому розмірі. До того-ж Договір оренди не встановлює такого виду відповідальності відповідача, як відшкодування збитків, за порушення зобов`язання в частині не сплати орендної плати і встановлює такий вид відповідальності за невиконання договору виключно за погіршення стану та якості Земельної ділянки. Інших доказів на підтвердження завдання відповідачем позивачу збитків, в розумінні ч.2 ст.22 ЦК України, також, як і в розумінні ст.ст.29, 34 Закону України «Про оренду землі» суду не надано. За таких обставин, суд вважає позов в цій частині не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial