Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

у травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON], в якому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 52 817,72 грн., яка виникла в результаті невиконання відповідачем умов договору оренди від 17 грудня 2016 року. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 17 грудня 2016 року між ним, [PERSON], та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір оренди квартир. Відповідно до п.1 вищевказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування житлові приміщення (квартири), що визначені у цьому Договорі, та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Адреса квартир, що орендуються та їх площа: квартира [ADDRESS], площею 37,7 кв.м; квартира [ADDRESS], площею 60,6 кв.м. Строк Договору починає свій перебіг з 10 грудня 2016 року та закінчується 10 грудня 2017 року (п.10.3 Договору). Згідно з п. 5.1 Договору розмір орендної плати складав 25 000 грн. Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам законодавства відповідач взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконала та допустила заборгованість, яка становить 50 000 грн. Він звертався до відповідача з вимогою щодо сплати заборгованості, однак безрезультатно. Крім того, у зв'язку із невиконанням грошового зобов'язання за Договором оренди просить стягнути з відповідача 3% річних за час прострочення зобов'язання в сумі 530 грн. та 2 287,72 інфляційних витрат. Оскільки відповідач ухиляється від погашення боргу по Договору оренди в добровільному порядку, відповідно порушує взяті на себе зобов'язання згідно договору, він, [PERSON], змушений звернутись в суд. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його та позивача відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач фізична особа - підприємець [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та не подала відзив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 13 листопада 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частинами 1, 2 статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2016 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір оренди. Відповідно до п.1 вищевказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування житлові приміщення (квартири), що визначені у цьому Договорі, та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Адреса квартир, що орендуються та їх площа: квартира [ADDRESS], площею 37,7 кв.м; квартира [ADDRESS], площею 60,6 кв.м. Строк Договору починає свій перебіг з 10 грудня 2016 року та закінчується 10 грудня 2017 року (п.10.3 Договору). Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з п.5.1 Договору оренди від 17 грудня 2016 року розмір місячної орендної плати складає 25 000 грн. Орендна плата сплачується орендарем 10 числа кожного наступного місяця, але не пізніше ніж через три дні після кінцевої дати оплати оренди (п.5.2 Договору оренди). Пунктом 8 Договору оренди передбачено, що у випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього Договору сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Положеннями статей 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами. Приписами статей 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2017 року позивачем направлялася претензія фізичній особі - підприємцю [PERSON], в якій він просив повернути йому суму заборгованості. Однак, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідач взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконала. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом З огляду на викладене положення з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 2 287,72 грн. інфляційних витрат та 530 грн. 3% відсотки річних виходячи з розміру простроченого зобов'язання, з 10 грудня 2017 року по 18 квітня 2018 року Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved