Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] у якому просив зобов»язати останнього не чинити перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити позивача у вказане помешкання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що він є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2016 року після смерті [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцем майна [PERSON] - ? частини квартири [ADDRESS] є відповідач у справі, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON], позивач, як спадкоємець за заповітом майна [PERSON] мав в себе ключі від вхідних дверей спірної квартири, сплачував необхідні комунальні платежі, мав вільний доступ до спірної квартири. Проте, приблизно у серпні 2015 року, позивач з'ясував, що у вхідних дверях спірної квартири замінені замки та позивач позбавлений права доступу до спірної квартири. Як було з'ясовано позивачем в усній співбесіді з працівниками ЖЕК 507, який обслуговує цей будинок, спірною квартирою користується відповідач у справі [PERSON], який вважає себе одноосібним спадкоємцем майна [PERSON] Позивач неодноразово намагався потрапити до спірної квартири для з'ясування підстав проживання в ній відповідача, але двері у цих випадках ніхто не відчинив, хоча за всіма ознаками - світлом, працюючим електролічильником квартира не є вільною. Протягом часу з серпня 2015 року позивач звертався до ЖЕК 507 Оболонського району м. Києва та до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві з заявами про неправомірне користування спірною квартирою відповідачем. При цьому, відповідач не усунув перешкод у користуванні приміщенням, а ЖЕК 507 Оболонського району м. Києва та Оболонським УП ГУ НП у м. Києві запропоновано з цього приводу звертатися до суду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, встановив наступне. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 10.09.2012 року всього майна [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2016 року [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем майна [PERSON] - ? частини квартири [ADDRESS] є відповідач у справі, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв усю квартиру [ADDRESS], замінив у ній замки та перешкоджає [PERSON] користуватися своєю власністю. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звертався до ЖЕК 507 Оболонського району м. Києва та до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві для вжиття заходів до припинення неправомірних дій. Свідками [PERSON] та [PERSON] підтверджено в судовому засіданні, що [PERSON] неодноразово намагався потрапити до спірної квартири для з'ясування підстав проживання в ній відповідача, але двері у цих випадках ніхто не відчинив, хоча за всіма ознаками - світлом, працюючим електролічильником квартира не є вільною. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин зазначених позивачем у справі. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном. Єдиним законним способом входження до спірної квартири та її користуванням є рішення суду про примусове вселення до спірної квартири на підставі рішення суду та в порядку норм Закону України «Про виконавче провадження», нормами якого, зокрема, ст. 79 передбачає наступне: 1. Державний виконавець перевіряє виконання рішення про вселення стягувача на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. 2. У разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] та його вселення у вказане помешкання є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1102 грн. 41 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved