overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У травні 2018 р. заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 30.08.2014 р. між ними укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 52. У шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Заявники у спільній заяві зазначали, що шлюбні відносини між ними припинено з осені 2017 р., так як між ними постійно виникали конфлікти, які призвели до розпаду сім'ї. Заявники досягли згоди що спору щодо місця проживання дітей, участі у вихованні їх та розміри аліментів на кожну дитину, уклавши нотаріальний договір. Тому посилаючись на вищевикладене, заявники просять суд розірвати шлюб, укладений між ними 30.08.2014 р. відділом РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 52. Заявники в судове засідання не з'явилися, просили їх спільну заяву про розірвання шлюбу задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Як з'ясовано судом, 30.08.2014 р. між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 52. У шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] У відповідності до ч. 1, 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалось через різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. Тому враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обопільна заява заявників про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітніх дітей підлягає задоволенню. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 109 СК України, ст. 12, 19, 42, 81, 89, 263, 265, 315, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У травні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.02.2015 р. о 13.30 год. на перехресті вул. Васильківська - вул. Ломоносова в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , якого постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2015 р. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . У зв`язку з тим, що водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ з фонду захисту потерпілих було сплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 7 092,81 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечува. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи за його відсутність до суду не звертався, відзиву не надав. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У травні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.03.2015 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який не врахував дорожньої обстановки, не виконав вимог заборонювального сигналу світлофора (червоний) та перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно, при виникненні перешкоди не вжив усіх заходів, щоб уникнути зіткнення, внаслідок чого здійсни зіткнення з автомобілем «Лексус» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить [PERSON] . Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2015 р. особою винною в даній пригоді визнано [PERSON] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої, відповідно до звіту №11282 про оцінку колісного транспортного засобу «Лексус» д.н.з [NUMBER] , від 14.03.2015 р. та наказу МТСБУ №2576 від 19.05.2015 р. йому було виплачено відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 50000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ ЕАК «Довіра» за послуги аварійного комісара 887,00 грн., які також просить стягнути з відповідача в судовому порядку В судове засідання представник позивача не з`явився, в направленому до суду клопотанні просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У травні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.09.2015 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] який рухаючись по другорядній дорозі, в`їжджаючи на вул. Вокзальну, не надав перевагу в русі автомобілю «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля, які отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 18.08.2016 р. особою винною в даній пригоді визнано [PERSON] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої, відповідно до звіту №234-Я про оцінку матеріального збитку транспортному засобу «Шкода» д.н.з [NUMBER] від 28.10.2015 р., довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) [PERSON] в наслідок ДТП, виписки з медичної картки хворого, квитанцій про придбання ліків, довідок про доходи та наказу МТСБУ №8366 від 31.10.2016 р. [PERSON] було виплачено відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 52475,81 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ Експерт Сервіс Авто за послуги аварійного комісара 955,00 грн., які також просить стягнути з відповідача в судовому порядку В судове засідання представник позивача не з`явився, в направленому до суду клопотанні просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У травні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2015 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив п.п. 2.10, 13.1 ПДР України. Крім того, 22.02.2015 р. також за участю автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (власник [PERSON] ), що призвело до пошкодження транспортних засобів та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив п.п. 2.10, 13.1 ПДР України. Відповідно до постанов Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2015 р. особою винною в даних пригодах визнано [PERSON] [PERSON] та [PERSON] звернулись до позивача із заявами про виплату страхового відшкодування на підставі якої та відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , наказів МТСБУ №2603 від 20.05.2015 р., №2702 від 22.05.2015 р. їм було виплачено відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 50000,00 грн. та 16491,16 грн. відповідно, які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, МТСБУ було сплачено за послуги аварійного комісара 901,00 грн. та 732,00 грн., які також просить стягнути з відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та відповідачем 04.06.1999 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Спір щодо утримання дітей та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 04.06.1999 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Позивач та відповідач в підготовче судове засідання 14.08.2018 року не з'явилися, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, надіслали до суду заяви з прохангням розглядати справу у їх відсутності та задовольнити позов. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.06.1999 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища позивачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі-відповідач), третя особа : Київський національний торговельно-економічний університет про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 22.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. У встановлений строк позивач не звернулася до нотаріуса, оскільки, вони з батьком мешкали окремо і їй не було відомо про наявність спадкового майна. Але наприкінці квітня 2018 року позивачу повідомили, що за місцем останньої роботи батька в Київському національному торговельно-економічному університеті після його смерті залишилось майно у вигляді грошової суми. Тому позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька тривалістю два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду письмові пояснення, просили прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства та розглядати справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та про смерть виданим (а.с.4,5). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що строк для прийняття спадщини, позивачем був пропущений з поважних причини, оскільки, вони з батьком мешкали окремо і їй не було відомо про наявність спадкового майна, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувсь в суд з позовом до Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилавсь на\~те,\~що 10\~березня 2007\~року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Він є спадкоємцем першої черги, однак пропустив, визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не мав достатніх коштів для оформлення своїх спадкових прав. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не зявивсь, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2007 року померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть [PERSON] 1-БВ №056839 від 12.03.2007р.). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до листа відмови держнотаріуса [PERSON] №1021/01-16 від 13.04.2018р. позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав через пропуск строку звернення до нотаріуса та розяснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті матері. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строкдля подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла 10 березня 2007 року, в шість місяців, після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

у травні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З 2014 року фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.31) В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх суд задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 березня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу спільних дітей не мають. З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з 2014 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved