overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У червні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.12.2012 року, який є для сторін перший. Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з липня 2013 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 грудня 2012 року, який зареєстрований в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1738 і є для сторін перший. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з липня 2013 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дитини: малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] р.н, необхідно визначити з матір'ю. Згідно ст. 113 СК України прізвище позивача [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У червні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частині зі всіх видів заробітної плати (доходів) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 30 червня 2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, що є обтяжуючим фактором. До початку розгляду справи сторони надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, відповідач - позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, з 30 червня 2000 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 290 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, на спростування зазначених обставин відповідач доказів не надав. Позивач [PERSON] не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, коштів на утримання не вистачає. Відповідач у добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги не надає, що є обтяжуючим фактором позивача. Матеріалами справи встановлено, відповідач працездатний, працює водієм ТОВ «Промгідротехбуд», отримує постійний, стабільний заробіток, інших аліментних стягнень не має, що приводить суд до переконання про можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У червні 2014 року до суду звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], тому позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини з моменту подачі позову, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явився, але надав письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі правовідносини. [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 березня 2010 року. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України вказує, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У червні 2014 року до суду з заявою звернулось Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі по тексту УПФУ), в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 липня 2007 року, яким [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник вказав, що у січні 2014 року при відпрацюванні списків кандидатів на масовий перерахунок, з'ясувався факт працевлаштування [PERSON] та на підставі запиту до УПФУ в м. Сміла та Смілянського району Черкаської області, було встановлено місце проживання особи, яку згідно рішення суду визнано безвісно відсутньою. Представник заявника по довіреності [PERSON] надав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, заяву підтримує, просить задовольнити. Заінтересовані особи до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причину не явки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, дійшов висновку про задоволення заяви, з наступних підстав. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2007 року (справа № 2-О-231/2007) за заявою [PERSON] - [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, визнано безвісно відсутнім. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с. 23). Як вбачається з матеріалів справи, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] з 2000 року по 2005 рік працював на «Центральному гірничо-збагачувальному комбінаті» (а.с. 30-31). З оглянутої у суді копії пенсійної справи [PERSON], яка витребувана з УПФУ в м. Сміла та Смілянському районі, встановлено що [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], є пенсіонером ІІІ групи по інвалідності, пенсія призначена з 01 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 45 ЦК України фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої зацікавленої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи, враховуючи наявність відомостей про місцеперебування [PERSON], якого згідно рішення суду було визнано безвісно відсутнім, суд дійшов висновку, що правові підстави вважати вказану особу безвісно відсутньою відпали, тому попереднє рішення суду повинно бути скасованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У червні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 03 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 738. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя із відповідачем виявилося невдалим, так як у них різні погляди на сімейне життя, в результаті чого між ними постійно виникають непорозуміння та сварки. З цих причин шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. Від шлюбу мають малолітню дитину. У судове засідання позивач не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив розглядати справу при заочному розгляді. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 03 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 13 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У червні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 06 листопада 2001 року Калитянською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис № 38. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя із відповідачем виявилося невдалим, спільне сімейне життя не склалося, так як між ними постійно виникають непорозуміння та сварки. З цих причин шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. Від спільного подружнього життя дітей не мають. У судовому засіданні позивач позов підтримала, і пояснила, що відповідач постійно вчиняє сварки та погрожує їй. Спільне життя із відповідачем стало нестерпне. Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що зберегти сім'ю та примирення між ними неможливо. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, пояснивши, що проживає із позивачем у подружньому житті близько 13 років, тому вважає, що врятувати сім'ю усе ще можливо. Просив надати строк на примирення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 06 листопада 2001 року Калитянською селищною радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Клопотання відповідача про надання строку на примирення не підлягає задоволенню, так як із пояснень позивача вбачається, що жодних змін у її намірах розірвати шлюб не настало, і немає ніяких результатів від дій відповідача, спрямованих на збереження сім'ї, між сторонами припинено шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, відповідач проживає окремо. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таки чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі та надавши їм об'єктивну оцінку, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У червні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 22 квітня 1999 року Товстенською селищною радою Заліщинського району Тернопільської області, актовий запис № 06. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем є невдалим, так як у них виявилися абсолютно психологічно не сумісні характери, і вкрай протилежні погляди на життя. На даний час сторони разом проживають, однак, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Сім'я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася. До початку судового засідання надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 22 квітня 1999 року Товстенською селищною радою Заліщинського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 16 лютого 2000 року Товстенською селищною радою Заліщинського району Тернопільської області. З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У червні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 24 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 258. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя із відповідачем виявилося невдалим, оскільки у сторін різні погляди на життя.З цих причин шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився. До початку судового засідання представник відповідача [PERSON] надав заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 24 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 29 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У червні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 857. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні характери та погляди на життя, в результаті чого постійно виникають непорозуміння та сварки. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Сім'я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася. До початку судового засідання надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 26 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 19 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved