Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 24 вересня 2005 року виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~12. В обґрунтування позову зазначала, що з 24 вересня 2005 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, права та обовязки подружжя з ведення спільного господарства, виховання дитини, у звязку з чим між ними неодноразово відбувалися сварки. Протягом останніх місяців вона і відповідач намагалися примиритися, проте ніяких результатів це не дало, у їхніх стосунках нічого не змінилося. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Надання строку для примирення подружжя вважає недоцільним. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 24 вересня 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~12. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На виконання вимог ст. 111 СК України за клопотанням відповідача [PERSON] ухвалою суду від 10 серпня 2016 року сторонам надавався строк для примирення подружжя терміном один місяць. Судом встановлено, що сторони у справі подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За наданий судом час подружжя не примирилося. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем [PERSON], так як подальше перебування у шлюбі з останнім суперечить її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, за наданий судом час подружжя не примирилося, позивач на розірванні шлюбу наполягає, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., який підлягає стягненню на її користь з відповідача згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved