Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачкою у справі вони з 27 травня 2018 року проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, разом ведуть спільне господарство та мають єдиний бюджет. В період спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яку відповідачка зареєструвала на своє ім`я, оскільки вони не перебувають в зареєстрованому шлюбі. Запис про батька було зроблено на підставі ст. 135 СК України та в свідоцтві про народження дитини в графі батько зазначено - « [PERSON] ». Оскільки відповідачка відмовляється надати спільну заяву походження дитини до органів РАЦС, позивач, посилаючись на норми Сімейного Кодексу України, просив суд визнати його, [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Одеси, батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Одеси, Україна, та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Одеси, Україна, складений 30 грудня 2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за №6758, записавши в графі «батько» відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Одеси, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання (а.с. 21-22). Ухвалою суду від 10 березня 2021 року за заявою позивача по справі було призначено судово-медичну (генетичну) експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Справа була повернута до суду без висновку експерта (а.с. 35-37, 55). Ухвалою суду від 02 червня 2021 року по справі було поновлено провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 57-58). Ухвалою суду від 30 червня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 72-73). Позивач всудове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с. 81). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, раніше надала заяву, в якій зазначила, що вона з позивачем у справі дійсно проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ними і яку вона зареєструвала на своє ім`я, оскільки хоче отримувати допомогу від Держави. Вказувала, що до суду та на експертизу з`являтися не буде, а тому просила суд слухати справу за її відсутності (а.с. 28, 40, 67, 77). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засіданняне з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, раніше надав повідомлення про слухання справи за відсутності представника відділу (а.с. 33, 41-42, 62, 64, 66, 76, 79). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 12, розділом третім Сімейного кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони з 27 травня 2018 року проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведуть спільне господарство та мають єдиний бюджет. Даний факт відповідачкою не заперечується та не оспорюється. Встановлено, що в період спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8-9, 10). Оскільки сторони не перебувають в зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дитини було зроблено на підставі ст. 135 СК України та в графі «батько» було зазначено - « [PERSON] ». В процесі судового розгляду позивач пояснив суду, що відповідачка відмовляється надати спільну заяву про походження дитини до органів РАЦС, оскільки бажає отримувати допомогу на дитину від Держави. Встановлено, що позивач вважає себе рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 п. 2 ст. 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно з п. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, оскільки позивач визнає своє батьківство щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , а відповідачка не заперечує даний факт, то дані обставини не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідачка фактично визнала позовні вимоги в частині визнання позивачем свого батьківства стосовно [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідачкою по справі до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на власний розсуд. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12. січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі становить 908,00 грн., який повністю сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: approved