overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У травні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000грн щомісяця, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач - батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі. Відповідач, у встановленому порядку повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи зазначені позивачем дані про відповідача (відсутність інших утриманців, відсутність постійного заробітку), суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн щомісяця. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У травні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач - батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні сторони були відсутні, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач також заявила про підтримку позову, відповідач - про визнання позову. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатного віку, фізично здоровий. Доцільно визначити стягнення у вигляді 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач - батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні сторони були відсутні, подані заяви про розгляд справи без їх участі, про підтримку вимог позивачем, про визнання їх відповідачем. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки доходи у відповідача нерегулярні, мінливі, то розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 1500грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У травні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої дочки, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що від шлюбу з відповідачем в них є дочка, яка проживає з нею та по досягненню повноліття продовжує навчання в університеті. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, до суду не з'явився. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] народження. Остання проживає з матір'ю, навчається у Чорноморському державному університеті ім.П.Могили, що підтверджується копіями свідоцтв органу РАЦС, довідкою навчального закладу. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати до 23 років своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, при умові, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи зазначені позивачем дані про відповідача, суд, виходячи з спроможності батька надавати матеріальну допомогу, визначає розмір аліментів у вигляді 1/4 частки доходу щомісяця. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У травні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на їх дочки - [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, посилаючись на те, що вона продовжує на цей час навчання в Індустріальному технікуму Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денному відділенні, на бюджетній основі. Термін її навчання до 01.03.2015 р.. Вона потребує матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач просив стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки не повідомив. Третя особа - у судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки не повідомила. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. [PERSON], [INFO], матір'ю якої є позивач, яка її утримує, продовжує навчання на цей час на денному відділенні навчального закладу по 01.03.2015 р.. (а.с. 3, 4, 7). Відповідач, що є батьком дитини - [PERSON], може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, оскільки заперечень з цього приводу не надав. (а.с. 3) Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, починаючи з 27.05.2014 р., до 01.03.2015 р..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У травні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про згоду на заочний розгляд справи та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 47 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 4,5)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У травні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 2, 4). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У травні 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 17.07.2009 р. уклала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей, які після розірвання шлюбу залишаться з нею. Вони з відповідачем не змогли створити доброї сім'ї через психологічну несумісність, на ґрунті якої між ними постійно виникали конфлікти та сварки, що створювало в родині негативний психологічний клімат, що впливало на виховання їхніх дітей. Всі їхні взаємні намагання досягти згоди, порозумітися, нормалізувати відносини у родині ні до чого не призвели. Остаточно шлюбно-сімейні відносини між ними припинені 13.12.2013 р., з цього часу вони проживають окремо. Зазначає, що збереження сім'ї з відповідачем неможливе і суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. У останнє судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 17.07.2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 223, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). З 13.12.2013 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім'ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним, подружжя мешкає окремо, за різними адресами, позивач категорично заперечувала проти примирення. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У травні 2014 р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за [PERSON], право власності на 1/6 частини земельної ділянки, площею 1020 кв., кадастровий номер 8000000000:75:097:0018, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого, [INFO]. Також, визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частини замельної ділянки площею 1020 кв., кадастровий номер 8000000000:75:097:0018, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого, [INFO], аргументуючи тим, що відповідач відмовила у видачі Свідоцтва на спадщину на 1/2 частини земельної ділянки, після померлого [INFO] р. [PERSON] на підставі ст. 68 Закону України «про Нотаріат», оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно провадиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, у звязку з відсутністю документіу на вказане спадкове майно. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що позивачі є синами померлого, а отже вони вважаються спадклємцями першої черги. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Треті особи у судове засідання не з'явилися, надіславши пояснення щодо позову, просять провести розгляд справи без їх участі. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 15.04.2014 р. відповідачем по справі було відмовлено позивачу у прийнятті спадщини (а.с.21). [INFO] р. помер [PERSON] який був власником земельної ділянки, площею 1020 кв., кадастровий номер 8000000000:75:097:0018, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2013 р. №2373 позивачі є спадкоємцями вказаної земельної ділянки (а.с.15). Згідно з договором дарування частини земельної ділянки від 22.05.2006 р та договором дарування частини житлового будинку від 22.05.2006 р. позивач [PERSON] є єдиним власником зазначеної земельної ділянки (а.с.6, 9). Відповідно до договору про зміну розміру часток у спадщині від 20.11.2013 р. згідно якого [PERSON] належить 1/3 частка, а [PERSON] належить 2/3 частина (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права. Приймаючи до уваги, що за положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), суд вважає необхідним визнати право власності за позивачами, а саме за [PERSON] право власності на 1/6 частини земельної ділянки, [PERSON] право власності на 1/3 частини замельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У травні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що з вересня 2003 року по березень 2014 року вона проживала з відповідачем в реєстрованому шлюбі, [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Їх сім*я розпалася, після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню доньку, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дочкою повноліття Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У травні 2014 р. ТОВ «Лайм-Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 15 644,73 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову в повному обсязі і згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 17 квітня 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм-Фінанс» та [PERSON] укладений кредитний договір № ЛФ -12013760 За умовами банк позичив кошти [PERSON] в сумі 2200 грн. строком до 02 травня 2013р. зі сплатою 2% відсотків від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом. (п.п. 1.1., 1.3., 3.1.). Розділом 5 передбачена відповідальність за несплату достатньої суми для повернення кредиту, а саме сплата пені в розмірі 2 % від суми залишку основного боргу за кожен день прострочки платежу до дня фактичної сплати вказаної суми, а також штрафу в розмірі 100 грн. У випадку прострочення сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш, ніж на 14 днів (п. 5.2). Додатковими угодами № 1-3 передбачено здійснення остаточного розрахунку з поверненням позики відповідно 17 травня 2013р., 14 червня 2013р. і 14 липня 2013р. Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 28 квітня 2014 р. загальна заборгованість по кредитному договору [PERSON] перед банком становить 15 644,73 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 2200 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 704,00 грн., пеня - 12672,00 грн., 3% річних - 68,73 грн. (а.с. 5- 6). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосується стягнення пені, то згідно розрахунку заборгованості, розмір заборгованості з пені в сумі 15 644,73 грн. значно перевищує суму заборгованості за кредитом (тіло кредиту + проценти). За такого, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 3000 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі: 5972,73грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved