Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 30 січня 2000 року Тростянецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис №2. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що з 30.01.2000 він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає окремо. Спільне життя не склалось через неправильну поведінку відповідачки, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Більше двох років вони проживають окремо, між ними втрачено фізичні та духовні зв`язки. Сім`я існує лише формально. В добровільному порядку відповідач не бажає розірвати шлюб. Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 08 жовтня 2020 року ухвалою суду сторонам було надано строк на примирення тривалістю два місяці. В судове засідання призначене на 02.02.2021 позивач [PERSON] не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також зазначив, що від стягнення судових витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 02.02.2021 повторно не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та дату розгляду справи, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не надала. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 07 березня 2000 року Тростянецьким РВ РАГС Вінницької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 січня 2000 року у Тростянецькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 2, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони протягом останніх двох років разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved