Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

У січня 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого просила суд збільшити розмір відшкодування шкоди, встановлений рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06.06.2018 року на сторонній догляд за [PERSON]; стягувати з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська буд.5, в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (код ЄДРПОУ 40081216, 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд.7, на користь [PERSON], адреса: [ADDRESS], РНОКПП - [NUMBER], щомісячно по 2086,50 грн. на сторонній догляд за [PERSON] та 1043,25 грн. на послуги по догляду за [PERSON] починаючи з 01.01.2019 року і продовжувати пожиттєво. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у зв'язку з нещасним випадком, що стався з нею 23.10.1998 року, в результаті якого остання отримала травму (ампутацію обох ніг та пальців на лівій руці) та визнана інвалідом першої групи безстроково, рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 07.06.2000 року за нею визнано право на відшкодування шкоди у зв'язку з каліцтвом згідно зі ст. ст. 440, 440-1450 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.). Вказаним рішенням суду серед іншого стягнуто з Південної залізниці на користь позивача щомісячно з часу травмування - з 23 жовтня 1998 року - 100,00 грн. - на сторонній догляд та 140,00 грн. за послуги по догляду за нею. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.06.2018 року на її користь було стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» суму індексації розміру шкодування шкоди на сторонній догляд та послуги по догляду одноразово - 66869,01грн. та збільшено розмір відшкодування шкоди, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07.06.2000р. на сторонній догляд - 1861,50грн. щомісячно, та на послуги по догляду - 930,75грн. щомісячно починаючи з 01.05.2018 року.З моменту ухвалення вказаного рішення значно підвищилась вартість життя, а враховуючи, що розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, підлягає збільшенню виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, звернулась з позовом до суду. Ухвалою суду від 09.01.2019 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з обставинами, встановленими рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 07.06.2000 р., встановлено, що 23.10.1998 р. з позивачем [PERSON] стався нещасний випадок під час посадки на поїзд сполученням «Харків-Полтава» на посадочній платформі «Пригородна» в результаті порушення працівниками залізничного транспорту Південної залізниці своїх обов'язків по безпечному обслуговуванню пасажирів її було травмовано. В результаті травми ампутовано обидві ноги та пальці на лівій руці. Згідно з довідкою серії 7-66 ГВ МСЕК №2 м. Полтави від 10.01.1999 р. вона визнана інвалідом 1 групи безстроково та потребує постійного стороннього догляду та протезування ортопедичним взуттям. Вказаним рішення, зокрема стягнуто з Південної залізниці на користь [PERSON] щомісячно з часу травмування, тобто з 23 жовтня 1998 року, 100 грн. на сторонній догляд та 140 грн. за послуги по догляду нею щомісячно ( а.с.5-7). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.06.2018 року, зокрема, збільшено розмір відшкодування шкоди, встановленого рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 07.06.2000р. на сторонній догляд - 1861,50 грн. щомісячно, та на послуги по догляду - 930,75грн. щомісячно, починаючи з 01.05.2018 року (а.с.8-11). Таким чином, зобов'язання відповідача з відшкодування шкоди на сторонній догляд та за послуги по догляду за [PERSON] є грошовим тривалим у часі зобов'язанням, а тому законодавець надає можливість вимагати підвищення розміру відшкодування такої шкоди відповідно до ст. 1208 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. У випадку ч. 1 ст. 1208 ЦК України при встановленні судом факту підвищення вартості життя - розмір відшкодування шкоди у цей період може бути індексований. А у випадку ч. 2 ст. 1208 ЦК України у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати - розмір відшкодування шкоди може бути збільшений. В обох цих випадках питання збільшення розміру відшкодування шкоди вирішується судом на підставі заяви потерпілого. При цьому, суд, вирішуючи питання про збільшення розміру відшкодування шкоди відповідно до ст. 1208 ЦК України повинен встановити як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-42520св13 від 25.12.2013 року. У контексті норми статті 1208 ЦК України під поняттям «мінімальна заробітна плата» слід розуміти законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану роботу, нижче якого не може проводитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці, обсяг робіт (ст. 1 Закону України «Про оплату праці»), а наявність підвищення вартості життя визначається на підставі встановленого законодавцем прожиткового мінімуму відповідно до динаміки його зростання. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про оплату праці» розмір мінімальної заробітної плати переглядається від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифів послуги. Отже, підвищення вартості життя враховується при встановленні мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати, щороку встановлюється Верховною Радою України відповідно до Закону. Судом встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати за спірний період змінювався, зростав. Цей показник використовується також для оцінки рівня життя населення. Зростання мінімальної заробітної плати свідчить, в тому числі, про підвищення вартості життя. Окрім цього, рівень життя визначається також встановленим у державі мінімальним споживчим рівнем. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 1208 ЦК України, суд вважає, що присуджений до щомісячної сплати розмір відшкодування шкоди на сторонній догляд 1861, 50 грн. та за послуги по догляду 930, 75 грн. має бути збільшений з 01.01.2019 р. у зв'язку з тим, що з 01.01.2019 року мінімальна заробітна плата в Україні встановлена у розмірі 4173 грн. (ст. 8 Закону України від 23.11.2018 р. № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік»), та повинен становити: - 2086,50 грн. (4173 грн. х 50% ) - щомісячне відшкодування шкоди на сторонній догляд; - 1043,25 грн. (4173 грн. х 25%) - щомісячне відшкодування шкоди за послуги по догляду. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як інвалід 1 групи, звільнений від сплати судового збору. Суд керується вимогами ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, враховує задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved