Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із даним позовом, в якому просять визначити їм додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог зазначається про те, що 25 квітня 2017 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка, площею 0,1800 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Жердівська сільська рада, кадастровий номер 3221282000:11:003:0056, земельна ділянка, площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Жердівська сільська рада, кадастровий номер 3221282001:02:012:0026 та земельна ділянка, площею 0,0500, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада, кадастровий номер 3221286400:04:001:0250. При житті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Про існування заповіту позивачам відомо не було, дану обставину по сплину шести місяців їм повідомив відповідач, який зберігав заповіт у своєму будинку та тяжко переживав втрату дружини. З підстав визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачі змушені звернутися до суду. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися. 02 жовтня 2018 року їх представник [PERSON] надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду клопотання, в якому вказав, що повністю визнає предявлені до нього позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, також просить розглянути справу у його відсутність. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального [PERSON] направила до суду листа, в якому просила розглянути дану справу без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2017 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК за № 404363, видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 133, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майно, а саме земельною ділянкою, площею 0,1800 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Жердівська сільська рада, кадастровий номер 3221282000:11:003:0056, яку заповіла [PERSON], земельною ділянкою, площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Жердівська сільська рада, кадастровий номер 3221282001:02:012:0026, яку заповіла [PERSON], земельною ділянкою, площею 0,0500, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада, кадастровий номер 3221286400:04:001:0250, яку заповіла [PERSON] Належність [PERSON] вищевказаних земельних ділянок підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 002379 від 19 серпня 2011 року, серії ЯМ № 427409 від 19 серпня 2011 року; серії ЯМ № 427275 від 19 серпня 2011 року. Як вбачається із матеріалів справи, спадкова справа № 1/2018 до майна померлої [PERSON], відкрита на підставі заяви [PERSON] від 25 січня 2018 року про прийняття спадщини. Одночасно із заявами про прийняття спадщини звернулися онуки померлої [PERSON] й [PERSON] 21 лютого 2018 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 23 лютого 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, як спадкоємцям відповідно до заповіту [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємцями пропущено передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1269\~ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства\~України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Позивачі у термін, встановлений статтею 1270 ЦК України, не звернулися до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини зазначають необізнаність щодо існування заповіту, складеного спадкодавцем на їх імя. Разом з тим, суд вважає, що оскільки спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалася, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивачі не подавали, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право позивачі не можуть. Враховуючи наведені обставини, суд вважає можливим як виняток визначити позивачам додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved