Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 року, спільних дітей не мають. У сторін виявилися різні погляди на життя, у зв'язку з чим шлюб було розірвано 10.06.2015 року. За час перебування у шлюбі сторони в 2013 році придбали квартиру [ADDRESS] та автомобіль « Hyundai Sonata» 2008 року випуску, кольору - сіра бронза, реєстраційний номер: [NUMBER] . Зважаючи на те, що добровільно поділити майно відповідач не бажає, позивач просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та 1/2 частину автомобіля « Hyundai Sonata» 2008 року випуску, кольору - сіра бронза, реєстраційний номер: [NUMBER] . В судовому засіданні позивач, його представник просили позов задовольнити. Відповідач просила позов залишити без задоволення, направила заперечення на позовну заяву. В запереченнях на позов відповідач зазначила, що спірна квартира була придбана нею за договором купівлі-продажу за особисті кошти, які вона отримала від продажу квартири в м. Синельниково Дніпропетровської області та від продажу квартири, яка належала її матері. Що стосується автомобіля, то вказаний вище транспортний засіб був придбаний нею в кредит, який вона сплатила самостійно. Її чоловік, [PERSON] ніде не працював, самостійного заробітку не мав, кредит за автомобіль не погашав. Натомість [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на спірні квартиру та автомобіль, вважаючи, що вказане майно є її особистою приватною власністю. [PERSON] зустрічний позов не визнав, просив його залишити без задоволення. Суду пояснив, що він працював здебільшого неофіційно, займався ремонтом автомобілів, постійно отримував заробітну плату. Крім того, задля придбання автомобіля « Hyundai Sonata» він продав свій старий автомобіль та грошові кошти витратив на придбання спірного автомобіля. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 року, який вони розірвали 10.06.2015 року. За час перебування у шлюбі в 2013 році була придбана квартира [ADDRESS] та автомобіль « Hyundai Sonata» 2008 року випуску, кольору - сіра бронза, реєстраційний номер: [NUMBER] . З пояснень [PERSON] убачається, що спірну квартиру вона придбала за свої особисті кошти, які отримала від продажу власної квартири в м. Синельниково Дніпропетровської області та частини коштів від продажу квартири, яка належала її матері, сестрі та племінниці в рівних частинах по [ADDRESS]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що продала свою частину квартири по [ADDRESS], гроші після продажу квартири поділила між дочками. За ці кошти та особисті кошти, які були отримані від продажу квартири в Синельниково, її дочка, [PERSON] придбала квартиру по [ADDRESS], [PERSON] ніякого відношення до квартири не має. Їй також відомо, що автомобіль дочка купила за свої кошти, потім самостійно виплачувала кредит за автомобіль навіть після розлучення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є племінницею [PERSON] Ствердила, що після продажу квартири по вул.. Радистів у м. Дніпро, [PERSON] поділила кошти між дочками, та її тітка [PERSON] за ці кошти та кошти від продажу особистої квартири в м. Синельниково придбала квартиру по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сестрою [PERSON] , часто буває у неї вдома. Ствердила, що спірну квартиру по [ADDRESS] [PERSON] купила за власні кошти, які вона отримала від продажу належної їй на праві особистої приватної власності квартири, за свої кошти робила в ній ремонт. [PERSON] ніде не працював, грошей додому не приносив, кредит за автомобіль її сестра виплачувала самостійно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою [PERSON] , знає її 15 років. Їй відомо, що мати [PERSON] продала свою квартиру, гроші поділила між дочками. [PERSON] за кошти, які дала їй мати та за власні кошти, які в неї залишилися після продажу квартири в м. Синельниково придбала квартиру по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою [PERSON]. Їй відомо, що [PERSON] працювала на декількох роботах, аби заробить гроші та погасить кредит за автомобіль. Її чоловік, [PERSON] ніде не працював. Зазначила, що раніше у [PERSON] була квартира в м. Синельниково, яку та продала та купила квартиру по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] працював на СТО близько 10 років, не офіційно отримував заробітну плату. Крім того, [PERSON] був засновником ТОВ «Арт-Трафт», отримував заробітну плату. Свідок [PERSON], суду пояснив, що [PERSON] займався ремонтом автомобілів в 2013-2014 році, зароблені гроші віддав своїй дружині - [PERSON] Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ( а.с.176), довідку Першої синельниківської державної нотаріальної контори про продаж квартири [ADDRESS], виданої [PERSON] ( а.с. 175), покази свідків, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] була придбана за власні кошти [PERSON], вони не є спільною сумісною власністю подружжя, а тому поділу квартира між подружжям не підлягає. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], про поділ спільного майна подружжя в частині поділу квартири [ADDRESS] слід залишити без задоволення, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], про визнання майна особистою приватною власністю в частині спірної квартири слід задовольнити. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Суд дійшов висновку, що авто біль «Hyundai Sonata» 2008 року випуску, кольору - сіра бронза, реєстраційний номер: [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу, оскільки автомобіль придбавався за спільні кошти подружжя, кредит на автомобіль був отриманий [PERSON] в інтересах сім»ї. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині поділу автомобіля «Hyundai Sonata» 2008 року випуску підлягає задоволенню та за [PERSON], [PERSON] слід визнати право власності на вказаний вище автомобіль, по ? частині за кожним. зустрічний позов [PERSON] в частині визнання автомобіля особистою приватною власністю слід залишити без задоволення.

Outcome: partial