Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності та поділ майна подружжя, пізніше уточненою позовною заявою (а.с.122-125), стверджуючи, що в період з 15.06.2011 року по 07.10.2015 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Позивачка вказує, що у шлюбі вони набули спільне майно: - 15.08.2013 року придбали двокімнатну квартиру №92, по вул.Першого Травня 1-Г в м.Іллічівськ Одеської області; - 01.10.2014 року придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] до шлюбу з [PERSON] мала малолітнього сина [PERSON], [INFO], та визнана матірю одиначкою 11.06.2009 року рішенням Кілійського районного суду (а.с. 131). Також, позивачка зазначає в позові, що у подальшому стосунки між ними, як подружжям погіршилося та відповідач [PERSON] за виконавчим листом, по справі №501/2907/15-ц з 23 червня 2015 року сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частки від всіх видів заробітку, що складає 312,00 грн. на місяць. Позивачка вказуючи, що між ними склався певний порядок користування та володіння спільного майна, звернулася до суду з даним позовом та просить суд: - визнати за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру №92, по вул.Першого Травня 1-Г в м.Іллічівськ Одеської області в цілому; - водночас припинити право власності на ? двокімнатній квартири №92, по вул.Першого Травня 1-Г в м.Іллічівськ Одеської області [PERSON]; - за умови визнання за [PERSON] право власності, в цілому, на двокімнатну квартиру №92, по вул.Першого Травня 1-Г в м.Іллічівськ Одеської області, залишити у повній власності однокімнатну квартиру №144, по провулку Хантадзе, 3 в м.Іллічівськ Одеської області, за [PERSON]. 07 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна чоловіка особистою приватною власністю та поділ майна, стверджуючи, що спірна однокімнатна квартира за №144 у будинку за №3 по провулку Хантадзе у м. Іллічівськ придбана ним ще до знайомства з позивачкою та укладення з нею шлюбу. Також позивач за зустрічним позовом вказує в позові, що двохкімнатна квартира за № 92 в будинку за № 1-Г по вулиці 1 Травня в м. Іллічівськ придбана ним та [PERSON] в рівних частках 15 серпня 2013 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] за реєстровим № 2510. Ця квартира придбана за 477 006 гривен. При цьому 127 300 гривен на придбання квартири були його (позивача) особисті кошті, які отримані від продажу його автомобілю FORD FIESTA, реєстраційний номер [NUMBER]. придбаного позивачем до укладення шлюбу з позивачкою 20 травня 2011 року у офіційного дилера «FORD MOTOR Со» в Україні TOB «Виннер-Мотор Спорт» за 147 300 грн. Позивач вважає, що його частка в цій квартирі повинна бути збільшена пропорційно внесених за квартиру його особистих коштів, отриманих від продажу автомобілю, що був придбаний ним ще до шлюбу: У звязку з цим позивач просить суд: - визнати квартиру за № 144 у будинку за № 3 по провулку Хантадзе у місті Іллічівськ, загальною площею 78,2 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15 вересня 2014 року, номер запису про право власності 7179727 на ім'я [PERSON] - особистою приватною власністю [PERSON]; - визнати автомобіль НОХОА СІТУ, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) МRНGD86906Р082513 спільною власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, по 1/2частки; - збільшити частку [PERSON] в спільної часткової власності на квартиру за № 92 у будинку за № 1-Г по вулиці 1 Травня в місті Іллічівськ до 63/100 часток; - зменшити частку [PERSON] в спільної часткової власності на квартиру за № 92 у будинку за № 1-Г по вулиці 1 Травня в місті Іллічівськ до 37/100 часток. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов в повному обсязі, просили суд його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечили, просили суд відмовити в його задоволенні, мотивуючи його безпідставністю. Представники відповідача за первісним позовом, та позивача за зустрічним позовом заперечили проти задоволення первісного позову та просили суд задовольнити зустрічний позов з підстав викладених в ньому. Заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позовним вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та поділ майна подружжя задовольнити та відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю та поділ майна з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правові відносини. Посилання представника [PERSON] про визнання права власності по ? частки на автомобіль «HONDA CITY» 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова) MRHGD86906P082513, суд не приймає та оцінює їх критично. Так, у судовому засіданні встановлено що автомобіль «HONDA CITY» 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова) MRHGD86906P082513(а.с.51) не може бути визнаним спільною власністю подружжя, так як цей автомобіль належав [PERSON], й відповідно довіреності від 15.09.2014 року, [PERSON] та [PERSON] могли користуватися даним автомобілем (а.с. 63). 24.07.2015 року відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей було припинено дію довіреності (а.с.64). Позивачка [PERSON] за первісним позовом пояснила суду що від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON]. Проживати їм немає де, житло придбали за спільні кошти. Вона виховує двох дітей. Судом встановлено, що сторони по справі в період з 15.06.2011 року по 07.10.2015 року перебували у шлюбі (а.с.6). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.7). У шлюбі сторони набули спільне майно: - двокімнатну квартиру №92, по вул.Першого Травня 1-Г в м. Іллічівськ Одеської області, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 15.08.2013 року, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що видано відповідний [PERSON] №8010254 (а.с.12-17). Квартира зареєстрована на [PERSON] та [PERSON] у рівних частках; - однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.19-22), яка зареєстрована на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності №27508138, видане Реєстраційною службою Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за №27508345. Згідно звіту про оцінку майна № ИДСЮ- 150813-020 від 13.08.2015 року ринкова вартість квартири за № 92 складає 1 617 520.61грн. (а.с.53-54). Також, перед судовими дебатами представники [PERSON] просили їм надати час для надання суду додаткових доказів. Однак, яких саме доказів вони мають надати суду представники [PERSON] розяснити не змогли , тому суд розцінює такі клопотання як затягування розгляду справи. Також суд відкидає з числа доказів клопотання про витребування доказів з Іллічівського відділенні поліції представниками [PERSON] про знаходження в відділі міліції заяви [PERSON] про здійснення крадіжки дружиною [PERSON] та занесення цих даних до ЄРДР. Відповідно до Конвенції ст. 27 «Про права дитини» від 20.11.1989 року діючого на Україні з 27.09.1991 року, суд вважає за необхідне захистити права малолітньої дитини шляхом надання її матері [PERSON] відокремленої квартири. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.68 СК України розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному із подружжя. Відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Так як відповідно ч.4 ст. 61 ЦПК України про підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Outcome: approved