Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 червня 2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про скасування довіреності та визнання правочину недійсним повернуто до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області для ухвалення додаткового рішення. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки. Треті особи, [PERSON] та приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки. Представник третьої особи, Центру надання адміністративних послуг у місті Кременчуці, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Частиною 3 статті 220 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що присутність осіб, що приймають участь у справі, не є обовязковою при розгляді питання щодо ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про скасування довіреності та визнання правочину недійсним. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2017 року в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Пунктом 10 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. Пунктом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Окрім того, вказане вище положення також відповідає розясненням, наданим у пункті 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, судовий збір при поданні позову до суду був сплачений позивачем не в повному обсязі, оскільки останнім заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, а саме про скасування довіреності, про визнання правочину недійсним та про зобовязання Центру надання адміністративних послуг у місті Кременчуці вчинити дії, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), що був чинний на час звернення [PERSON] із позовом до суду встановлено ставки судового збору, згідно яких за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру належить сплачувати судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка на час звернення до суду з позовом складала 1 378 грн. 00 коп. Таким чином, сума судового збору, що підлягала сплаті позивачем, становить 1\~653 грн. 60 коп. ( тобто 551 грн. 20 коп. (0,4 розміру від 1\~378 грн.) х 3). При цьому, позивачем сплачено судовий збір лише в розмірі 580 грн. 00 коп., згідно квитанції № 0.0.606633318.1 від 25 серпня 2016 року. Вказаний недолік не був усунутий шляхом стягнення судового збору при ухваленні рішення від 11 травня 2017 року. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, викладене вище, а також те, що при ухваленні судом рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про скасування довіреності та визнання правочину недійсним від 11 травня 2017 року не вирішено питання щодо сплати позивачем суми судового збору в належному розмірі, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Outcome: approved