Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.06.2007 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Луганської обласної філії було укладено договір про надання кредиту № 569-3-24, відповідно до якого відповідачу одним траншем було надано у користування грошові кошти в сумі 26 553,00 доларів США для оплати автомобіля марки Mazda 3, зі сплатою відсотків за використання кредиту в розмірі 13 % річних, а у разі прострочення строків сплати відсотків, а також прострочення строків сплати кредиту позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. 20.10.2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої змінено відсоткову ставку за користування кредитом. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кошти в сумі 26 553,00 долари США, відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у строки, що передбачені кредитним договором, належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 08.04.2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 25 050,75 доларів США яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 12 469,47 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 7 434,13 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 3 578,46 доларів США (еквівалент в гривнях за курсом НБУ на 08.04.2015 року - 84 115,29 гривень); пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 1 568,70 доларів США (еквівалент в гривнях - 84 115,29 гривень), яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник ПАТ «БАНК Форум» не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» та шляхом розміщення повідомлень на офіційному Веб- сайті Троїцького районного суду Луганської області в судові засідання ( на 06.10.2015 року, 13.10.2015 року, 29.10.2015 року) . Причини неявки суду не повідомила. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2007 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Луганської обласної філії було укладено договір про надання кредиту № 569-3-24, відповідно до якого відповідачу одним траншем було надано у користування грошові кошти в сумі 26 553,00 доларів США для оплати автомобіля марки Mazda 3, зі сплатою відсотків за використання кредиту в розмірі 13 % річних, а у разі прострочення строків сплати відсотків, а також строків сплати кредиту позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період (а.с. 7-9). 20.10.2008 року між сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору № 569-3-24 від 04.06.2007 р., відповідно до яких було змінено процентну ставку за користування кредитом (а.с. 13). Позивач виконав свої зобов'язання по кредитному договору перед відповідачем, передавши [PERSON] 26 553,00 доларів США (еквівалент у гривнях - 134 092,65 гривень), що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 12-12 від 04.06.2007 року (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно до п.3.2.2. кредитного договору, позичальник має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належно не виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 08.04.2015 року заборгованість складає 25 050,75 доларів США яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 12 469,47 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 7 434,13 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 3 578,46 доларів США (еквівалент в гривнях за курсом НБУ на 08.04.2015 року - 84 115,29 гривень); пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 1 568,70 доларів США (еквівалент в гривнях - 84 115,29 гривень). Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» . Ці нормативно- правові акти можуть бути застосовані при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом і не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 569-3-24 від 04 червня 2007 року, в розмірі 19 903,60 доларів США та штрафних санкцій в розмірі 120 989,21 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial