Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

У травні 2020 року позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 687,85 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак, не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг. Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2020 року по справі №757/4811/20-ц відмовлено у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] . Ухвалою судді від 28 травня 2020 р. у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. У позовній заяві представник позивача просив суд про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 01 червня 2020 р. та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 №509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної у місті Києві державної адміністрації», Позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговуючій території й збір із власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач [PERSON] згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є власником квартири [ADDRESS] . Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться за тарифами, затвердженими розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2010 №1221 та від 30.04.2015 №442, а з 01.07.2017 від 06.06.2017 №668. Відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу відповідач у період з травня 2016 р. по грудень 2019 р. не сплачує надані позивачем комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 12 687,85 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 12 687,85 грн. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 102,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача.

Outcome: approved