Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

у травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2009 року придбав у [PERSON] вказану квартиру, яку в подальшому нікому не відчужував та не надавав право нікому її відчужити від свого імені. В ході розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги надавши суду заяву та окремо текст позовної заяви з урахуванням збільшених вимог, відповідно до якої просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 25 квітня 2012 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвим Г.О., зареєстрований в реєстрі за №457. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, заперечував проти задоволення зустрічного позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову скориставшись правом на подачу зустрічного позову, де просив визнати відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним добросовісним набувачем та визнати за ним право власності на спірну квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги за зустрічним позовом обґрунтовував придбанням спірного майна на підставі дійсного договору купівлі-продажу, у особи, яка на законних підставах набула права власності на спірне майно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа, приватний нотаріус Леонтьєв Гліб Олегович в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа, приватний нотаріус Халявка Наталія Миколаївна в судове засідання не з»явивилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] складається з трьох жилих кімнат, загальною площею - 115,40 кв. м., в тому числі житловою - 60,10 кв. м. Позивач за первісним позовом, на підставі договору купівлі-продажу укладеного 19.06.2009 року придбав у [PERSON] вказану квартиру, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В. 19.06.09р. у реєстрі за №898. 21.02.2012 року позивачем видано довіреність на ім'я [PERSON], якою надано повноваження продати належну позивачу на праві приватної власності квартиру під номером [ADDRESS]. Вказана довіреність посвідчена нотаріусом Філіпом Булє у Саламат Хаус, [PERSON], м. Вікторія, острів Мае, Республіка Сейшели 21.02.2012р. та має відповідний Апостиль оформлений відповідно до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, до якої Україна приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 № 2933-III. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, стороною позивача за первісним позовом не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів як підробки підпису позивача за первісним позовом на вказаній вище довіреності так і не надано доказів того, що позивач за первісним позовом 21.02.1012 року не перебував у столиці Республіки Сейшели місті Вікторія як обґрунтування неможливості підписання довіреності. Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом під час розгляду справи сторону позивача за первісним позовом попереджено про наслідки невчинення процесуальних дій пов'язаних з необхідністю доведення та встановлення на підставі належних та достатніх доказів обставин, на які посилається сторона, а саме на підробці підпису довірителя на вказаній вище довіреності та не перебуванні позивача за первісним позовом у країні посвідчення довіреності. Жодних клопотань щодо призначення проведення судової почеркознавчої експертизи, або ж витребування інформації про не перебування позивача за первісним позовом 21.02.1012 року у столиці Республіки Сейшели місті Вікторія заявлено не було. Відповідно до положень ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно зі ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до ст.5 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року Апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред'явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Таким чином, позивачем за первісним позовом не доведено підробку підпису позивача за первісним позовом на довіреності від 21.02.12р. посвідченої нотаріусом Філіпом Булє у Саламат Хаус, [PERSON], м. Вікторія, острів Мае, Республіка Сейшели, відповідно до якої [PERSON] мав відповідний обсяг повноважень для відчуження спірної квартири від імені та в інтересах [PERSON] Будь-яких інших достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів підробки підпису [PERSON] на вказаній довіреності матеріли справи не містять. Отже, судом встановлено, що [PERSON] діючи від імені та в інтересах [PERSON] на підставі вищевказаної довіреності від 21.02.12р. продав, а [PERSON] купив на підставі укладеного договору купівлі продажу від 25.04.12р. квартиру [ADDRESS], що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвим Г.О. та зареєстрований в реєстрі за №457. За викладених обставин позовна вимога за первісним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.04.12р. не підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено судом, [PERSON] мав відповідний обсяг повноважень для відчуження від імені та в інтересах [PERSON] спірної квартири. Як зазначено вище відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Таким чином, договір купівлі-продажу від 25.04.12р. вчинений [PERSON] як представником [PERSON] припинив право власності останнього на спірну квартиру, у зв'язку з чим вимоги про витребування майна не можуть бути задоволені так як майно не було загублене, викрадене та не вибувало з володіння не з його волі іншим шляхом. В свою чергу 13.05.2012р. [PERSON] продав, а [PERSON] купив, на підставі договору купівлі-продажу, спірну квартиру, що посвідчено приватним нотаріусом КМНО Халявкою Н.М. та зареєстровано у реєстрі за №2097. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності позивача за зустрічним позовом оспорюється позивачем за первісним позовом, така вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Щодо вимог за зустрічним позовом про визнання [PERSON] добросовісним набувачем спірного майна, суд звертає увагу, що відповідно до вимог, ст. 330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Як встановлено судом, [PERSON] мав право від імені та інтересах [PERSON] відчужувати спірне майно, так само як і [PERSON], який набув права власності на спірне майно придбавши його у [PERSON], у зв'язку з чим до спірних правовідносин не можна застосовувати положення ст. 330 та 388 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Таким чином, позивач за первісним позовом реалізував право на звернення до суду з відповідними вимогами, вважаючи наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі. Однак, відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, судом не встановлено наявності достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів для задоволення первісного позову. Одночасно суд знаходиться підстави для часткового задоволення зустрічного позову, в частині визнання права власності на спірне майно за відповідачем, позивачем за зустрічним позовом з підстав викладених вище. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача за зустрічним позовом [PERSON] в сумі 3654 грн. 00 коп., покладаються на позивача за первісним позовом. Окрім того підлягає поверненню надмірно сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial