Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилалась на те, 01.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір на ремонт приміщення № 14, згідно умов якого позивачка [PERSON] взяла на себе зобов?язання провести ремонт на технічне переоснащення об?єкту (нежитлового приміщення), а відповідачка [PERSON] взяла на себе зобов'язання прийняти виконані роботи та сплатити суму по Договору № 14 від 01.01.2014. Однак, відповідачка на теперішній час не виконала свої зобов?язання за договором. Обґрунтувавши свої позовні вимоги, позивачка у судовому засіданні просила суд стягнути з відповідачки на її користь грошову суму в розмірі - 12 000,00 грн. та судові витрати. В свою чергу [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог, позивачка за зустрічним позовом посилалась на те, що вона, сплативши вартість оренди за нежитлове приміщення, що розташовано по [ADDRESS], не користувалась приміщенням, оскільки відповідачка [PERSON] не виконала умови договору на ремонт приміщення № 14. З урахуванням викладеного просила, визнати за нею право власності на об?єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, що розташоване по [ADDRESS] загальною площею - 20,9 кв.м. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зустрічні вимоги [PERSON] не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2013 року визнано право власності на об'єкт нерухомості - нежитлову будівлю, що розташована по [ADDRESS] за [PERSON] 01.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди приміщення № 1, відповідно до умов якого позивачка надала в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, що розташовано по [ADDRESS]. В зв?язку з тим, що вказане приміщення потребувало поліпшення та ремонту виникла необхідність проведення такого ремонту та технічного переоснащення приміщення. Так, 01.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір на ремонт приміщення № 14, згідно умов якого позивачка [PERSON] взяла на себе зобов'язання провести ремонт та технічне переоснащення об'єкту (нежитлового приміщення), а відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання прийняти виконані роботи та сплатити суму по Договору № 14 від 01.01.2014 року. Вартість орендованого приміщення склала - 240 000,00 грн., дана сума була одноразово сплачена [PERSON] на користь [PERSON] готівкою. Умовами Договору № 14 передбачено, що [PERSON] зобов'язалася зробити ремонт та технічне переоснащення об'єкту в місячний строк з моменту підписання Договору № 14 від 01.01.2014 року, але вона порушила п. 2.1 вказаного вище Договору, тому як ремонт та технічне переоснащення було закінчено тільки в середині травня 2014 року. Таким чином, [PERSON], сплативши вартість оренди не користувалась приміщенням. Відповідно до п. 8.2. Договору оренди приміщення від 01.01.2014 року в разі порушення орендодавцем умов даного Договору [PERSON] звертається до суду з про визнання права власності на приміщення, що орендується. Згідно ст. 11 Договору оренди приміщення орендодавець взяв на себе зобов'язання зробити ремонт за власний рахунок впродовж місяця, але дані умови [PERSON] не виконала, порушивши строки та вимагаючи сплати вартості ремонту, що не передбачено Договором оренди від 01.01.2014 року. Станом на 25.05.2014 року [PERSON] відмовляється зарахувати строк, впродовж якого вона здійснювала ремонт та технічне переоснащення, в загальний строк оренди, що істотно порушує права [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного й у силу ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved