Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

у травні 2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] 05 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1326 зареєстровано шлюб. Від шлюбі мають доньку - [PERSON], [INFO]. Зазначив, що 01 жовтня 2011 року з ним стався нещасний випадок, в результаті якого він залишився паралізованим та присвоєна 1 «А» група інвалідності. За весь цей час ніяких покращень здоров'я не відбулося. На сьогоднішній день він прикований до ліжка,постійно потребує стороннього догляду та присутність особи, яка допомагатиме йому. За таких обставин спільне життя подружжя не складається. Відповідач всі чотири роки була поруч, доглядала його, але шансів на одужання у позивача не має. Останнім часом позивач спостерігає спілкування відповідачки телефоном,на його думку,з іншим чоловіком, з яким, можливо є перспективи на щасливе сімейне життя. Враховуючи,що відповідач є надзвичайно відповідальна та благородна людина, і перебуваючи у шлюбі з позивачем, їй дуже важко самостійно зробити крок для розірвання відносин, які давно не мають ознак шлюбу. Позивач вважає, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини. Строку на для примирення надавати не треба, оскільки ситуація в родині незмінна і ніхто з її членів не зацікавлений у збереженні сім'ї. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з викладених обставин. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1326 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved