Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], який в ході розгляду справи уточнив, пославшись на те, що 13.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту № 11056576000, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 75 797,00 (сімдесят п'ять тисяч сімсот дев'яносто сім) доларів США, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 13.10.2013 року і сплатити банку проценти в розмірі 11,00 % річних, а також виконати всі інші зобов'язання та умови в строки й порядку, встановленому кредитним договором. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір про купівлю-продаж прав вимоги за кредитами, відповідно до якого позивач, набув права вимоги від [PERSON] виконання всіх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11056576000 від 13.10.2006 року, у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, в неї виникла прострочена заборгованість загальний розмір, якої станом на 24.11.20014 року складає 160 647,72 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 2 425 176,54 гривень, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання представник позивача Тавровський С.Г. не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а. с. 35/. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не зважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином /а. с. 50, 57 /, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За зазначених вище обставин, суд зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 13.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту № 11056576000, відповідно до умов якого банк надав позичальниці кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 75 797,00 (сімдесят п'ять тисяч сімсот дев'яносто сім) доларів США, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 13.10.2013 року і сплатити банку проценти в розмірі 11,00 % річних, а також виконати всі інші зобов'язання та умови в строки й порядку, встановленому кредитним договором /а. с. 6-14/. Пунктом 4.2. вище зазначеного кредитного договору передбачено обов'язок [PERSON] погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок № [NUMBER] в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору) /а. с. 15-17/. Згідно п. 4.6. договору № 11056576000 від 13.10.2006 року позичальниця зобов'язалася достроково повернути суму кредиту та сплатити проценти у випадках встановлених п.п. 2.3., 4.9., 5.3, 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14 цього договору та/або порушень істотних умов договору та застосування банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 11 цього договору. В порушення зазначених вище умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення до 13.10.2013 року кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконала, у зв'язку з чим станом на 24.11.2014 року у неї існує прострочена заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить в загальному розмірі - 160 647,72 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно - 2 425 176,54 гривень, із них: сума заборгованості за кредитом - 56 852,32 доларів США, що еквівалентно - 858 256,27 гривень; сума заборгованості за процентами - 103 795,40 доларів США, що еквівалентно - 1 566 920,27 гривень /а. с. 47/. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно п.1.ч.1.ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 та ч.1 ст.516 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи убачається, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк», укладено договір про купівлю-продаж прав вимоги за кредитами, відповідно до якого позивач, набув права вимоги від [PERSON] виконання всіх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11056576000 від 13.10.2006 року /а. с. 24-26/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка не надала суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11056576000 від 13.10.2006 року, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги є правомірними, ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжним дорученням № 35832026 від 28.04.2014 року підтверджується, що позивач сплатив судовий збір у загальному розмірі 3654,00 /а. с. 2/. На підставі викладеного,

Outcome: approved