overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 07.09.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 25.03.2015 р. становить 30565,00 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30565,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, 07.09.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 25.03.2015 р. становить 30565,00 грн., яка складається з: -14949,80 грн. заборгованість за кредитом; -12683,53 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -1000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); - 1431,67 штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 19.12.2007 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», назва якого змінена на публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2203011945, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 11\~016,00 дол.США. Кредит надано на 84 календарних місяців, тобто на строк по 19.12.2014 р. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 12,95 % річних. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, більш того позичальником не було повернуто весь борг в кінцеву дату передбачену кредитним договором, а саме19.12.2014 р. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконала у звязку з чим заборгованість станом на 06.05.2015 р. становить 1\~256, 24 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ 26\~548, 20. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1\~265,24 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ 26\~548, 20 та судові витрати в справі. В судове засідання представник позивача з»явився. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилась , проти задоволення позову заперечували. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 19.12.2007 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», назва якого змінена на публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2203011945, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 11\~016,00 дол.США. Кредит надано на 84 календарних місяців, тобто на строк по 19.12.2014 р. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 12,95 % річних. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконала у звязку з чим заборгованість станом на 06.05.2015 р. становить 1\~256, 24 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ 26\~548, 20, яка складається із: -197, 47 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ 4\~173, 15 грн. заборгованість за кредитом; -16, 48 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ 348,27 грн. заборгованість за відсотками в тому числі про строчена заборгованість по відстоках 15,29 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ-323, 12 грн.. -1\~042, 29 дол.США що в еквіваленті по курсу НБУ 22\~026,78 грн. розрахункова пеня.; За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 27.08.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.03.2015 р. становить 12\~167, 26 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~167, 26 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, 27.08.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.03.2015 р. становить 12\~167, 26 грн., яка складається з: -3\~987, 88 грн. заборгованість за кредитом; -5\~673, 80 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; -1450,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); - 555,58 штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 30.04.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір №005-28537-300411, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], надавши кредитні кошти на загальну суму 100 000,00 грн.. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 30.04.2015 р. становить 13 069,87 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 096,87 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 06.07.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір №005-28537-300411, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], надавши кредитні кошти на загальну суму 100 000,00 грн. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 30.04.2015 р. становить 13 069,87 грн., яка складається з: -13 069,87 грн. - тіло кредиту; -0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; -0,00 грн. - заборгованість за відсотками; -0,00 грн. - заборгованість за комісіями. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу, яка проживає в [INFO] послуги з утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Відповідачі ігнорують виконання своїх обовязків в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 8044,72 грн.. Позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства Управління міським господарством заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 8044,72 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із матеріалів справи, позивач надає відповідачам, які проживають в [INFO] послуги з утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Відповідачі ігнорують виконання своїх обовязків в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 8044,72 грн.. Звернення та попередження адміністрації комунального підприємства Управління міським господарством про погашення заборгованості не мають позитивного результату. Відповідачі добровільно не погоджуються сплачувати заборгованість та продовжують ухилятися від спати. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалась на те, що 02.08.1986 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є син [PERSON], який є повнолітнім. Вказує, що протягом останніх трьох років подружні стосунки з відповідачем припинені. Відповідач створює нестерпні умови проживання в їхній квартирі, не сприймає її релігійні переконання. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у ньому. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що сподівається на примирення з дружиною. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач проживає у неї. Зазначає, що відповідач погрожував позивачу, ображав її. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1986 року (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін є повнолітній син [PERSON]. Сімейне життя в сторін не склалося, протягом останніх трьох років подружні стосунки сторони не підтримують, позивач проживає окремо. Як вбачається з показань свідка [PERSON], позивач проживає у неї, в її присутності до позивача дзвонив відповідач та обзивав та погрожував позивачу. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Ураховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, їхніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 25.09.2004 року. Від шлюбу мають двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем припинені з січня 2015 року. Вказує, що втратила до відповідача почуття любові. Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони з 25.09.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від подружнього життя в останніх є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, відносини між ними припинені з січня 2015 року. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 25.03.2009 року. Від подружнього життя мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, останній декілька разів відбував покарання за вчинення кримінальних правопорушень, втратили один до одного всі почуття, спільного побуту не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.03.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, останні втратили один до одного всі почуття, спільного побуту не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 13.11.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають сварки, втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо та шлюб носить формальних характер, просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 13 листопада 2010 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 1499. Від спільного життя у подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження від 11.05.2011 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved