Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся в суд до відповідачів з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 88/14 від 17 липня 2014 року, який був укладений між КС «Гарант» до [PERSON], останньому було видано кредит в сумі 26000 гривень на строк 12 місяців зі сплатою 45 % річних. Відповідно до п. 3.1.1. зазначеного Кредитного договору кредитодавець має право вимагати позичальника надання усіх необхідних документів для здійснення перевірки дотримання цільогово призначення кредиту, вимагати від позичальника укладення договору щодо забезпечення виконання зобов'язання позичальником перед кредитодавцем за цим договором, вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов'язань передбачених цим договором. Станом на 03 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором відповідача складає 27767 гривень 33 копійок, з яких: -60575 гривні 54 копійки - сума заборгованість по нарахування відсотків за користування кредитом; -21709 гривні 79 копійки - залишок по кредиту. Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між КС «Гарант» та [PERSON] договір поруки № 96/14 від 17 липня 2014 року. Відповідно до договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. У судове засідання представник позивача не з'явився. Подав до суду заяву з якої вбачається, що представник КС «Гарант» підтримує заявлені вимоги та просить розглядати справу в його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечує (а.с. 41). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] 17 липня 2014 року уклали кредитний договір на суму 26000 гривень на строк 12 місяців зі сплатою 45 % річних, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № 88/14 (а.с. 4-5). Відповідно до п. 3.1.1. зазначеного Кредитного договору кредитодавець має право вимагати позичальника надання усіх необхідних документів для здійснення перевірки дотримання цільогово призначення кредиту, вимагати від позичальника укладення договору щодо забезпечення виконання зобов'язання позичальником перед кредитодавцем за цим договором, вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов'язань передбачених цим договором. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 03 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором відповідача складає 27767 гривень 33 копійок, з яких: -60575 гривні 54 копійки - сума заборгованість по нарахування відсотків за користування кредитом; -21709 гривні 79 копійки - залишок по кредиту. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 17 липня 2014 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 16). Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між КС «Гарант» та [PERSON] договір поруки № 96/14 від 17 липня 2014 року (а.с. 10). Відповідно до договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до п. 4.1.1. договору поруки порушенням є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов за кредитним договором. Ґрунтуються на законі й вимоги позивача про стягнення суми позову солідарно з усіх відповідачів з огляду на наступне. У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд вважає, що порука не припинена, оскільки кредит наданий на 12 місяців та строк дії кредитного договору закінчується 17 липня 2015 року. Позивач звернувся в суд з позовом у червні 2015 року. З огляду на вимоги закону, зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідачів солідарно. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір.

Outcome: approved