Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання малолітніх дітей. Як підставу позову зазначено, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 28 жовтня 2013 року. Мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з відсутністю взаємного порозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Протягом останніх півроку шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Діти мешкають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від сім'ї, працює охоронцем в ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України». Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає нерегулярно. Останнім часом витрати на утримання дітей суттєво збільшилися. Самостійно забезпечити дітей всім необхідним вона не в змозі, оскільки це потребує значних коштів. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 28 жовтня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Із матеріалів справи вбачається, що сумісне життя у сторін не склалося в зв'язку з відсутністю взаємного порозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Протягом останніх півроку шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11), фактично проживає у [ADDRESS], працює охоронцем в ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (64250, Харківська область, Балаклійський район, сел. Донець, вул. Стадіонна-9), отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, інших дітей, непрацездатних батьків не має, аліменти та будь-які кошти на користь третіх осіб за виконавчими листами не сплачує, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Натомість, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає нерегулярн. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у частці від його доходу у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved