Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

У травні 2018 року представник Бердянської міської ради Запорізької області звернувся до суду із позовом, який згодом уточнював, до [PERSON] , в якому просить визнати за територіальною громадою м. Бердянська в особі Бердянської міської ради право власності на депозитний вклад «Пенсійний накопичувальний», відкритий на ім`я померлого [PERSON] (особистий рахунок № [NUMBER] ) в Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк», що є відумерлою спадщиною, яка відкрилась після померлого [PERSON] . В позові посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . На ім`я померлого в ПАТ КБ «Приватбанк» оформлено депозитний вклад «Пенсійний накопичувальний». Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.04.2016 року по справі № 310/11318/15-ц цивільну справу за позовною заявою [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без розгляду. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2017 року по справі № 310/8948/16-ц заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання за спадкодавцем залишено без розгляду у зв`язку з тим, що між [PERSON] і Бердянською міською радою наявний спір про право. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2017 року по справі № 310/8565/16-ц заяву Бердянської міської ради про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду. Вказує, що на час своєї смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] ». Відповідач [PERSON] з 1994 року проживав та був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Зазначає також, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2015 року по справі № 310/9594/14-ц було встановлено, що [PERSON] проживав один, та з 07 по 09 січня 2011 року пішов зі свого місця проживання у невідомому напрямку та не повернувся. Посилається на те, що [PERSON] в 2015 році звертався до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій вказав, що не звернувся в установлений законом термін до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через те, що не знав про наявність спадкового майна (а не тому, що він вважав себе таким, що прийняв спадщину). Вважає, що вказане свідчить про факт не проживання відповідачем на час відкриття спадщини із померлим [PERSON] З листа Бердянської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Вважає, що на момент подачі позову до суду сплив один рік з часу відкриття спадщини у зв`язку із чим і звертається до суду. 20.07.2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , в якій останній просить встановити факт його постійного проживання з [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини. В позові посилається на те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 04.02.2015 року № 310/9594/14-ц батько позивача [PERSON] був визнаний померлим. Інших спадкоємців, окрім позивача, немає. Зазначає, що за життя батько хворів на психічну хворобу, був інвалідом ІІ групи, потребував постійної уваги, не міг сам себе обслуговувати, а тому позивач проживав разом із ним: готував йому їжу, купував необхідні продукти, прав одежу та постіль, прибирав. Грошей померлий не давав. Після його смерті майна не залишилось, тому позивач і не подавав заяву про прийняття спадщини. Але пізніше виявилося, що померлий мав депозитний вклад в КБ «Приватбанк» та на момент смерті мав залишок грошових коштів на цьому рахунку. Вказує, що звернувшись до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через відсутність документу, який підтверджує постійне проживання разом зі спадкодавцем. Оскільки таких документів не мав, звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте позовну заяву було залишено без розгляду через наявність спору про право. Посилається на п.3, 5 ст. 1268 ЦК України та вважає, що оскільки від спадщини не відмовлявся, вона належить йому. 25.09.2018 року до суду надійшов відзив на зустрічний позов, в якому представник Бердянської міської ради просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Вказує, що згідно листів КП «Житлосервіс 2-а» та ДП «Бердянський морський торговельний порт» [PERSON] з 1994 року проживав та був зареєстрований за іншою, ніж померлий, адресою: [ADDRESS] . Також, згідно заяви [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою по справі № 310/9594/14-ц, заявник вказував на те, що його батько проживав один. У постанові про відмову в порушенні карної справи зазначено, що «09.01.2011 року до Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся [PERSON] із заявою, в якій просив вжити заходи до розшуку його батька [PERSON] , [INFO] , який у період з 07 по 09 січня 2011 року пішов зі свого місця мешкання за адресою: [ADDRESS] у невідомому напрямку і до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлене. В ході перевірки, опитаний [PERSON] пояснив, що останній раз бачив батька 07.01.2011 року, коли відвідував його вдома». Також, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2015 року № 310/9594/14-ц встановлено, що [PERSON] проживав один та з 07 по 09 січня 2011 року пішов зі свого місця проживання у невідомому напрямку та не повернувся. Окрім того, в матеріалах архівної справи, яка знаходиться в УПтаСЗН виконавчого комітету БМР (померлий був інвалідом ІІ групи, як ветеран війни), відсутні дані про членів родини, які проживали разом із [PERSON] Вважає також, оскільки місце перебування померлого протягом останніх 3х років було невідоме (у зв`язку із чим його оголошено померлим), то [PERSON] не міг проживати з ним за однією адресою на момент його смерті. Вважає, що вказане спростовує посилання [PERSON] на те, що він постійно проживав із померлим на момент смерті. В судовому засіданні представники Бердянської міської ради Замета Н.О. та [PERSON] підтримали вимоги за первісним позовом, просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, в судовому засіданні 07.06.2019 його явку було визнано судом обов`язковою. Конверт із судовою повісткою, направлений за місцем реєстрації відповідача, повернуто до суду із відміткою «за не запитом» (а.с. 183). На підставі ч.1 ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином та відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України причини його неявки в судове засідання є неповажними. Окрім того, в судовому засіданні 16.01.2019 [PERSON] просив оголосити перерву. В судове засідання 18.02.2019 відповідач не з`явився; 08.05.2019 (після судового засідання) представник відповідача адвокат Хіжняков І.В. надав до суду заяву про відкладення розгляду справи через його зайнятість у Запорізькому апеляційному суді; в судове засідання 07.06.2019 року [PERSON] та його адвокат знову не з`явилися, від представника відповідача адвоката Хіжнякова І.В. надійшла заява про відкладення слухання справи через зайнятість у Ленінському районному суді м. Запоріжжя; 07.08.2019 адвокат Хіжняков знов надав до суду заяву про відкладення розгляду справи через зайнятість в Запорізькому апеляційному суді, проте повноважень, які підтверджують його участь в іншій справі, до суду не надав, а тому суд вважає причини неявки представника неповажними. Також суд критично ставиться до повторної неявки відповідача та його адвоката, вважає такі дії зловживанням своїми процесуальними правами, спрямованими на затягування процесу розгляду справи. Представника третіх осіб - Бердянської державної нотаріальної контори та Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явилися, внадавши заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 97,185). Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.03.2012 року № 801/206/2012 [PERSON] , [INFO] , визнано безвісті відсутнім. Судом у вказаному рішенні зазначено, що [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що його батько [PERSON] проживав сам по [ADDRESS] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2015 року [PERSON] , [INFO] оголошено померлим (а.с. 14). Відповідно до копії листа Бердянської державної нотаріальної контори № 2621/01-16 від 07.08.2018 року після смерті [INFO] [PERSON] , спадкова справа у Бердянській державній нотаріальній конторі не заводилась, заповіти від імені померлого не посвідчувалися (а.с. 72). Відповідно до копії листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.08.2018 року № 20.1.0.0.0/7-20180817/2573 залишок на рахунку за депозитним договором SAMDN18000712880221 станом на 17.08.2018 року - 32114,47 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє (а.с. 76). У відповідності до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після сплину одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що в строк більше, ніж один рік, починаючи з часу відкриття спадщини, ніхто зі спадкоємців померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, заповіту померлий не залишив, твердження відповідача про те, що він проживав разом із померлим на час його зникнення спростовуються рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.03.2012 року № 801/206/2012 та належними доказами не підтверджені. За таких обставин, спадщину необхідно визнати відумерлою. В задоволенні зустрічного позову суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Прав на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Листом від 14.07.2017 року № 3000/0116 Бердянська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропуском строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 52). Також суд зауважує, що [PERSON] заявляв клопотання про виклик свідків, забезпечення явки яких було покладено судом на нього, проте ані позивач ані свідкі в судові засідання не з`являлися. В сьогоднішнє судове засідання свідків було викликано судом, про слухання справи останні повідомлені належним чином (а.с. 180-182), проте в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Свідок [PERSON] , яка є кумою позивача, допитана в судовому засіданні 10.12.2018 р., зазначила, що в 2010 - 2011 роках відвідувала померлого [PERSON] по місцю проживання по [ADDRESS] , зазначила, що [PERSON] готував їсти та прав батькові, оскільки останній не міг обслуговувати себе сам. Знає, що батько [PERSON] після Нового року в 2011 р. пішов з дому та не повернувся. Кожен тиждень вона бачила [PERSON] , як він обробляє город біля будинку по [ADDRESS] В 2014-2015 [ADDRESS] проживав [PERSON] . Суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON] , так як вони не є послідовними та не підверджують саме факту постійного проживання спадкодавця з позивачем за зустрічним позов на час відкриття спадщини. Крім того, в матеріалах справи наявні інші докази, що спростовують факт, який просить встановити позивач за зустрічним позовом. Згідно листів КП «Житлосервіс 2-а» та ДП «Бердянський морський торговельний порт» [PERSON] з 1994 року проживав та був зареєстрований за іншою, ніж померлий, адресою: [ADDRESS] (а.с.89). Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 04.02.2015 р. по справі № 310/9594/14-ц, за заявою [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою, заявник вказував на те, що його батько проживав один (а.с.14). У постанові про відмову в порушенні карної справи від 18.01.2011 р. (а.с.6 матеріали цивільної справи № 310/9594/14-ц, 2о/310/161/14), зазначено, що 09.01.2011 року до Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся [PERSON] із заявою, в якій просив вжити заходи до розшуку його батька [PERSON] , [INFO] , який у період з 07 по 09 січня 2011 року пішов зі свого місця мешкання за адресою: [ADDRESS] у невідомому напрямку і до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлене. В ході перевірки, опитаний [PERSON] пояснив, що останній раз бачив батька 07.01.2011 року, коли відвідував його вдома. Згідно копії довідки ДП «Бердянський морський торгівельний порт» № 10/6/444-306 від 21.08.2018 року, [PERSON] , який працював на посаді докер-механізатор вантажного району, згідно даних, внесених до особової картки працівника був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживав - [ADDRESS] (а.с. 92). Згідно копії довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради № 058 від 04.05.2018 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). За таких обставин, підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає.

Outcome: approved