Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У травні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив суд стягнути з останнього на його користь кошти в розмірі 8 082,09 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 06 квітня 2013 року сталася транспортна пригода за участю автомобіля «Сузукі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача, та автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Опель», д.н.з. [NUMBER], завдано механічні пошкодження. Відповідно до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно страхового акту № 615 ЦВ від 13.12.2013 р., Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8 082,09 грн. Та на підставі ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 57, 64, 88). В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач не дотримався вимог ст. 60 ЦПК України та просив у задоволені позову відмовити за недоведеністю, надав письмові заперчення (а.с. 81-82). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2013 року між Позивачем та Відповідачем був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0094801, забезпечений транспортний засіб «Сузукі», д.н.з. [NUMBER]. 06 квітня 2013 року сталася транспортна пригода за участю автомобіля «Сузукі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача, та автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.04.2013 р. [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 9). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Опель», д.н.з. [NUMBER], завдано механічні пошкодження. Відповідно до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно страхового акту № 615 ЦВ від 13.12.2013 р. (а.с. 45), Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8 082,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5332 від 27.12.2013 р. (а.с. 46). Приписами частини 2 ст. 1187 Цивільного кодексу передбачено, що шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі має право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, керування, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ, тощо) володіє транспортним засобом. Згідно піпд. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до підп. ґ п. 38.1.1. ст. 38 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у цьому законі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що Відповідач не повідомив письмово Позивача про настання страхового випадку у встановлені строки, та під час розгляду справи стороною відповідача не спростовано дану обставину, відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України, Позивач набуває права стягнення в порядку регресу суми збитків в розмірі 8 082,09 грн. з Відповідача, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 4). Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved