Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У червні 2019 року заявник [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою, в якій просила встановити факт належності трудової книжки і особової картки форми Т-2 на ім`я [PERSON] її чоловікові громадянину України [PERSON] , [INFO] , уродженцю м. Білозерське Добропільського району Донецької області, який помер [INFO] . В обґрунтування вимог, посилається на те, що у період з 15 березня 1986 року по 29 вересня 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті чоловіка заявник звернулася до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для переходу на пенсію чоловіка, проте отримала відмову, у зв`язку з наявністю розбіжностей в по батькові годувальника, а саме відповідно до паспортних даних по батькові записано [PERSON] , а в трудовій книжці та особовій картці форми Т-2 зазначено [PERSON] . У зв`язку з чим, просила встановити факт належності правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутності та у присутності її представника [PERSON] . Заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Заявлені [PERSON] вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. З заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відсутніх учасників процесу, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності диплома підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 даної Постанови роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Суд може встановлювати також факти належності особі трудової книжки. Як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 березня 2019 року, документи [PERSON] про підтвердження стажу роботи за Списком №1 померлого годувальника [PERSON] були повернуті до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України без розгляду на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років у зв`язку з наявністю розбіжностей в по батькові годувальника, а саме: згідно з паспортними даними - [PERSON] , а в трудовій книжці та особовій картці форми Т-2 зазначено [PERSON] . Факт приналежності документів про стаж заявнику рекомендовано вирішувати в судовому порядку. (а.с.7) Як вбачається з наданих документів, 19 березня 1986 року заявником укладено шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 15 березня 1986 року Білозерською міськрадою м. Добропілля Донецької області. (а.с.10) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області. (а.с.11). Батьком їх спільних дітей записаний також російською мовою « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 жовтня 1991 року Білозерською міськрадою міста Добропілля Донецької області (а.с.26), та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 вересня 1986 року Білозерською міськрадою міста Добропілля Донецької області (а.с.27). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 25 травня 1967 року Білозерською міськрадою м.Добропілля Донецької області, дані померлого чоловіка заявника російською мовою записані « [PERSON] », який народився [INFO] . (а.с.26) У тимчасовому посвідченні № [NUMBER] (взамін військового квитка) українською мовою прізвище ім`я по батькові померлого зазначено « [PERSON] », 1967 року народження. (а.с.25) Згідно відомостей, які містяться в дипломі № [NUMBER] на сторінці, заповненій українською мовою, зазначено, що у період з 01 вересня 1982 року по 14 січня 1986 року в середньому професійно-технічному училищі № 95 м. Білозерське за професіями «електрослюсар підземний; машиніст підземних установок» навчався саме [PERSON] , особисті дані якого на сторінці, заповненій російською мовою, записані « [PERSON] ».(а.с.28) Дані відомості про навчання повністю співпадають з відомостями на сторінках 2-3 трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.13). Крім того, відомості щодо проходження військової служби у період з 1987 року по 1989 рік співпадають з відомостями на сторінці 4-5 цієї трудової книжки та тимчасового посвідчення № [NUMBER] (взамін військового квитка). (а.с. 13, 25) Під час судового засідання встановлено, що дублікат трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 01 червня 2000 року, записи на сторінках 2-4 якої частково дублюють записи на сторінках 12-20 трудової книжки серії [NUMBER] , заповнено російською мовою на ім`я « [PERSON] », [INFO] . (а.с.17) Крім того, всі архівні довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній, про підземні виходи на гідрошахті «Красноармійська», про заробіток для нарахування пенсії видані російською мовою на ім`я « [PERSON] » (а.с.19-22), що не суперечить відомостям в особових картках № [NUMBER] та № [NUMBER] , які також заповнені російською мовою на ім`я « [PERSON] ». (а.с.23-24) Таким чином, суд приходить до висновку, що в трудовій книжці [NUMBER] дійсно допущено помилку та по батькові [PERSON] помилково зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт того, що відомості в трудовій книжці [NUMBER] стосуються [PERSON] доведений в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, а тому заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимоги заявника про встановлення факту належності особової картки форми Т-2 на ім`я [PERSON] чоловіку заявника [PERSON] , який помер [INFO] , то суд зазначає, що при дослідженні судом обох наданих разом з заявою особових карток № 209 та № [NUMBER] було встановлено, що вони заповнені російською мовою на ім`я « [PERSON] », тобто по батькові особи в них зазначено вірно « [PERSON] ». З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні в цій частині вимог слід відмовити, у зв`язку з тим, що персональні дані чоловіка заявника в особових картках зазначено вірно, а тому даний факт не буде породжувати юридичний наслідок. На підставі викладеного та

Outcome: partial