Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом де вказує, що 29.06.1984 року між нею та відповідачем - [PERSON] було укладено договір про передачу житлового будинку та господарських споруд по вул.Полтавське шосе, 69 в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Згідно умов зазначеного договору позивач та відповідач дійшли згоди про передачу у користування житлового будинку літ. «А-1», 1963 року побудови позивачу, де вона мешкає з 28 травня 1984 року. На підставі цього позивач просила визнати за нею право власності на спірне домоволодіння в порядку набувальної давнини. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач надала суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу без її участі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву якою проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 29 червня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір про передачу житлового будинку та господарських споруд по вул. Полтавське шосе, 69 в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Згідно умов зазначеного договору [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди про передачу у користування [PERSON] житлового будинку літ. «А-1», 1963 року побудови, загальною площею 66,20 м2 відповідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння затвердженого Пісочинською селищною Радою депутатів трудящихся від 25 квітня 1974 року за №9. Відповідно до пункту 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та 11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011 за № 830/19568 (далі - Порядок), документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (а.с.18-20) Таким чином, житловий будинок №69 по вул.Полтавське шосе в сел.Пісочин Харківського району Харківської області слід вважати таким, що зареєстрований належним чином. Як вбачається з розписки від 29 червня 1984 року передачу зазначеного домоволодіння здійснено за 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) карбованців. Фактом передачі домоволодіння сторони вважали передачу грошей за житловий будинок та господарські споруди. У розписці зазначено, що відповідач отримав від позивача гроші за садибний (індивідуальний) житловий будинок №69 по вул. Полтавський шлях в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Про факт передачі свідчить також знаходження оригіналу технічного паспорту, інвентаризаційної справи, розписки та довіреності від [PERSON] у [PERSON]. (а.с.11,12,15-17,22) Таким чином, Позивач сплатив Відповідачу - [PERSON], вартість житлового будинку із господарськими спорудами, а Відповідач передав житловий будинок у власність Позивачеві. 23 листопада 1956 року чоловіку відповідача, [PERSON], була виділена земельна ділянка площею 1200 кв.м. Згідно висновків комісії будівництво житлового будинку було розпочато в 1956 році, а закінчено в 1963 році відповідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння затвердженого Пісочинською селищною Радою депутатів трудящихся від 25 квітня 1974 року за №9. (а.с.21) 05 серпня 1978 року [PERSON], чоловік відповідача, помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 08 серпня 1978 року посвідченого Пісочинською селищною радою. (а.с.14) У звязку з тим, що [PERSON] не оформив право власності на житловий будинок на своє імя, [PERSON] не могла належним чином оформити право власності на спадкове майно за законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] на дату передачі житлового будинку від 29.06.1984 року була єдиним власником індивідуального (садибного) житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по вул. Полтавське шосе, 69 в сел. Пісочин Харківського району Харківської області, про що свідчить довідка - характеристика видана [PERSON] для оформлення спадкового майна від 27 липня 1984 року за №13675.(а.с.23) Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно зі ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, оскільки [PERSON] безперервно користується вказаним нерухомим майном, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 316, 344 ЦК України,

Outcome: approved