Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У червні 2015 року Прокурор Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі [PERSON] Міністрів України, Державного підприємства «ДГ «Чабани» звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації Київської області, [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «АДС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-2000», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В»ячеславович, [PERSON], про визнання недійсним і скасування розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного володіння на користь держави. Свої позовні вимоги прокурор обґрунтовував тим, що Прокуратурою Києво-Святошинського району Київської області у червні 2015 року встановлено порушення вимог земельного законодавства при наданні у власність 12-ти громадянам України земельних ділянок, які відносяться до категорії особливо цінних земель.Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації № 124 від 14 березня 2005 року вилучено із земель Державного підприємства «Дослідного господарства «Чабани» УААН земельну ділянку площею 14,6334 га (рілля).Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 грудня 2009 року вказане розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації визнано недійсним та скасовано. Вказаною постановою встановлено, що зазначена земельна ділянка, яка перебувала в постійному користуванні Державного підприємства «ДГ «Чабани» Інституту землеробства УААН, мала цільове призначення - для проведення науково-дослідних робіт, використовувалась для певних соціально-значимих потреб, отже відноситься до категорії особливо цінних земель. Судом також доведено той факт, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 124 від 14 березня 2005 року прийнято з порушенням вимог ст. ст. 149, 150, 151 Земельного кодексу України, а саме, що вилучення особливо цінних земель проводиться лише за згодою [PERSON] Міністрів України.Головою [PERSON] районної державної адміністрації Київської області видано розпорядження № 683 від 11 червня 2009 року, відповідно до якого із земель державної власності вилучено земельну ділянку площею 14, 6336 га, розташовану в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, та безоплатно передано у власність 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства на підставі відповідного проекту землеустрою. На підставі вищевказаного розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року виготовлено державні акти на право власності на земельну ділянку, які зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, зокрема: [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968043, кадастровий номер 3222481600:02:001:0014, загальною площею 0,9145 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968038, кадастровий номер 3222481600:02:001:0015, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968037, кадастровий номер 3222481600:02:001:0016, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968041, кадастровий номер 3222481600:02:001:0017, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968039, кадастровий номер 3222481600:01:050:0165, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968040, кадастровий номер 3222481600:01:050:0166, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] М.В. отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968036, кадастровий номер 3222481600:01:050:0167, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968042, кадастровий номер 3222481600:01:050:0168, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968047, кадастровий номер 3222481600:02:001:0021, загальною площею 1,8292 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968045, кадастровий номер 3222481600:02:001:0019, загальною площею 1,8292 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968044, кадастровий номер 3222481600:02:001:0018, загальною площею 1,8292 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968046, кадастровий номер 3222481600:02:001:0020, загальною площею 1,8292 га. В подальшому за договорами купівлі-продажу від 06 серпня 2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481600:02:001:0014, 3222481600:02:001:0015, 3222481600:02:001:0016, 3222481600:02:001:0017, 3222481600:01:050:0165, 3222481600:01:050:0166, 3222481600:01:050:0167, 3222481600:01:050:0168 на користь [PERSON], яка зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 7,3168 га, зареєстровано та отримано кадастровий номер 3222481600:02:001:0022. Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 1009 від 18 листопада 2009 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок зі зміною цільового призначення з ведення особистого селянського господарства для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів. За договорами купівлі-продажу від 06 серпня 2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 3222481600:02:001:0021, 3222481600:02:001:0019, 3222481600:02:001:0018, 3222481600:02:001:0020, внаслідок чого [PERSON] отримав земельну ділянку площею 7,3168 га з кадастровим номером 3222481600:02:001:0023. Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 1008 від 18 листопада 2009 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок зі зміною цільового призначення з ведення особистого селянського господарства для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів. В подальшому, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер 1257) від 26 грудня 2014 року передано у власність земельну ділянку площею 7,3168 га на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДС». 26 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АДС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Граніт-2000» укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,3168 га. Прокурор Києво-Святошинського району Київської області вказував, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 683 від 11 червня 2009 року незаконне та підлягає скасуванню, а відповідно, вищевказані державні акти на право власності на землю, договори купівлі-продажу та договір оренди підлягають визнанню недійсними. Положеннями ч. 1 ст. 150 ЗК України землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів віднесено до особливо цінних земель, для яких встановлено спеціальний порядок їх вилучення. Відповідно до вимог ч. 9 ст. 149 ЗК України вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні, зокрема у випадках, визначених ст. 150 ЗК України (особливо цінних земель), віднесено до відання [PERSON] Міністрів України. Положеннями ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції, що діяла на час видачі державного акту ДП «ДГ «Чабани») передбачено, що право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право постійного користувача земельною ділянкою та його державну реєстрацію. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 549 від 19 грудня 2003 року Державному підприємству «ДГ «Чабани» Інституту землеробства УААН надано у постійне користування для проведення науково-дослідних робіт 330, 92 га землі в межах згідно з планом землекористування, що підтверджується державним актом на право постійного користування серії І-КВ № 001207 від 30 грудня 2003 року. Однак, встановлено, що рішення про вилучення і передачу спірної земельної ділянки [PERSON] Міністрів України не приймалося, згоди ДП «ДГ «Чабани» на вилучення земельної ділянки площею 14,6336 га, розташованої в межах Гатненської сільської ради, не надавалось. У звязку з вищевикладеним, рішення місцевих органів влади, якими є районні державні адміністрації та рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в порушення зазначеної норми, не можуть створювати права та обовязки для осіб щодо володіння та користування такими землями. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області по кримінальній справі № 369/6256/14-к, який набрав законної сили 05 серпня 2014 року, встановлено, що 09 серпня 2006 року виконуючий обовязки начальника управління земельних ресурсів у [PERSON] районі Київської області, неналежно виконуючи свої службові обовязки внаслідок несумлінного ставлення до них, та маючи реальну можливість їх належного виконання, у порушення вимог ст. 118 ЗК України та п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів України № 667 від 26 травня 2004 року, ст. 60 Закону України «Про землеустрій», ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використання та охороною земель», не пересвідчився у належності відведених земельних ділянок загальною площею 14,6336 га ДП «ДГ «Чабани» Інституту землеробства УААН та відношення їх до категорії особливо цінних земель, щодо яких відповідно до ст. ст. 149, 150, 151 Земельного кодексу України (в редакції 11 січня 2005 року) встановлено особливу процедуру вилучення, а саме рішення про їх вилучення приймається постановою [PERSON] Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України. У подальшому, на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року, прийнятого з урахуванням вищевказаного проекту землеустрою про надання земельних ділянок загальною площею 14, 6336 га, видано державні акти на право власності на зазначену земельну ділянку, яка відноситься до категорії особливо цінних земель 12-ти фізичним особам. Продовжуючи неналежним чином виконувати свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них при наявності можливості їх належного виконання, виконуючий обовязки начальника Управління земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області, в порушення вимог ч. 2 ст. 150 ЗК України, ст. 56 Закону України «Про землеустрій» та Інструкції, підписав складені на підставі вищевказаного розпорядження (№ 683 від 11 червня 2009 року) голови [PERSON] РДА державні акти на право власності на земельні ділянки на імя вказаних громадян. Внаслідок службової недбалості з боку виконуючого обовязки начальника Управління земельних ресурсів у [PERSON] районі Київської області із земель державної власності неправомірно вибули земельні ділянки загальною площею 14,6336 га (особливо цінні землі), нормативно-грошова оцінка яких становить 204 783 грн., що більше, як у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та згідно з п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками. З матеріалів проведеної перевірки вбачається, що спірна земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення та перебувала у користуванні сільськогосподарської науково-дослідної установи, а спірним розпорядженням була передана несільськогосподарському підприємству для ведення підсобного сільського господарства, що повністю не відповідає встановленому Земельним кодексом України основному цільовому призначенню даної земельної ділянки. Згідно з положенням ч. 5 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття райдержадміністрацією спірного розпорядження), районна державна адміністрація була наділена правами власника щодо розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів, а саме щодо вилучення таких земельних ділянок для: сільськогосподарського використання, ведення лісового і водного господарства, крім випадків, визначених ч. 9 цієї статті, будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств, торгів тощо). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вироком по кримінальній справі встановлено, що внаслідок службової недбалості з боку виконуючого обовязки начальника Управління земельних ресурсів у [PERSON] районі Київської області та на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА № 683 від 11 червня 2009 року видано державні акти на право власності на зазначену земельну ділянку, яка відноситься до категорії особливо цінних земель фізичним особам, із земель державної власності неправомірно вибули земельні ділянки загальною площею 14,6336 га (особливо цінні землі), нормативно-грошова оцінка яких становить 204 783 грн., тому вказане розпорядження підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, а землі-поверненню у державну власність. У відповідності до вимог ст. ст. 116, 125, 154, 155 ЗК України державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, а тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. До винесення головою [PERSON] районної державної адміністрації оскаржуваного розпорядження та видачі на підставі нього державних актів про право власності на земельну ділянку спірна земельна ділянка перебувала у власності держави. Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 338 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Спірне розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації має бути скасоване в судовому порядку. Таким чином, як зазначав прокурор, визнане недійсним з моменту його прийняття рішення органу виконавчої влади не породжує ніяких правових наслідків. За наведених обставин є відсутнім як належне волевиявлення власника земельної ділянки, так і підстава для передачі у власність земельної ділянки. Згідно положень ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про оренду землі» оспорюваний договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «АДС» та ТОВ «Граніт-2000» № 35 від 26 січня 2015 року, підлягає визнанню недійсним у судовому порядку з моменту його вчинення. Враховуючи те, що оспорюваний договір є недійсним, суд має право застосувати наслідки його недійсності шляхом зобовязання відповідного державного органу скасувати його реєстрацію. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння держави поза її волею, тому вона підлягає витребуванню від останніх набувачів, а саме [PERSON] та ТОВ «АДС». Приписами ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 541 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області набрав законної сили 05 серпня 2014 року. Таким чином, як зазначав прокурор у позовній заяві, виходячи з приписів вказаного Закону, на день звернення до суду строк позовної давності не сплив. Враховуючи викладене, Прокурор Києво-Святошинського району Київської області, який діє в інтересах держави в особі [PERSON] Міністрів України, ДП «ДГ «Чабани», просив визнати недійсним та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року «Про передачу у власність земельної ділянки 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради»; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора [PERSON] районного управління юстиції [PERSON], індексний номер 568783 від 26 лютого 2013 11:27:20, на підставі якого зареєстровано право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 7,3168 га, яка розташована в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим номером 3222481600:02:001:0022; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса [PERSON], індексний номер 18400941 від 26 грудня 2014 18:40:52, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ТОВ «АДС» на земельну ділянку площею 7,3168 га, яка розташована в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим номером 3222481600:02:001:0023; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 7,3168 га, яка розташована в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 35 від 26 січня 2015 року та скасувати його державну реєстрацію; витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі [PERSON] Міністрів України та ДП «ДГ «Чабани» земельну ділянку площею 7,3168 га, яка розташована в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 3222481600:02:001:0022; витребувати з незаконного володіння ТОВ «АДС» на користь держави в особі [PERSON] Міністрів України та ДП «ДГ «Чабани» земельну ділянку площею 7,3168 га, яка розташована в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 3222481600:02:001:0023. У судовому засіданні прокурор Києво-Святошинського району Київської області позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] Міністрів України позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання представник позивача ДП «ДГ «Чабани» не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. У судовому засіданні представники відповідачів ТОВ «АДС», ТОВ «Граніт-2000» позов не визнали та заперечувати проти його задоволення. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позво не визнала та заперечувала проти його задоволення. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні представник третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов Прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі [PERSON] Міністрів України, Державного підприємства «ДГ «Чабани» не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії І-КВ № 001207 Державному підприємству «ДГ «Чабани» Інституту землеробства УААН було передано у постійне користування для проведення науково-дослідних робіт, земельну ділянку площею 330,92 га, на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області від 19 грудня 2003 року № 549. Згідно розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року «Про передачу у власність земельної ділянки 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, та передано у власність 12-ти громадянам України земельну ділянку загальною площею 14,6336 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради. На підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року були виготовлені державні акти на право власності на земельну ділянку, які зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, а саме [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968043, кадастровий номер 3222481600:02:001:0014, загальною площею 0,9145 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968038, кадастровий номер 3222481600:02:001:0015, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968037, кадастровий номер 3222481600:02:001:0016, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968041, кадастровий номер 3222481600:02:001:0017, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968039, кадастровий номер 3222481600:01:050:0165, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968040, кадастровий номер 3222481600:01:050:0166, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] М.В. отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968036, кадастровий номер 3222481600:01:050:0167, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968042, кадастровий номер 3222481600:01:050:0168, загальною площею 0,9146 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968047, кадастровий номер 3222481600:02:001:0021, загальною площею 1,8292 га; [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968045, кадастровий номер 3222481600:02:001:0019, загальною площею 1,8292 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968044, кадастровий номер 3222481600:02:001:0018, загальною площею 1,8292 га; [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 968046, кадастровий номер 3222481600:02:001:0020, загальною площею 1,8292 га. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3667, [PERSON] (продавець) передала земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:01:050:0166, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3682, [PERSON] (продавець) передала земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:01:050:0168, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3697, [PERSON] (продавець) передав земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:01:050:0165, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3702, [PERSON] (продавець) передав земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0015, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3677, [PERSON] (продавець) передала земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0016, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3712, [PERSON] (продавець) передала земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0017, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3672, [PERSON] (продавець) передала земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0014, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3707, [PERSON] (продавець) передав земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набула у власність земельну ділянку і сплатила за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,9146 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:01:050:0167, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3662, [PERSON] (продавець) передав земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набув у власність земельну ділянку і сплатив за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбав земельну ділянку площею 1,8292 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0021, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3647, [PERSON] (продавець) передала земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набув у власність земельну ділянку і сплатив за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбав земельну ділянку площею 1,8292 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0019, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3652, [PERSON] (продавець) передав земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набув у власність земельну ділянку і сплатив за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбав земельну ділянку площею 1,8292 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0018, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Києво-Святошинського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3657, [PERSON] (продавець) передав земельну ділянку у власність [PERSON] (покупець), а покупець набув у власність земельну ділянку і сплатив за неї грошову суму, визначену цим договором. Згідно умов п. 1.2. вказаного договору [PERSON] придбав земельну ділянку площею 1,8292 га (рілля), кадастровий номер 3222481600:02:001:0020, яка розташована на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності індексний номер 759405 від 26 лютого 2013 року о 11:55:44 державний реєстратор Реєстраційної служби Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] внесла відомості до реєстру про обєкт нерухомого майна: земельну ділянку з кадастровим номером 3222481600:02:001:0022, яка розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів, що належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯИ 225405, виданий 13 січня 2010 року Управлінням земельних ресурсів у [PERSON] районі Київської області. На підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 1008 від 18 листопада 2009 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,3168 га, яка розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, з цільовим призначенням для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів, кадастровий номер 3222481600:02:001:0023. З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 124 від 14 березня 2005 року «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» для ведення підсобного сільського господарства в межах Гатненської сільської ради» вилучено та передано в оренду земельну ділянку для ведення підсобного сільського господарства в оренду на 49 років із земель Дослідного господарства «Чабани» УААН площею 14,6334 га (рілля) Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» для ведення підсобного сільського господарства. Згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 15 грудня 2009 року у справі № 6/329-32/381 за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів до [PERSON] районної державної адміністрації Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», третя особа Дослідне господарство «Чабани» про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсним на майбутнє договору оренди, зобовязання повернути земельну ділянку визнано недійсним та скасовано розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області від 14 березня 2005 року № 124 року «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» для ведення підсобного сільського господарства в межах Гатненської сільської ради». Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 30 березня 2005 року, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області та ТОВ «Прогресбуд». Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» повернути земельну ділянку площею 14,6334 га, розташовану в межах Гатненської сільської ради державі в особі [PERSON] районної державної адміністрації Київської області. Слід зазначити, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 грудня 2009 року встановлено, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 124 від 14 березня 2005 року «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ «Прогресбуд» для ведення підсобного сільського господарства в межах Гатненської сільської ради» прийняте з порушенням вимог ст. ст. 149, 150, 151 ЗК України та підлягає скасуванню. В мотивувальній частині постанови зазначено, що відповідно до положень ст. 124 ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу. Враховуючи, що розпорядження, на підставі якого укладався договір, прийняте з перевищенням повноважень при порушенні вимог закону, договір оренди від 30 березня 2005 року, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією Київської області та ТОВ «Прогресбуд» підлягає визнанню недійсним. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У поданій позовній заяві прокурор посилався на те, що рішення про вилучення і передачу спірної земельної ділянки [PERSON] Міністрів України не приймалось, згоди ДП «ДГ «Чабани» на вилучення земельної ділянки площею 14,6336 га, розташованої в межах Гатненської сільської ради не надавалось. Спірна земельна ділянка належала до земель сільськогосподарського призначення та перебувала у користуванні сільськогосподарської науково-дослідної установи, а спірним розпорядженням була передана несільськогосподарському підприємству для ведення підсобного сільського господарства, що не відповідає встановленому Земельним кодексом України основному цільовому призначенню даної земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Правилами ст. 387 ЦК України вказано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Вимоги ст. 388 ЦК України встановлюють, що у разі, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Правилами ч. 9 ст. 149 ЗК України встановлено, що [PERSON] Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси першої групи площею понад 1 гектарів, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених ч. ч. 5-8 вказаної статті, та у випадках, визначених ст. 150 ЗК України. В поданій позовній заяві прокурор зазначав, що згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані в постійне користування із земель державної або комунальної власності, можуть вилучатись для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень [PERSON] Міністрів України, Ради Міністрів АР Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад, відповідно до їх повноважень. Положеннями ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції, що діяла на час видачі державного акту ДП «ДГ «Чабани») передбачено, що право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право постійного користувача земельною ділянкою та його державну реєстрацію. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Прокурор стверджує, що рішення про вилучення і передачу спірної земельної ділянки [PERSON] Міністрів України не приймалось, згоди Державним підприємством ДГ «Чабани» на вилучення земельної ділянки площею 14,6336 га, яка розташована в межах Гатненської сільської ради не надавалось. Також у поданій позовній заяві прокурор посилається на те, що незаконність вилучення і розпорядження земельної ділянки площею 14,6336 га, розташованої в межах Гатненської сільської ради, підтверджується вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року, оскільки вказаним вироком суду встановлено, що 09 серпня 2006 року виконуючий обовязки начальника управління земельних ресурсів у [PERSON] районі Київської області, неналежно виконуючи свої службові обовязки, внаслідок несумлінного ставлення до них, та маючи реальну можливість їх належного виконання, у порушення вимог ст. 118 ЗК України та п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів України № 667 від 26 травня 2004 року, ст. 60 Закону України «Про землеустрій», ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використання та охороною земель», не пересвідчився у належності відведених земельних ділянок загальною площею 14,6336 га ДП «ДГ «Чабани» Інституту землеробства УААН та відношення їх до категорії особливо цінних земель, щодо яких відповідно до ст. ст. 149, 150, 151 Земельного кодексу України (в редакції 11 січня 2005 року) встановлено особливу процедуру вилучення, а саме рішення про їх вилучення приймається постановою [PERSON] Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України. У подальшому на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року, прийнятого з урахуванням вищевказаного проекту землеустрою про надання земельних ділянок загальною площею 14, 6336 га, видано державні акти на право власності на зазначену земельну ділянку, яка відноситься до категорії особливо цінних земель 12-ти фізичним особам. Як вказував прокурор у позовній заяві, внаслідок службової недбалості з боку виконуючого обовязки начальника Управління земельних ресурсів у [PERSON] районі Київської області, із земель державної власності неправомірно вибули земельні ділянки загальною площею 14,6336 га (особливо цінні землі), нормативно-грошова оцінка яких становить 204 783 грн., що більше як у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та згідно з п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-1782/2011 від 13 квітня 2011 року справу за позовом Заступника прокурора Києво-Святошинського району, який діє в інтересах держави в особі Київської обласної ради, [PERSON] районної ради та Чабанівської селищної ради до [PERSON] про стягнення сільськогосподарських втрат було закрито на підставі вимог ст. 205 ЦПК України в зв»язку з відмовою Заступника прокурора Києво-Святошинського району від позову, який подав до суду заяву про відмову від позову, мотивуючи це тим, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку відшкодувала втрати сільськогосподарського виробництва у сумі 324 090 грн., і тому з цих підстав просив закрити провадження у справі. Також і ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2011 року в справі № 2-1388/2011 року за позовом Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, [PERSON] районної ради Київської області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] В»ячеславовича про стягнення втрат судом на підставі вимог ст. ст. 237-239, 244, 245 ЦК України, ст. ст. 174, 205, 206 ЦК України прийнято відмову представника позивача від позову у справі за адміністративним позовом Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, [PERSON] районної ради Київської області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] про стягнення втрат і провадження у вказаній справі закрито. В ухвалі суду від 25 березня 2011 року було зазначено, що в судовому засіданні 25 березня 2011 року представник позивача відмовився від позову Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області у зв»язку з добровільним виконанням відповідачем позовних вимог Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області. В матеріалах справи наявні копія платіжного доручення № 4 від 09 березня 2011 року про сплату [PERSON] 324 090 грн. в рахунок відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, та копія квитанції № 6832/з74 від 28 лютого 2011 року про сплату [PERSON] 284 240 грн. в рахунок відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Також з матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 грудня 2009 року у справі № 6/329-32/381 рішення Господарського суду м. Києва від 28 вересня 2009 року у справі № 6/329-32/381 скасовано, визнано недійсним та скасовано розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 124 від 14 березня 2005 року «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ «Прогресбуд» для ведення підсобного сільськогосподарського господарства в межах Гатненської сільської ради», визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 30 березня 2005 року, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією то ТОВ «Прогресбуд», зобов»язано ТОВ «Прогресбуд» повернути земельну ділянку площею 14,6334 га, розташовану в межах Гатненської сільської ради, державі в особі [PERSON] районної державної адміністрації. Крім того, слід зазначити, що прокурором Києво-Святошинського району Київської області 24 червня 2008 року було внесено протест на розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 124 «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ «Прогресбуд» для ведення підсобного сільського господарства в межах Гатненської сільської ради». Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 440 від 02 липня 2008 року скасовано розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 124 «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ «Прогресбуд». Оскаржуване ж Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року було винесено після скасування розпорядження № 124 «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки ТОВ «Прогресбуд», розпорядження № 440 від 02 липня 2008 року. На підтвердження даної обставини прокурором до матеріалів справи було надано вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Як вбачається з матеріалів справи, представники відповідачів ТОВ «АДС», ТОВ «Граніт-2000», [PERSON]І, представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, в яких зазначали, що строк звернення до суду з даним позовом прокурором пропущений без поважних причин, і просили застосувати строк позовної давності і відмовити у задоволенні позову. З даного приводу слід зазначити, що позов прокурора містить вимогу про визнання недійсним і скасування розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року « Про передачу у власність земельної ділянки 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради». Звертаючись з даним позовом до суду, прокурор стверджує, що лише в червні 2015 року було встановлено порушення вимог земельного законодавства при наданні у власність 12-ти громадянам України земельних ділянок, які відносяться до особливо цінних. Як зазначав прокурор, він подав позов в межах строків позовної давності, посилаючись на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області, який набрав законної сили 05 серпня 2014 року. Однак, з такими доводами прокурора погодитись неможливо з огляду на наступне. На підставі розпорядження [PERSON] РДА № 683 від 11 червня 2009 року 12-ти громадянам видано державні акти на право власності на земельну ділянку загальною площею 14,6336 га, яка відноситься до категорії особливо цінних земель. У подальшому зазначені земельні ділянки, відповідно до цивільно-правових угод, були придбані [PERSON] та [PERSON] і змінено їх цільове призначення з ведення особистого селянського господарства для будівництва та експлуатації виробничо-складських та готельно-ресторанних комплексів. З наявних матеріалів справи вбачається, що постановою про порушення кримінальної справи від 25 лютого 2011 року, яка винесена Заступником прокурора Києво-Святошинського району юристом 1 класу [PERSON], був встановлений факт передачі земельних ділянок площею 14,6336 га у власність 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради із числа земель, які належать ДП «ДГ «Чабани» Інституту землеробства УААН, та відносяться до категорії особливо цінних. В постанові про накладення арешту від 19 квітня 2011 року, яка винесена старшим слідчим прокуратури Києво-Святошинського району Київської області юристом 1 класу [PERSON], при розгляді кримінальної справи № 63-3112 зазначено, що досудовим слідством було встановлено, що [PERSON] районною державною адміністрацією 11 червня 2009 року винесено розпорядження № 683, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 14,6336 га та передано у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, і даною постановою з метою забезпечення цивільного позову було накладено арешт на земельні ділянки в межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Також з наявної в матеріалах справи копії постанови про приєднання до кримінальної справи речових доказів та заборону їх відчуження від 07 листопада 2011 року, яка винесена старшим слідчим слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області молодшим радником юстиції [PERSON] при розгляді матеріалів кримінальної справи № 63-3113, встановлено, що у порушення ст. ст. 149 - 151 Земельного кодексу України, розпорядженням [PERSON] державної адміністрації від 14 березня 2005 року № 124 вилучено у ДП «ДГ «Чабани» Інституту землеробства УААН земельну ділянку загальною площею 14,6336 га (ріллі) в межах Гатненської сільської ради, яка відноситься до категорії особливо цінних земель, та передано в оренду ТОВ «Прогресбуд» для ведення підсобного сільського господарства. На підставі розпорядження Києво-Святотшинської районної державної адміністрації № 683 від 11 червня 2009 року 12-ти громадянам видано державні акти на право власності на земельну ділянку загальною площею 14,6336 га, яка відноситься до категорії особливо цінних земель. Вартість зазначеної земельної ділянки становить 204,783 тис. грн., що більше, як у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, і є тяжкими наслідками. В даній постанові від 07 листопада 2011 року було зазначено слідчим, що у подальшому зазначені земельні ділянки, відповідно до цивільно-правових угод, були придбані [PERSON] і [PERSON], та змінено їх цільове призначення з ведення особистого селянського господарства на для будівництва та експлуатації виробничо-складських, торгівельно-розважальних та готельно-ресторанних комплексів. Вказаною постановою від 07 листопада 2011 року земельні ділянки загальною площею 14,6334 га визнано речовими доказами у кримінальній справі № 63-3113, приєднано до зазначеної кримінальної справи та передано на відповідальне зберігання до Управління Держкомзему у [PERSON] районі Київської області. З наявних в справі доказів суд дійшов висновку, що Прокуратурі Києво-Святошинського району з 25 лютого 2011 року було відомо, що розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року «Про передачу у власність земельної ділянки 12-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради» було винесено, як вище зазначено, в порушення вимог ст. ст. 149, 150, 151 Земельного кодексу України. Строк позовної давності зі зверненням до суду з даним позовом сплинув 26 лютого 2014 року. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Посилання ж прокурора на вирок, який набрав законної сили, є підставою звільнення від доказування лише тих фактів, що вказані у статті, а не доказом того, що прокурор дізнався про порушення закону лише після набуття вироком законної сили. Слід також зазначити, що факт існування оскаржуваного розпорядження не є тією обставиною, наявність якої доводиться вироком суду. Крім того, слідство у кримінальній справі не позбавляло прокурора права на звернення до суду з цивільним позовом. Суд також зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність-це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти «Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому відповідно до частин першої та п»ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положеннями статті 268 ЦК України передбачено винятки із загального правила про поширення позовної давності на всі цивільні правовідносини і визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема, у пункті 4 частини першої статті 268 ЦК України зазначено, що на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування , яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність не поширюється. Однак, пункт 4 частини першої статті 268 ЦК України за своєю суттю направлений на захист прав власників та інших осіб від держави. Оскільки держава зобов»язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право. Отже, з огляду на статус держави та її органів як суб»єктів владних повноважень, положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред»являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади. На такі позови поширюються положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб»єктів владних повноважень, довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що строк звернення Прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі [PERSON] Міністрів України, Державного підприємства «ДГ «Чабани» з позовними вимогами про визнання недійсним і скасування розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року, вже минув, і вказаний позов було подано поза межами строку позовної давності. Оскільки позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування з незаконного володіння земельної ділянки є похідними від позовної вимоги про визнання недійсним та скасування розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 683 від 11 червня 2009 року, тому вони також не підлягають задоволенню. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову Прокурора Києво-Святошинського району Київської області, а тому відмовляє у задоволенні позову. Суд також зазначає, що за правилами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Звертаючись з позовними вимогами до суду про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 7,3168 га, яка розташована на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 35 від 26 січня 2015 року, прокурору відповідно до вимог ст. ст. 57-59, 60 ЦПК України слід було надати і належні докази на підтвердження того, що такий договір оренди земельної ділянки, який оскаржив до суду прокурор, укладався між сторонами. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2015 року було накладено арешт на спірні земельні ділянки. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, суд може одночасно з ухваленням судового рішення скасувати заходи забезпечення позову. За таких обставин підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2015 року.

Outcome: dismissed