Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Ухвалою суду від 03.02.2021 року позовну заяву [PERSON] до ПрАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599» та Управління розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації» про захист прав споживачів, визнання дій і бездіяльності протиправними та стягнення моральної шкоди залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу. Ухвалою суду від 03.03.2021 року позовну заяву [PERSON] до ПрАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599» та Управління розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації» про захист прав споживачів, визнання дій і бездіяльності протиправними та стягнення моральної шкоди вважати неподаною та повернено позивачу. Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.05.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2021 року у даній справі скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 19.05.2021 року заяву головуючого судді Короля О.П. про самовідвід у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599» та Управління розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації» про захист прав споживачів, визнання дій і бездіяльності протиправними та стягнення матеріальної шкоди задоволено. Справу № 127/2498/21, провадження № 2/127/421/21 передано до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для визначення іншого судді, у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України. 21.05.2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючому судді Сичуку М.М. була розподілена вище зазначена справа. Позов мотивований тим, що 03.10.2020 року позивачу, як інваліду 2 групи при пред`явленні відповідних документів, що підтверджують інвалідність було відмовлено у видачі квитка на пільговий проїзд у автобусі приміського маршруту Вінниця Браїлів, у касі Вінницької автостанції «Західна». 03.10.2020 року позивач звернувся з письмовим звернення до відповідача ПрАТ «ВОПАС 10599» із заявою про грубе порушення його прав. У відповіді ПрАТ «ВОПАС 10599» № 370 від 17.10.2020 року зазначено, що перевізник звернувся з листом та заключено додаткову угоду і тому відповідач квитки таким пільговим категоріям громадян, до яких відноситься [PERSON] , квиток не надали та квитки надавати не будуть. 15 та 21 жовтня 2020 року позивач звернувся до Управління розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації із заявою про порушення його прав, на що отримав відповідь, що Управління розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації констатує факт порушення та наводить витяги з діючого законодавства. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] звернувся до суду та просив визнати дії ПрАТ «ВОПАС 10599» та бездіяльність Управління дорожнього господарства Вінницької обласної державної адміністрації у відмові пільгового проїзду [PERSON] протиправним; Стягнути з ПрАТ «ВОПАС 10599» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн., яка полягає у фізичних та душевних стражданнях. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник ПрАТ «ВОПАС 10599» надав суду відзив на позов, який мотивовано тим, що позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи має право на безоплатний проїзд на приміських маршрутах, про те, враховуючи статус ПрАТ «ВОПАС 10599» в даних правовідносинах, як комерційного агента, який не діє з власної волі, а є повіреною особою перевізника, ПрАТ «ВОПАС 10599» не може порушити його права, оскільки не є автомобільним перевізником і не здійснює перевезень. Реалізація квитків на право пільгового проїзду за межами доведених обсягів здійснюється перевізником самостійно, про що було повідомлено позивача в момент його звернення до каси автостанції та запропоновано звернутися до перевізника з вимогою здійснити перевезення. ПрАТ «ВОПАС 10599» не є автомобільним перевізником і перевезень не здійснює, а вистуає в якості посередника між пасажиром і перевізником. Представник Управління дорожнього господарства Вінницької обласної державної адміністрації також надав суду відзив на позов, в якому зазначено, що Управління жодним чином не може впливати на продаж квитків в касах автовокзалів та втручатися в їх господарську діяльність. В матеріалах справи міститься відповідь на відзив, в якій зазначено, що намагаючись ухилитись від відповідальності відповідач повністю ігнорує норми, якими регламентується його діяльність, а саме положення про управління розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації № 687 від 05.09.2019 року. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить таких висновків. Позивач [PERSON] відповідно до довідки, серії ДОН-07 № 089240 є інвалідом другої групи. Також дане підтверджується пенсійним посвідченням, серії [NUMBER] . 03.10.2020 року позивачу як інваліду 2 групи при пред`явленні відповідних документів, що підтверджують інвалідність було відмовлено у видачі квитка на пільговий проїзд у автобусі приміського маршруту Вінниця Браїлів, у касі Вінницької автостанції «Західна», що підтверджується відеозаписом. Відповідно до листа від 17.10.2019 року № 370 ПрАТ «ВОПАС 10599» [PERSON] повідомлено, що його звернення від 03.10.2019 року щодо оформлення пільгового квитка на Вінницькій автостанції «Західна» на приміський маршрут Вінниця Браїлів та у відповідь повідомляє наступне. У серпні 2018 року до ПрАТ «ВОПАС 10599» звернувся перевізник ТОВ «Таксопарк Плюс», який обслуговує приміський маршрут Вінниця Браїлів, про те, що йому не здійснюється відшкодування збитків за перевезення пільгових категорій громадян на приміських маршрутах. У зв`язку з цим, перевізник за рахунок своєї господарської діяльності буде перевозити тільки наступну пільгову категорію громадян: учасники бойових дій (АТО), особи з інвалідністю внаслідок війни (АТО), особи з інвалідністю 1-ї групи (загального захворювання). У зв`язку з обставинами, що склалися, та на підставі звернення, укладено з перевізником додатковий договір, згідно умовами якого, підприємство продає пільгові квитки тільки учасникам бойових дій (АТО), особам з інвалідністю внаслідок війни (АТО), особам з інвалідністю 1-ї групи (загального захворювання). Згідно до листа від 18.01.2021 року № 54мр/231-21 відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Матяшу О. повідомлено, що його звернення, в якому він не задоволений розглядом свого попереднього звернення з приводу конфлікту з працівниками автовокзалу «Західний», які відмовили йому в пільговому проїзді, як інваліду 2-й групи відповідним чином зареєстроване в ЖЄО Вишенського Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області під № 16730 від 18.12.2020 року та повідомлено, що в даному факті вбачаються ознаки цивільно правових відносин, та дане питання вирішується в порядку приватного звернення до суду. Також [PERSON] звертався до Управління розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації, якому листом від 12.11.2020 року № 05-М-11210-7 повідомлено, що у випадку порушення права на пільговий проїзд, рекомендовано звертатись до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області). Так, між сторонами виникли правовідносини з договору перевезення, які регулюються\~ЦК України,\~Законом України «Про захист прав споживачів»,\~Законом України «Про автомобільний транспорт», «Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, іншими підзаконними нормативними актами. Відповідно до п. 130 Правил\~ надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, особи,\~\~що користуються пільгами\~\~з\~\~ оплати проїзду автобусами міжміського та/або приміського сполучення,\~\~звертаються у квиткову касу автостанції для внесення відповідної позначки\~\~до касової відомості та отримання квитка на пільговий проїзд. Відповідно до\~статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники,\~які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. ПрАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599» не є автомобільним перевізником і перевезень не здійснює, а виступає в якості посередника між пасажиром і перевізником. Відповідно до\~статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~документами для регулярних пасажирських перевезень для пасажира є квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга). Згідно зі\~статтею 41 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~пасажир зобов`язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - зареєструвати електронний квиток. Статтею 42 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~передбачено, що\~договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка. Таким чином,\~Законом України «Про автомобільний транспорт»\~встановлено право пасажира, який користується пільгами на транспорті, безпосередньо скористатися пільговим проїздом, пред`явивши водієві автобусу посвідчення встановленого зразка. Відповідно до\~статті 1 Закону України № «Про автомобільний транспорт»\~автостанція - споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під`їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів. Згідно зі\~статтею 32 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~власники автостанцій зобов`язані укласти договір з автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, тільки за наявності в нього договору із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування чи дозволу органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування маршрутів загального користування, що пролягають через цю автостанцію. Предметом укладених ПрАТ «ВОПАС 10599» з перевізниками договорів про надання послуг автостанцією перевізника є надання власником за завданням перевізника на території автостанцій комплексу обов`язкових та передбачених законодавством послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом перевізника, продажем проїзних квитків та квитанцій на перевезення багажу, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформуванням водіїв щодо умов дорожнього руху, а також інші послуги відповідно до вимог\~Закону України «Про автомобільний транспорт»\~і Правил № 176. Ураховуючи положення\~статті 42 Закону України «Про автомобільний транспорт», яка регулює договори щодо перевезення пасажирів,\~діяльність автостанцій з продажу квитків підпадає під правове регулювання посередницької діяльності. Правове регулювання посередницької діяльності визначене статтями\~243,\~1003 ЦК України, відповідно до яких комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Комерційна посередницька (агентська) діяльність в Україні врегульована\~главою 31 ГК України, відповідно до положень якої угода, укладена від імені суб`єкта, якого представляє комерційний агент, без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження, вважається схваленою цим суб`єктом за умови, якщо він не відхилить перед третьою\~особою дії комерційного агента (стаття 298). Автомобільний пасажирський перевізник вправі встановлювати автостанції як його комерційному агенту, обсяги здійснення угод - продажу квитків. При цьому, зазначена діяльність не є монопольною у розумінні\~статті 299 ГК України, оскільки відповідно до пункту 115 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту перевізники відповідно до укладених договорів здійснюють продаж квитків через автостанції, агентства з продажу квитків та/або самостійно. Отже, кількість комерційних посередників перевізника є необмеженою, а чинне законодавство заборон щодо встановлення перевізниками обсягів продажу квитків автостанціями не містить. Отже, враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що ПрАТ «ВОПАС 10599» не є перевізником, не має у власності автобуси та відповідно не здійснює перевезення пасажирів, а відповідальність та обов`язок щодо пільгового перевезення покладений на перевізника, адже автостанція виступає лише посередником між перевізником та пасажиром. При цьому суд враховує, що аналогічної правової позиції дійшов Верховний суд у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 646/9604/16-ц, 10 жовтня 2018 року у справі № 219/5142/16-ц, 24 жовтня 2018 року у справі № 296/5099/16-ц. Додатково суд зазначає, що доказів стосовно того, що позивач [PERSON] звертався до перевізника в матеріалах справи відсутні, також як і відсутні придбані квитки на проїзд у автобусі приміського маршруту Вінниця Браїлів. У звязку\~з вищенаведеним,\~суд вважає,\~що слід\~відмовити в\~задоволенні вимоги\~до Управління\~дорожнього господарства\~Вінницької обласної\~державної адміністрації про захист прав споживачів, визнання дій і бездіяльності протиправними так як Управління жодним чином не може впливати на продаж квитків в касах автовокзалів та втручатися в їх господарську діяльність. Враховуючи, що інша позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимог позивача про захист прав споживачів, визнання дій і бездіяльності протиправними, а тому відмова в задоволенні даної вимоги вказує на відсутність підстав для задоволення похідної від неї вимоги. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed