Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2004 р., їй належить будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Каховка, вул. П.Осипенко, 75. При зверненні до Каховської міської державної нотаріальної контори для оформлення договору дарування, їй було відмовлено, посилаючись на те, що на даний будинок накладена заборона відчуження. По питанню звільнення майна з-під арешту, вона змушена була звернутися до обласного нотаріального архіву, так як арешт був накладений 17.11.1953 р. на ім'я власника [PERSON]. Згідно реєстру для реєстрації заборон на будинки Каховської міської державної нотаріальної контори за 1952-1959 рр. втсановлено, що за №211 від 17.11.1953 р. накладено арешт на будинок по вул. П.Осипенко, 75-А в м. Каховка на імэя [PERSON], який знятий 22.10.1965 р. № 60. З невідомої для неї причини в даному реєстрі номер будинку, який належав [PERSON], вказаний 75 -а, замість 75. В реєстрі для реєстрації заборон на будинки Каховської міської державної нотаріальної контори за 1952-1959 рр. за №216 вказано, що на будинок № 75 по вул. П.Осипенко в м. Каховка, який належить [PERSON], накладено арешт і який до теперішнього часу не знято. В зв'язку з цим нотаріус не має можливості засвідчити договір дарування, так як будинок за № 75 по вул. П.Осипенко, який належить [PERSON], а не [PERSON], накладено арешт. При посвідченні договору купівлі-продажу 09.11.2004 р. на її ім'я даної заборони на будинок не було. Із врахування наведеного вважає, що її позовні вимоги щодо усунення перешкод у здійснення права власності шляхом звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження підлягають задоволенню, а її права як власника майна та позивача у справі підлягають захисту. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у заяві. Пояснила, що звільнення з-під арешту майна їй необхідно для укладення договору дарування. Представник відповідача відділу державної реєстрації Каховської міської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву, в якій не заперечували проти задоволення позову, а справу просили розглянути в їх відсутність. Представник третьої особи Каховської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, вважає його підставним та обґрунтованим. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] належить будинок № 75, розташований по вул. П.Осипенко, м. Каховка, Херсонської області, який був зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2004 р. (а.с.9, 10). Згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна стосовно вказаного будинку до нього внесено запис № 2500099 про арешт та заборону відчуження вказаного об'єкта нерухомості від 17.11.1953 р.. Підставою для внесення запису про арешт та заборону відчуження об'єкта нерухомості є договір застави Каховського віділення Держбанку м. Херсон, власник [PERSON] (а.с.3). В реєстрі для реєстрації заборон на будинки Каховської міської державної нотаріальної контори за 1952-1959 рр. за №216 вказано, що на будинок № 75 по вул. П.Осипенко в м. Каховка, який належить [PERSON], накладено арешт і який до теперішнього часу не знято. З невідомих причини в даному реєстрі номер будинку, який належав [PERSON], вказаний 75 -а, замість 75 (а.с.4-5). Отже, наявність вказаної заборони, яка накладена на нерухоме 17.11.1953 року порушує майнові права позивачки. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved