Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] , станом на 15.04.1991 р. були членами одного колгоспного двору, розташованого в с. Верхівка, Тростянецького району. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельного паю, розташованого на землях Верхівської сілської ради та 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що в [ADDRESS] . Спадкоємцем до майна покійної матері за законом є її дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину на земельний пай. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельного паю та з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . Спадкоємцем до майна покійного батька за законом є його дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину. Позивач звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , які належали померлій [INFO] [PERSON] та померлому [INFO] . [PERSON] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.02.2019 р. позовну заяву прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, представника позивача подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Верхівської сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в с. Верхівка Тростянецького району народилась [PERSON] , батьками якої записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 27). 19.11.1964р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.28.) За даними виписки з погосподарської книги Верхівської сільської ради, станом на 15.04.1991 р. господарство за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок господарства №9, відносилося до категорії колгоспних дворів. До його складу входили: голова двору - [PERSON] , 1931 р.н. та чоловік - [PERSON] , 1931 р.н. (а.с. 26). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] станом 15.04.1991 р., належало кожному по 1/2 частки майна колгоспного двору розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 54,5 кв.м, допоміжною площею 12,6 кв.м., складається з житлового будинку - А; веранди - а; господарської будівлі - Б; господарської будівлі-В; вимощення - І; хвіртки - 1; брами - 2, огорожі - 3 (а.с. 7-14). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 74 років, про що в Книзі реєстрації смертей 17.02.2006 р. зроблено відповідний актовий запис за №6 (а.с. 5). З копії спадкової справи №252/06р. до майна померлої [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті зверталася дочка [PERSON] Заява надійшла до Тростянецької ДНК 31.05.2006 р. за №331 (а.с.64). Позивач отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2007р., а саме: на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землі, яка перебуває в колективній власності АТЗТ «Поділля» с.Нова Ободівка, Тростянецького району Вінницької області, розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 23545,76 грн.; на частку майна пайового фонду АКПП «Поділля» с. Нова Ободівка Тростянецького району, визначену в розмірі 0,00110 відсотків від загальної суми пайового фонду майна підприємства на суму 7030 грн (а.с.76). Інший спадкоємець - син померлої - [PERSON] , подав до Тростянецької державної нотаріальної контори заяву в якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки у спадщині після смерті матері (а.с.65). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років, про що 21.04.2006 р. складено відповідний актовий запис №14 (а.с. 23). З копії спадкової справи №253/06р. до майна померлого [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті зверталася дочка [PERSON] Заява надійшла до Тростянецької ДНК 31.05.2006 р. за №333 (а.с.102). Позивач отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2007р., а саме: на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землі, яка перебуває в колективній власності АТЗТ «Поділля» с.Нова Ободівка, Тростянецького району Вінницької області, розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 23545,76 грн.; на частку майна пайового фонду АКПП «Поділля» с. Нова Ободівка Тростянецького району, визначену в розмірі 0,00076 відсотків від загальної суми пайового фонду майна підприємства на суму 4882 грн.; на грошові вклади з процентами та компенсації, які зберігаються у філії №2936/033 с. Ободівка, Тростянецького району Вінницької області (а.с. 116). Інший спадкоємець - син померлого - [PERSON] , подав до Тростянецької державної нотаріальної контори заяву в якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки у спадщині після смерті батька (а.с.103). У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 31.05.2018р. №338/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавців на житловий будинок [ADDRESS] , у [PERSON] відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок після померлих батьків (а.с.29). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю в останньої документа, що посвідчує право власності спадкодавців на житловий будинок. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] і спадкоємцем до їх майна за законом є [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] , які належали останнім за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved