Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до органу міського самоврядування в особі Іллічівської міської ради Одеської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON], стверджуючи, що [INFO] помер ї батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS]. Вказана частка житлового будинку належала йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №22372 від 02.02.1998 року. Позивачка вказує, що після смерті батька спадкоємцями вказаного майна є вона і її брат [PERSON] та звернувшись до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину вони отримали відмову, оскільки спадкодавець не зареєстрував право власності на свою частку нерухомого майна. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник позові підтримали та просили суд його задовольнити. Представник Іллічівської міської ради Одеської області надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечення до суду не надав. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Вислухавши присутніх сторін по справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу №2272 від 02.02.1998 року, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, [PERSON] придбав 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с.18-19). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). Відповідно до копії повідомлення Іллічівської міської державної нотаріальної контори №460/02-14 від 01.04.2014 року, [PERSON] та [PERSON] отримали відмову у видачі їм свідоцтва про право на спадщину, з посиланням на те, що спадкоємець не зареєстрував право власності на вищевказану частку нерухомого майна, з якого складається спадщина (а.с.21). Згідно із ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадкоємцями, згідно ст.1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на момент відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст.316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі наведеного,

Outcome: approved