Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до суду за яким просив визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком за адресою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідачі, хоч і зареєстровані за адресою будинку, проте з 03 березня 2018 року в ньому не проживають, що в свою чергу створює позивачу, як власнику будинку, відповідні незручності у користуванні. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.01.2021 р., справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідачів відзив до суду не надходив. 10.02.2021 року від відповідача - [PERSON] надійшла заява в якій вона повідомила що не в змозі бути присутній в судовому засідання, в зв`язку з вагітністю (8 місяць вагітності). Просила не розглядати справу без її участі. Справа неодноразово відкладалась. Ухвалою від 13 квітня 2021 року судом залучено Службу у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області до участі у справі № 739/12/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. 01.07.2021 року в судовому засіданні третя особа надала висновок затверджений рішенням № 100 від 28 травня 2021 року виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про недоцільність визнання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . 01.07.2021 року в судовому засіданні позивач надав письмову заяву про залишення позову відносно відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без розгляду. Щодо вимог до [PERSON] позивач позовні вимоги підтримує та просить позов в цій частині задовольнити. Ухвалою від 01 липня 2021 року суд задовольнив заяву позивача про залишення позову відносно відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без розгляду. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено наступне. Позивачу на праві власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.03.2014, індексний номер: 18854537 та актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння (а.с. 9, 10). Згідно з витягом з домової книги та актом обстеження житлово-побутових умов від 18 листопада 2020 року в належному позивачу будинку зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які з 2018 року в ньому не проживають. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою. Судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). На підставі наведеного,

Outcome: approved