Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові вклади та стягнення грошових вкладів передано за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки після відкриття провадження у справі виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності. У лютому 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові вклади та стягнення грошових вкладів Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] в м. Керч АР Крим померла [PERSON], яка є матір'ю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з банківських вкладів в ПАТ «Дельта банк» за договором депозиту, що підтверджується довідкою ПАТ «Дельта банк» № 2/01-17/5303 від 25.04.2014 року: Договір № 007-11517-110213 від 11.02.2013 року на рахунку з обліку вкладів на вимогу [NUMBER] станом на 25.04.2014 року на загальну суму 1 623,67 дол. США; Договір №00000002259764 від 24.04.2013 року на рахунках [NUMBER], [NUMBER] станом на 25.04.2014 року вклад в розмірі 2933,00 дол. США та нараховані по вкладу проценти на загальну суму 268,41 дол. США, а всього на суму 3201,41 дол. США. В порядку, передбаченому чинним законодавством України та у відповідні строки, позивач звернувся в першу Керченську державну нотаріальну контору в шестимісячний строк. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі у Першій керченській державній нотаріальній конторі Автономної Республіки Крим заведена спадкова справа № 1009/2013. Позивачу, як єдиному спадкоємцю - сіну померлої, було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, яке на території України не може бути виконано у зв'язку з окупацією Криму. Позивач звернувся до 11-ї ХДНК з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Постановою № 5756/02-31 від 08.08.2016 року йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що згідно ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, ще свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. В спадковому Реєстрі є реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи: № 1009/2013, щодо спадкодавця [PERSON], 1933 року народження, померлої [INFO], місце заведення та місце зберігання Автономна Республіка Крим, Керченський міський, Перша керченська державна нотаріальна контора, яка була заведена до окупації Криму. Це свідчить про те, що позивач прийняв спадщину. Але отримане ним свідоцтво про право на спадщину на території України не може бути реалізовано. Таким чином, позивач просить суд визнати за ним [PERSON] право власності на банківські вклади в ПАТ «Дельта банк» за договорам депозиту: Договір № 007-11517-110213 від 11.02.2013 року на рахунку з обліку вкладів на вимогу [NUMBER] станом на 25.04.2014 року на загальну суму 1623,67 дол. США, що становить 43839,09 грн. Договір № 00000002259764 від 24.04.2013 на рахунках [NUMBER], [NUMBER] станом на 25.04.2014 року вклад в розмірі 2933.00 дол. США та нараховані по вкладу проценти на загальну суму 268,41 дол. США, а всього на суму 3201,41 дол. США, що становить 86438,07 грн.. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи на підставі наданих суду доказів. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, від представника відповідача ПАТ «Дельта банк» надішли письмові заперечення, в яких він просив суд в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, суд встановив наступні обставини. Згідно даних свідоцтва про шлюб [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помела [INFO] у віці 80 років, про що [INFO] складено відповідний запис № 1732 (а. с. 2). У свідоцтві про народження [PERSON] у графі батько зазначено прізвище [PERSON], у графі мати - [PERSON] (а. с. 6). 11.02.2013 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 007-11517-110213. Згідно пункту 1.2. Договору загальний розмір внеску на дату укладення договору складає 1 478,00 дол. США. Термін зберігання внеску з 11.02.2013 року по 16.02.2014 року. Внесення 1 478,00 дол. США на рахунок ПАТ «Дельта банк» підтверджується квитанцією від 11.02.2013 року № 1 478,00 дол. США (а. с. 11-13). 24.04.2013 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 00000002259764. Згідно пункту 1.2. Договору загальний розмір внеску на дату укладення договору складає 2 993,00 дол. США. Термін зберігання внеску з 24.04.2013 року по 29.04.2014 року. Внесення 2 993,00 дол. США. на рахунок ПАТ «Дельта банк» підтверджується квитанцією від 24.04.2013 року № 1419101 (а. с. 14-16). Згідно з витягу зі Спадкового реєстру від 19.12.2013 року, виданої Першою керченською державною нотаріальною контори, заведена спадкова справа, яка рахується в Спадковому реєстрі за № 1009/2013 (а. с. 17). Постановою Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 08.07.2016 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину, підлягає вчиненню іншим нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1228 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, оформлення спадкових прав у випадку наявності заведеної спадкової справи на території АРК та м. Севастополя у порядку, встановленому пунктами 16.4-16.7 Правил ведення нотаріального діловодства, тимчасово обмежено. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що кошти за договорами банківських вкладів від 11.02.2013 року № 007-11517-110213, від 24.04.2013 року № 00000002259764 належали вкладнику [PERSON], а [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої, який прийняв спадщину у порядку, визначеному ч. 1 ст. 1269 ЦК України, протягом зазначеного у ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку, суд, встановивши, що у позивача наявні реальні перешкоди в оформлені його прав на кошти за вказаними договорами банківських вкладів на території АР Крим, як на спадкове майно, дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про необхідність визнання за ним в судовому порядку права спадкування на грошові вклади, які знаходяться на рахунках ПАТ «Дельта банк». У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ПАТ «Дельта банк» у відповідності до укладених між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк» договорів банківських вкладів, а саме: від 11.02.2013 року № 007-11517-110213, від 24.04.2013 року № 00000002259764. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України та вимогами ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за умовами якого нових зобов'язань у відношенні банку (ПАТ «Дельта банк), що ліквідується, не виникає, що виключає можливість стягнення з відповідача судового збору.

Outcome: approved