Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Печерського відділення №3715 м.Києва (в результаті реорганізації в липні 2012 року перетворене у територіально відокремлене без балансове відділення №10026/0187 філії - Головного управління по м.Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено кредитний договір №2029 на купівлю транспортного засобу, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 7217 долари США строком на 84 місяці з щомісячним погашенням кредиту та відсотків у розмірі 12% річних. У забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір застави №4405 від 22.03.2007 року, предметом якого є автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO модель Т13110 тип легковий сєдан, 2007 року випуску, шассі (кузов, рама) [NUMBER], колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER]. Оскільки відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3538,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 12.04.2018 року складає 91736 грн. 19 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 29.05.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить повістка, отримана власноручно відповідачем. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Печерського відділення №3715 м.Києва (в результаті реорганізації в липні 2012 року перетворене у територіально відокремлене без балансове відділення №10026/0187 філії - Головного управління по м.Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено кредитний договір №2029 на купівлю транспортного засобу, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 7217 долари США строком на 84 місяці з щомісячним погашенням кредиту та відсотків у розмірі 12% річних. (а.с.9-10). У забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір застави №4405 від 22.03.2007 року, предметом якого є автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO модель Т13110 тип легковий сєдан, 2007 року випуску, шассі (кузов, рама) [NUMBER], колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.11-13). У зв»язку з невиконанням позичальником зобов»язань за кредитним договором, Банк звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] суми 41443,66 грн. 13 серпня 2010 року Деснянським районним судом м.Києва було винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2029 від 22.03.2007 року в сумі 41443,66 грн. При цьому, кошти по даному кредитному договору видавались в іноземній валюті, Банк в позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог просив стягнути грошові кошти в іноземній валюті, зазначаючи також еквівалент заборгованості в гривні. В ході здійснення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення предмет застави не реалізовано, транспортний засіб не розшукано, від боржника грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором до установи Банку не надходили. В рішенні суду визначено до стягнення суму заборгованості виключно в національній валюті, як еквівалент валютної заборгованості станом на дату винесення рішення. Таким чином, у випадку стягнення або погашення заборгованості у гривнях, банк конвертує рівню у долар з метою зарахування коштів на позичковий рахунок позичальника, що відкритий в іноземній валюті. На даний час рішення суду виконано не в повному обсязі, виконавче провадження триває. Також Боржником не погашається заборгованість за кредитним договором і у добровільному порядку. При цьому, курс гривні по відношенню до долара США не є сталим, значно виріс в порівнянні з 2010 роком, коли було прийнято судове рішення про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Крім цього, в рамках виконавчого провадження буде стягнута вся сума, зазначена в виконавчому листі (41 443,66 грн.), то цієї суми не вистачить для погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки, як зазначалось вище сума заборгованості обліковується в доларах, а при здійсненні конвертації, сум, отриманих в рамках виконавчого провадження не вистачить для погашення 5 136,94 дол. США (обліковується в балансі на даний час), через значне підвищення курсу долара по відношенню до національної валюти. Однак, у випадку ж погашення заборгованості у гривнях, банк конвертуватиме гривню у долар з метою зарахування коштів на позичковий рахунок позичальника, що відкритий в іноземній валюті. Так, на момент ухвалення рішення суду від 13.08.2010 року курс гривні до долара становив: 100 доларів - 801 грн., отже сума боргу (в гривневому еквіваленті) становила 41 443,66 грн. А станом на дату розрахунку заборгованості, а саме на 12.04.2018 року, курс гривні до долара становить 100 доларів = 2592,5912 грн., отже сума боргу становить 133 179,85 грн., з яких 41 443,66 грн. сума за рішенням Деснянського районного суду м. Києва, тобто сумою яка була предметом розгляду в суді. Оскільки, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13.08.2010 року стягнуто суму заборгованості за курсом на день ухвалення рішення, то стягнута сума не відповідає еквіваленту наявної заборгованості на даний час. Таким чином, загальна сума заборгованості, нарахованої як різниця курсів гривні до долара США (збитки), що підлягає до стягнення з відповідача становить: 133 179,85 грн. - 41 443,66 грн. = 91736,19 грн., що за офіційним курсом НБУ складає 3538,40 дол. США. Неналежне виконання відповідачем зобов»язання щодо повернення кредитних коштів встановлено рішенням суду, яким визначено зобов»язання відповідача погасити суму заборгованості перед позивачем, протягом значного періоду часу, призвело до того, що АТ «Ощадбанк», як кредитору, необхідно вчинити дії для відновлення свого порушеного права. Таким чином, з метою повного погашення заборгованості за кредитним договором, Банк вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми збитків, що є різницею між сумою заборгованості, що обліковується на балансі Банку та сумою, що задоволена Деснянським районним судом м. Києва. Відповідно до 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до мов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною 2 статті 533 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Згідно із ст. 525 цього ж кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо вас не встановлено договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що офіційний курс валюти визначається на день платежу. Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у в'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить робити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б кально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв»язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Із змісту договірних відносин вбачається, що валютою боргу за кредитним договором є долар США. Обставини справи свідчать, що невиконання Боржником рішення Деснянського районного суду м. Києва, Банку завдано збитків у вигляді різниці між курсом долара США відносно гривні на дату ухвалення рішення та на сьогоднішню дату. Виходячи із того, що на даний час та час сплати гривневого еквівалента отриманих відповідачем доларів США, курс цієї валюти зріс, то право позивача на отримання еквівалентної суми порушене і для його відновлення потрібно зробити витрати, які є збитками в розумінні п.2 ч.1 ст.22 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи. На основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв»язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1762 грн. судового збору.

Outcome: approved