Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2008 між позивачем та відповідачем було укладено депозитний договір № ЗП-251208А про розміщення грошових коштів на внеску «Квартальний», згідно з яким в управління кредитної спілки позивачем були передані тимчасово вільні кошти у розмірі 2000 гривень, строком на 2 місяці, а саме з 25.12.2008 по 25.12.2009 з визначення відсоткової ставки у розмірі 31% річних. Відповідно до Додатку № 1 до депозитного договору № ЗП-251208А від 25.12.2008 сума нарахованих відсотків становить 620 грн. У зв'язку із тим, що до теперішнього часу, а ні нараховані відсотки, а ні сам вклад не повернуто, позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за депозитним договором у розмірі 2 620, 00 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Турчинський М.І. в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що представник наполягає на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання представник відповідача не повідомив, відзив не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. 25.12.2008 між [PERSON] та філією «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» був укладений Депозитний договір № ЗП-251208А про розміщення грошових коштів на внеску «Квартальний». Цього ж дня, відповідно до п.п. 1.1 Депозитного договору [PERSON] було внесено на депозитний рахунок № ЗП-251208А грошові кошти у сумі 2000,00 грн. строком на 12 місяців, з 25.12.2008 по 25.12.2009. Згідно до п. п. 1.2. Депозитного договору, відсотки на депозитний внесок за договором становлять 31 % річних, їх розмір не може бути змінений на протязі 12 календарних місяців від строку укладання договору. Відповідно до п. п. 3.1.2, 3.1.3 Депозитного договору, філія зобов'язується забезпечити повне збереження грошових коштів вкладника; своєчасно і належним чином нарахувати та виплачувати відсотки у розмірі та в строки, передбачені п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, цього договору. Згідно до Додатку № 1 до депозитного договору № ЗП-251208А від 25.12.2008 сума нарахованих відсотків становить 620 грн. Відповідач не повернув позивачу ні сам вклад ні нараховані відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦП України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не виконав свого обов'язку з повернення грошових коштів в сумі 2000,00 грн. та відсотків у сумі 620 грн., вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved