Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, загальною площею 4,5497 га, розташовану в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, вищевказана земельна ділянка. Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину в передбаченому законом порядку. Проте, нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв`язку з наявністю підчисток у правовстановлюючому документі на земельну ділянку, в частині зазначення прізвища її власника. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Так, згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. В силу ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року в с. Щербані Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, земельна ділянка, загальною площею 4,5497 га, яка складається з: - земельної ділянки 1, площею 0,1863 га, кадастровий номер [NUMBER] - земельної ділянки 2, площею 0,1447 га, кадастровий номер [NUMBER] - земельної ділянки 3, площею 2,4634 га, кадастровий номер [NUMBER] - земельної ділянки 4, площею 1,7553 га, кадастровий номер [NUMBER] (площі земельних ділянок, кадастрові номера земельних ділянок приведені у відповідність до Закону України «Про державний земельний кадастр», постанови КМУ «Про порядок ведення державного земельного кадастру»), які розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Вознесенською райдержадміністрацією Миколаївської області 24.11.2003 року на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації від 22.09.2003 року за № 504-р (а.с. 8). Обумовлений державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]. Недійсним його у передбаченому законом порядку визнано не було. За життя померлий склав заповіт, який був посвідчений 08.07.2016 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області, відповідно до якого останній заповів вищевказану земельну ділянку [PERSON] (а.с.7). Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину в передбаченому законом порядку, що вбачається з повідомлення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 29.05.2017 року за № 957/01-06, та копії спадкової справи за № 36/2017 (а.с.42-43, 44-52). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, не встановлено. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно нотаріусом було відмовлено, в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам діючого законодавства. Разом з тим, факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою, виданою відділом у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру Миколаївської області, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 10-21, 29). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі жилий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За такого, вищевказане майно вважається таким, що ввійшло до складу спадщини. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій, в тому числі для видачі свідоцтва про право на спадщину, документи, якщо вони не відповідають вимогам закону. Отже, в разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вирішення питання про спадкування підлягають розгляду судом. Таким чином, враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам діючого законодавства, може бути застосований судом до даних правовідносин, тому відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved