Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 01 листопада 2013 року він із [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2396. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що протягом останніх декількох років вони у фактичних шлюбних відносинах не перебувають, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, шлюб існує лише формально, не бажає продовжувати фактичні шлюбні відносини. Ураховуючи викладене, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 01 листопада 2013 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2396. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 08 травня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти заочного рішення не заперечує. У частині першій статті 206 ЦПК України зазначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із частиною п`ятою статті 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2013 року, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 2396, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що ш любно-сімейні стосунки сторони не підтримують, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено, що право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі статей 2, 5-7, 10-12, 76-83, 141, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статей 11, 27,104, 105,110, 111, 112 СК України, суд

Outcome: approved