Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у травні 2016 року при зверненні до [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області дізнався, що 6 лютого 2012 року померла [PERSON], яка постійно проживала у [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 10,47912 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області. [PERSON] є спадкоємцем вищезазначеної земельної ділянки після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим 15 червня 2007 року секретарем Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 3 червня 2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у цьому за пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] зазначає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини, оскільки проживає за адресою: [INFO], працює на посаді голови селянського (фермерського) господарства «[PERSON]П», що знаходиться у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому не знав та не міг знати про смерть спадкодавця. У судовому засіданні представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суду пояснив, що [PERSON] постійно проживає та працює у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому не знав та не міг знати про смерть спадкодавця [PERSON] Заповіт [PERSON] раніше надала [PERSON] Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позову, попросила відмовити у задоволенні позову. Суду пояснила, що між селянським (фермерським) господарством «Павел» в особі [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі площею 10,47912 га на строк сорок девять років від 9 жовтня 2009 року. Ця земля є предметом заповіту. Селянське (фермерське) господарство «Павел» знаходиться у с. Пишному Долинського району Кіровоградської області, а позивач [PERSON] є його керівником. Умовами договору оренди землі передбачено, що орендна плата сплачується до 31 грудня поточного року. У випадку смерті орендодавця надається домовина та транспорт у межах села. За цих обставин [PERSON] не міг не знати, що померла спадкодавець [PERSON], а тому пропустив строк для прийняття спадщини не з поважних причин. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 6 лютого 2012 року у с. Пишному Долинського району Кіровоградської області померла [PERSON] (а. с. 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 10,47912 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Як видно зі змісту виписки з погосподарської книги, спадкодавець [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. На день смерті проживала одиноко. Позивач у справі [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 10,47912 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю [PERSON], згідно заповіту посвідченого 15 червня 2007 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого у реєстрі за № 36 (а. с. 7). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 3 червня 2016 року позивачеві [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], з тих підстав, що ним пропущено встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини (а. с. 8). Як видно зі змісту [PERSON] про реєстрацію в спадковому реєстрі № 44066695 від 3 червня 2016 року, саме приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] за номером у спадковому реєстрі 59055199. Цю спадкову справу заведено за заявою [PERSON] від 3 червня 2016 року про прийняття спадщини. Аналізуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що будь-хто зі спадкоємців після смерті [PERSON] не прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [PERSON] зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, оскільки постійно проживає та працює у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому не міг знати про смерть спадкодавця. Тобто позивач уважає саме ці обставини поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи видно, що між селянським (фермерським) господарством «Павел» в особі [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель за № 35219000040000689 від 25 листопада 2011 року. Предметом оренди за цим правочином є земельна ділянка площею 10,47912 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Цей договір оренди землі укладений на строк сорок девять років. За умовами договору оренди землі від 9 жовтня 2009 року у випадку смерті орендодавця надається домовина та транспорт у межах села. Орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року. При цьому орендар селянське (фермерське) господарство «Павел» керівником якого є позивач [PERSON] знаходиться у с. Пишному Долинського району Кіровоградської області, а тому доводи з приводу того, що постійно працює у м. Кривому Розі Дніпропетровської області не можна визнати обґрунтованими. Суд вище зазначав, що поважними причинами для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, однак зазначені [PERSON] причини для прийняття спадщини таких ознак не мають, а тому позивачем не доказано поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Слід також зазначити, що саме на позивача покладено обовязок у цій справі доказувати поважність причин строку для прийняття спадщини. Відповідно до вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області, [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed