overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені взимку 2015 року, з вказаного часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Підставою розпаду сім'ї стало те, що під час спільного проживання виявилися суттєві розбіжності в їх характерах, поглядах на життя, у відношенні до сім'ї та у вирішенні побутових питань, що призвело до втрати взаємоповаги та почуттів любові. Вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач надав заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також направила суду письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, згодна з розірванням шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 листопада 2012 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 872 (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 4). Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Малолітні діти проживають разом з матір'ю, спору про їх подальше місце мешкання у сторін не має. Сімейні відносини між сторонами були припинені взимку 2015 року, з вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Підставою розпаду сім'ї стало те, що під час спільного проживання виявилися суттєві розбіжності в характерах, поглядах на життя, у відношенні до сім'ї та у вирішенні побутових питань, що призвело до втрати взаємоповаги та почуттів любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.07.08 року між сторонами укладено кредитний договір № VG5031. Відповідно до договору банк надав кредит у вигляді відкриття картрахунку та здійснення операцій за платіжною карткою на суму 29 000 гривень. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.07.08 року між сторонами укладено кредитний договір № VG5031. Відповідно до договору банк надав кредит у вигляді відкриття картрахунку та здійснення операцій за платіжною карткою на суму 29 000 гривень Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Станом на 30.03.16 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 39 672,08 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 21.06.2008 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2008 року, від шлюбу мають від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання неповнолітньої дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу відповідачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 01.12.2010 року відповідач відповідно до договору б/н отримала кредит у розмірі 7200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 18.04.2016 р. становить 15319,48 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15319,48 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 01.12.2010 року відповідач відповідно до договору б/н отримала кредит у розмірі 7200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 18.04.2016 р. становить 15319,48 грн., яка складається з: -7192,79 грн. заборгованість за кредитом; -6087,57 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -833,43 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); - 705,69 штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 20.07.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 30.04.2016 р. становить 21092,54 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21092,54 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 20.07.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 30.04.2016 р. становить 21092,54 грн., яка складається з: -5930,00 грн. - заборгованість за кредитом; -12031,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); - 980,60 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 25.10.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.03.2016 р. становить 11671,41 грн.. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11671,41 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 25.10.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.03.2016 р. становить 11671,41 грн., яка складається з: -995,96 грн. заборгованість за кредитом; -7143,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2499,87 грн. заборгованість за комісією та пенею; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); - 531,97 штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ Приватбанк з метою отримання кредитних послуг, у зв»язку із чим підписав Заяву № б/н від 15.07.2010 року, згідно з якою отримав кредитну картку «Універсальна», яка в подальшому, а саме 12.05.2011 року, була переоформлена в престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 23,8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за Умовами та Правилами надання банківських послуг , не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 28.04.2016 р. становить 50502,81 грн.. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 50502,81 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 12.05.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 28.04.2016 р. становить 50502,81 грн., яка складається з: -23356,67 грн. заборгованість за кредитом; -23540,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -724,97 грн. заборгованість за комісією та пенею; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); - 2381,09 штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому, з урахуванням заяви від 04.08.2016 року, просить шлюб з відповідачем розірвати. Вимоги обгрунтовані тим, що 02.08.2007 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, з серпня 2015 року проживають окремо, збереження їхньої сім'ї неможливе, шлюб існує лише формально. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, останні з 2015 року проживають окремо, позивач зазначає, що збереження їхньої сім'ї неможливе. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved