Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визначити з ним місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначає, що з 4.10.2006 року по 29.09.2011 року він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду, після чого сторони у справі почали проживати окремо, але в 2012 році без реєстрації шлюбу знову проживали однією сім`єю. Під час спільного проживання у них народилось семеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 29.09.2011 року визначено місце проживання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з матір`ю. З жовтня 2020 року четверо дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем. Діти не бажають проживати з матір`ю, оскільки вона зловживає спритними напоями, у будинку де вона проживає відключено світло та відсутні належні умови для проживання. Позивач має належні умови для проживання неповнолітні дітей, працює не офіційно, має підсобне господарство, по домогосподарству мені допомагає моя мати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Новоград-Волинської райдержадміністрації не заперечила щодо задоволення позову. Представник органу опіки та піклування Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району в судове засідання не прибув. В судовому засіданні було допитано неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в присутності педагога [PERSON] , які пояснили, що проживають з батьком та хочуть проживати разом з ним і надалі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-13). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.09.2011 року розірвано, місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визначено з матір`ю. (а.с. 9). Відповідно до довідки виданої виконкомом Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Як вбачається з характеристики, [PERSON] за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, скарг від сусідів в сільську раду не надходило (а.с.15). Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових проживання від 26.01.2021 року у сім`ї [PERSON] наявні всі умови для проживання неповнолітніх дітей, санітарний стан будинку задовільний, наявний куточок для дітей, одяг та іграшки (а.с.16). З акта обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 14.03.2021 року вбачається, що санітарний стан будинку не задовільний, відсутній куточок для дітей, одяг та іграшки. Цього ж дня батько [PERSON] повідомив, що його дочка [PERSON] , [INFO] перебуває в нетверезому стані та скаржиться на погане самопочуття. Мати [PERSON] , перебувала за місцем свого проживання в компанії сторонніх осіб і всі на вигляд перебували в стані алкогольного сп`яніння, З матір`ю перебували дві доньки [PERSON] та [PERSON] [INFO] (а.с.57). Як вбачається з характеристик Суховільської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Новоград-Волинський району [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] навчаються в Суховільській ЗОШ, на даний час проживають з батьком [PERSON] . Батько систематично цікавиться навчанням, поведінкою та потребами дітей. Батько сумлінно виконує свої батьківські обов`язки (а.с.35-39). Відповідно до висновку від 25.04.2021 року орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с.55-56). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до частини 2 статті 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Частина 1 статті 160 СК України, передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести: етичні і інші особисті якості батьків, відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Судом встановлено, що відсутні докази на підтвердження неправомірної поведінки позивача, яка б перешкоджала вихованню ним неповнолітніх дітей, доводи позивача не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] . За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд враховує інтереси дітей та з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Таким чином, позовні вимоги про визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з батьком підлягають задоволенню. Оскільки рішенням суду від 29.09.2011 року місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] , визначено з матір`ю, то враховуючи найкращі інтереси дітей, суд вважає за доцільне змінити місце проживання дітей, визначивши їх місце проживання разом з батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved