overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 19.07.2002р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.07.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №331, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Як вказує позивачка і не заперечує відповідач, протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршувалося, на теперішній час шлюбні відносини фактично припинилися, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 29.09.2001р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, моральні цінності подружнє життя між сторонами поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 2008 року сторони шлюбні стосунки припинили, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один про одного. Дитина весь цей час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з наведених підстав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.09.2001р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1126, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 29.09.2001р. Від шлюбу мають неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. З 2008 року сторони шлюбні стосунки припинили, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один про одного. Вказані обставини свідчать, що сім'я розпалася, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити з наведених вище підстав, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засіданні не з'явився, його представник пояснив, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, однак наполягає на тому, щоб у судовому рішенні були зазначені інші підстави для розірвання шлюбу, ніж зазначені позивачкою. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.08.1994р. відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міськвиконкому, актовий запис №1221, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Як вказує позивачка і не заперечує представник відповідача, протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршувалося, на теперішній час шлюбні відносини фактично припинилися. Обставини, на які посилався представник відповідача, належними доказами не підтверджені, що не виключає наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено і не заперечується сторонами, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2006р., від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені з січня 2013 року, зараз кожен проживає окремо, примирення неможливе. Позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, просить позов задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.05.2006р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №199, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Як визнається сторонами, сімейне життя не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року, примирення неможливе. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено і не заперечується сторонами, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 17 листопада 2012 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємних почуттів, через те, що сторони різні люди, з різним світоглядом, від чого між ними постійно виникали непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. [PERSON] вказує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не підтримує з вересня 2013 року, більш як півроку вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Спору стосовно виховання дитини на розподілу майна між нею та відповідачем не існує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Спору стосовно виховання дитини та розподілу майна між ним та позивачем не існує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопала 2012 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 821 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14 березня 2013 року). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 травня 2013 року). Спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 23 серпня 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З квітня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, в якій вказав, що з позовними вимогами згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 973. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. З квітня 2014 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання та утримання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 09 березня 2002 року вони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 78. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалось, вони мають різний характер та різні погляди на життя. З 2003 року сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують та не ведуть спільного господарства. У зв'язку з вищевикладеним, [PERSON] була змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку слухання справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку слухання справи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 09 березня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 78 (а.с. 4). Від спільного шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 440 (а.с. 5). Крім того, судом з'ясовано, що сторони з 2003 року шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі -СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч.2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 25 листопада 1994 року вони уклали шлюб, який зареєстрований центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 2624. Від спільного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалось, вони мають різний характер та різні погляди на життя. Сторони подружні стосунки не підтримують та не ведуть спільного господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку слухання справи подала заяву про розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку слухання справи подав заяву про розгляд за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 25 листопада 1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, що підтверджується копією про укладання шлюбу, серії [NUMBER], актовий запис № 2624. (а.с.4). Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER], актовий запис № 1681 та серії [NUMBER], актовий запис № 490 (а.с.5-6). Крім того, було встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі -СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч.2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 09 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області за актовим записом № 161 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач не хотів проживати в сімї, не приймав участь в сімейному житті. У подружжя виникали часті непорозуміння та конфлікти, що призвело до втрати почуттів один до одного. З червня 2012 року позивач та відповідач не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Тому позивач просить розірвати шлюб, та повернути прізвище «Салієнко». Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 09 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області за актовим записом № 161 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося, оскільки відповідач не хотів проживати в сімї, не приймав участь в сімейному житті. У подружжя виникали часті непорозуміння та конфлікти, що призвело до втрати почуттів один до одного. З червня 2012 року позивач та відповідач не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Тому позивач просить розірвати шлюб, та повернути прізвище «Салієнко». Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила суду, що у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «Салієнко». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved