Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що її мати [PERSON] була наймачем квартири [ADDRESS], яка в подальшому була перейменована на [ADDRESS]. У квартирі разом із нею були зареєстровані її діти: дочка [PERSON], позивач по справі, син [PERSON]. У 2015 році її мати виписалась з квартири. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №213 від 11 квітня 2018 року змінено договір найму житлового приміщення, згідно якого [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований, але більше п'яти років не проживає її брат [PERSON], який комунальні послуги не сплачує, власні речі в квартирі відсутні. Таким чином, відповідач без поважних причин житлом не користується, витрат по утриманню квартири не несе. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити в повному обсязі на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Представник третьої особи Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 601 від 25 липня 1996 року [PERSON] була наймачем квартири [ADDRESS], яка в подальшому була перейменована на [ADDRESS]. Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 213 від 11 квітня 2018 року змінено договір найму житлового приміщення: квартири [ADDRESS], на [PERSON], що мешкає та зареєстрована з 2007 року за вказаною адресою. На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані позивач, її донька [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою №2 від 03.05.2018 року про реєстрацію та склад сім'ї . Відповідно до матеріалів справи та актів про не проживання від 13.09.2017 року, 16.10.2017 року, 13.11.2017 року, 13.12.2017 року, 13.02.2018 року, 16.03.2018 року, складених комісією ОСББ «Ленінградська, 27», встановлено, що [PERSON], [INFO], з серпня 2016 року зареєстрований у [ADDRESS], але не проживає. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члені його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин більше шести місяців, то цей строк може бути продовжений наймодавцем по заяві відсутніх. Відповідач не звертався з заявою про продовження зберігання за ним жилого приміщення понад шість місяців у зв'язку з поважністю не проживання. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач більше шести місяців не проживає у [ADDRESS], особисті речі у квартирі відсутні, комунальні послуги відповідач не сплачує, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved