Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У червні 2019 року представник Державної Азовської морської екологічної інспекції звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] 15 червня 2018 року о 07 годині 39 хвилин в Приморському районі м.Маріуполя на узбережжі Азовського моря, в районі локомотивного депо, за допомогою забороненого знаряддя лову (сітки «павук») проводив незаконний вилов риби, при цьому виловив рибу «бичок» у кількості 457 особин та «пузанок» у кількості 3 особини, порушивши своїми діями вимоги ст.ст.26,63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п.3.14, 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року №19. Згідно постанови Приморського районного суду м.Маріуполя від 10.08.2019 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Своїми діями [PERSON] завдав збитки рибному господарству України в сумі 16048,00 грн. З метою стягнення шкоди, відповідачу було запропоновано з боку позивача добровільно відшкодувати завдані збитки, проте безрезультатно. Тому просив стягнути з відповідача спричинену шкоду на користь держави, зарахувавши у відповідні державні фонди, а також судовий збір на користь позивача. Представник позивача Соколова О.Б., яка діє на підставі довіреності від 14.05.2019 року, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 22.10.2019 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, який 15 червня 2018 року о 07 годині 30 хвилин в Приморському районі м.Маріуполя в районі з/д депо, на узбережжі Азовського моря, здійснював незаконний лов риби в Азовському морі за допомогою забороненого знаряддя лову (сітки «павук») та виловив рибу бичок у кількості 457 особин та пузанок у кількості 3 особин. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн. В результаті незаконного лову [PERSON] завдав збиток рибному господарству України в сумі 16048,00 грн. Розрахунок шкоди зроблено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Полторибатько Д.Є. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Факт незаконного лову риби [PERSON] підтверджується постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2018 року по справі №266/4200/18 (провадження №3/266/1283/18), а також розрахунком матеріального розміру шкоди, завданої внаслідок незаконного рибного промислу. Однак, судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] питання щодо відшкодування ним шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, не вирішено. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ч.3 ст.40 КУпАП, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч.4, 5 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об`єктів тваринного світу згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 17.09.1996 року. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. За таких обставин з відповідача, підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 16048,00 грн., яка підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України, спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища, фонду охорони навколишнього природного середовища Маріупольської обласної ради, фонду охорони навколишнього природного середовища Маріупольської міської ради у відповідних сумах. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст.141 ЦПК України у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved