Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 16.07.2021 року вказана цивільна справа була передана за підсудністю до Баранівського районного суду Житомирської області. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 31.10.2020 року у сумі 27 935 гривень, моральну шкоду в сумі 8000 гривень, та сплачений судовий збір. В обгрунтування позову вказав, що 31.10.2020 року дав [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 27 935 гривень , про що останній надав розписку, вказані кошти зобов`язався повернути в строк 02.04.2021 року. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, від будь-яких зустрічей та перемовин відносно виконання договору відмовляється, та на момент звернення до суду з позовом борг не повернув. Діями відповідача для позивача заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 8000 гривень, і яка полягає в тому, що він переніс і продовжує нести душевні та психічні страждання. 15.02.2021 року він планував купити автомобіль , але через неповернення відповідачем йому грошових коштів у зазначений час, він не зміг надати завдаток власнику автомобіля, у зв`язку з чим втратив автомобіль. Крім того, знаходиться в постійному стресі та нервозності, через постійне хвилювання не може працювати, спілкуватися з друзями та рідними, не отримує радості від життя, адже він тяжко заробляв дану суму коштів. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 20.08.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 30 ). Ухвалою суду від 12.10.2021 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, вимоги позову підтримав та просив долучити до матеріалів справи оригінал розписки . Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в частині стягнення боргу по розписці на суму 27 935 грн. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2020 року [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 27 935,00 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути їх у термін до 02.04.2021 року. На підтвердження отримання вказаної суми 31.10.2020 року [PERSON] була написана розписка (а.с. 12). Однак, відповідач не повернув позивачу кошти у строк, визначений договором, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору, однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Верховний Суд України у своїй Постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967 цс, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, зазначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дати отримання коштів. З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення суми боргу за договором позики є обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. У постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року в справі № 6-49цс12 зроблено висновок, що відповідно до статті 611 ЦК України відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов`язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2019 року в справі № 640/5098/14-ц зроблено висновок, що наслідки порушення позичальником зобов`язання встановлені статтею 1050 ЦК України, якою не передбачено відшкодування моральної шкоди. Укладений між сторонами у справі договір позики не містить такого виду цивільної відповідальності. З огляду на наведені правові висновки суд відмовляє в задоволенні позову в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням договору, оскільки його умовами, а також нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення боржником своїх зобов`язань, пов`язаних із несвоєчасним поверненням отриманих у позику коштів. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: partial