Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У червні 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачем. Позивач зазначив, що їхнє сімейне життя не склалося, вони мають різні погляди на побутові та особисті справи, внаслідок чого восени 2017 року вони припинили фактичні шлюбні відносини. На теперішній час мешкають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Просив розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності у звязку з неможливістю зявитися до суду. Відповідач\~ в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Проте, надала суду заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просила суд розглянути справу без її участі. За вказаних обставин, з урахуванням вимог\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196. (а.с.6) Від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 510825, виданим 09 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області. (а.с.7) Проголошена\~ст. 51 Конституції України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому розяснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася восени 2017 року, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала. Враховуючи те, що відповідач позовну заяву визнала у повному обсязі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved