Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У травні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та мають від цього шлюбу малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею /позивачкою/ та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, згоди з останнім щодо розміру аліментів не досягнуто, то просила стягнути з нього /відповідача/ на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред»явлення даного позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року було відкрито провадження по даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам роз»яснено їх право щодо подання відповідних заяв по суті справи. 07 серпня 2018 року відповідач подав до суду відзив на позов, яким просив у задоволенні позовних вимог в частині встановлення строку нарахування аліментів та їх сплати на утримання неповнолітньої дитини з моменту подання позовної заяви відмовити, встановити строк нарахування аліментів та їх сплати з серпня 2018 року, оскільки він /відповідач/ намагається приймати активну участь у вихованні їх з позивачкою доньки, як у фінансовому, соціальному, так і духовному плані, що підтверджується відповідними квитанціями на придбання товарів та послуг, а також його /відповідача/ активною участю в розвитку дитини. Позивачка відповідь на відзив у визначений в ухвалі про відкриття провадження строк до суду не подала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні /а.с. 9-10/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, оскільки домовленості між сторонами щодо способу виконання ними обов'язку утримувати їх спільну доньку не досягнуто, дитина проживає разом з позивачкою, відповідач є працездатним та офіційно працевлаштований - працює на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ у Державній фіскальній службі України з 20 червня 2018 року, його заробіток з 20 червня 2018 року по липень 2018 року включно склав 11747,5 грн. /а.с. 36/, інших утриманців не має, до того ж він /[PERSON]./ частково визнав позов, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved