Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до Дарницького районного суду м.Києва про розірвання шлюбу зареєстрованого із [PERSON] , у жовтні 2010 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у нього припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 27 травня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року скасовано ухвалу суду першої інстанції від 19 грудня 2017 року та повернуто справу для продовження розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2019 справу передано у провадження судді Сирбул О.Ф. Ухвалою судді від 20 травня 2019 року прийнято цивільну справу до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання від неї не надходило. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 10 жовтня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї (актовий запис № 2329). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 09 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Судом встановлено, що з грудня 2016 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. У позивача є дитина від іншої жінки з якою він має намір створити сім`ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам малолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, тому шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved