Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У червні 2016 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Українська продовольча група» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договорами позики, мотивуючи тим, що позивач 22 квітня 2011 року надав відповідачу у позику 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп. строком до 22 квітня 2014 року за договором. Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договорами позики у розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп., інфляційні збитки за весь час прострочення 766 597 (сімсот шістдесят шість тисяч п'ятсот дев'яносто сім) грн. 02 коп., а також 3% річних у розмірі 63 534 (шістдесят три тисячі п'ятсот тридцять чотири) грн. 25 коп. Під час судового розгляду представник позивача Галонський В.М. підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду була повідомлений судом у строки та спосіб встановлений ЦПК України. Заяв, письмових заперечень від відповідача не надходило. Тому, суд на підставі частини 1 статті 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2011 року позивач надав відповідачу у позику 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп. строком до 22 квітня 2014 року (а.с. 8). Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У визначений договорами позики строк відповідач кошти позивачу не повернув. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 1 000 000 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Тому, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 63 534 грн. 25 коп., інфляційних втрат в розмірі 766 597 грн. 02 коп. відповідно до розрахунку позивача, з яким суд погоджується (а.с. 7). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення процентів відповідно до вказаних положень закону, оскільки розпискою (договором позики) не передбачено їх стягнення. Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1 830 131 грн. 27 коп. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 27 453 грн. 00 коп. відповідно до статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved