Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У травні 2014р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Перший Малиновський ВДВС ОМУЮ), Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Другий Малиновський ВДВС ОМУЮ), посилаючись на те, що 23.05.2007р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DN81AR00000003, згідно умов якого банк надав останній кредит у розмірі 47500,00грн., з кінцевим строком повернення до 22.05.2014р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна №DN81AR00000003 від 23.05.2007р., згідно п.34.4 якого остання надала в заставу банку автомобіль марки «ВАЗ», 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі, №кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER], який належить їй на праві власності. Позивач зазначав, що 14.11.2012р. Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, при примусовому виконанні було оголошено у розшук в органах ДАІ автомобіль марки «ВАЗ», 2007 року випуску, д/н [NUMBER]. Крім того, 04.12.2012р. Другим Малиновським ВДВС ОМУЮ, при примусовому виконанні було також оголошено у розшук в органах ДАІ автомобіль марки «ВАЗ», 2007 року випуску, д/н [NUMBER]. Оскільки право застави банку виникло 23.05.2007р., а постанови про оголошення розшуку транспортного засобу винесені 14.11.2012р. та 04.12.2012р., тобто пізніше ніж був укладений договір застави, ПАТ КБ «Приват Банк» вважає, що заставне майно має бути звільнено з-під арешту. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд винести рішення яким припинити розшук, оголошений постановами від 14.11.2012р. та 04.12.2012р. Першого Малиновського та Другого Малиновського відділів ДВС ОМУЮ, на автомобіль марки «ВАЗ», 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі, №кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], заборонити органам ДАІ вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приват Банк» права розпорядження відносно автомобіля марки «ВАЗ», 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі, №кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та стягнути з останньої судові витрати. Представник ПАТ КБ «Приват Банк», діюча на підставі довіреності від 13.03.2014р., у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою просила суд розглянути справу за відсутності представника банку та у разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.23,24,58). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с. 49, 54, 61). Представники Першого Малиновського та Другого Малиновського відділів ДВС ОМУЮ у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.59,60). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження», тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 27.05.2007р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DN81AR00000003, згідно умов якого банк надав останній кредит у розмірі 47500,00грн., з кінцевим строком повернення до 22.05.2014р. (а.с.8-13). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №DN81AR00000003 від 27.05.2007р. відповідно до договору застави рухомого майна, [PERSON] надала в заставу банку автомобіль марки: «ВАЗ», 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі, №кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER] (а.с.14-18). Автомобіль марки «ВАЗ 11193», 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі, № кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER], належить на праві власності [PERSON]., що підтверджується довідками ДАІ (а.с.21,22). Судом встановлено, що згідно бази даних ДАІ м.Одеси, вищевказаний автомобіль «ВАЗ 11193» оголошено у розшук на підставі постанов Першого Малиновського та Другого Малиновського відділів ДВС ОМУЮ від 14.11.2012р. та 04.12.2012р., що підтверджується картками обліку у базі даний «Арешт» (а.с.21,22). Згідно ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Не звернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Однак, в той же час, на запит суду від 26.06.2014р. з Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ 30.07.2014р. надійшла відповідь, згідно якої суд повідомлено про неможливість надання копії документів по виконавчому провадженню, де боржником виступає [PERSON], оскільки згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у відділу відсутні будь-які виконавчі провадження, де б боржником виступала [PERSON] (а.с.52). Таким чином, на час звернення позивача до суду виконавчі провадження, де б боржником виступала [PERSON], відсутні, у тому числі відсутнє виконавче провадження стосовно стягнення ПАТ КБ «Приват Банк» кредитної заборгованості з [PERSON] Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги… В силу положень ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно з ч. 4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Доказів того, що ПАТ КБ «Приват Банк» звертався до суду із позовом про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставне майно, через неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №DN81AR00000003 від 23.05.2007р., та отримав судове рішення про звернення стягнення на таке майно, суду надано не було. Ухвалою суду від 26 червня 2014р., судом була витребувана інформація, яка необхідна для повного та всебічного розгляду справи, яку отримала представник ПАТ КБ «Приват Банк», однак після сплину понад двох місяців відповіді на ухвалу суду не надійшло, у зв'язку із чим при розгляді справи суд обмежується доказами, які були надані позивачем при зверненні до суду. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З позовної заяви вбачається, що позивач посилається на ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», однак просить припинити розшук автомобіля марки «ВАЗ 11193», 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий комбі, №кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER], а не звільнити майно з-під арешту, що не відповідає вимогам даної статті. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що постанови про розшук автомобіля марки «ВАЗ 11193», 2007 року випуску, д/н [NUMBER] дійсно існують. Наведені обставини дають підстави дійти до висновку про безпідставність вимог банку про припинення розшуку оголошеного постановою Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ від 14.11.2012р. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю, та не відповідністю способам захисту, встановлених ст.16 ЦК України.

Outcome: dismissed