Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами ( уточненими 26.10.2017 року) до ПАТ « Харківмісьгаз» про поновлення права на призначення пільгової пенсії за списком № 2 в яких просить поновити право на призначення пільгової пенсії за віком з 27 листопада 2008 року по 29 вересня 2011 року, яке вважати дійсним на момент отримання права виходу на пенсію за віком на пільгових умовах з 11 січня 2017 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.02.2017 року він звернувся із заявою до відповідача з проханням надати довідку про трудовий стаж, пільговий стаж, простої) відпустки за свій рахунок та інше. З відповіді відповідача дізнався про порушення його прав на призначення пенсії з 27.11.2008 року по 29.09.2011 року, у звязку відсутності пільг за списком № 2. Вважає, що атестація робочого місця № 03.3.2.012 на підприємстві проводилась з порушенням законодавства та є нікчемною. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, з посиланням на те, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту, до повноваження відповідача не входить призначення пільгових пенсій та посилання на те, що атестація робочого місця № 03.32.012 на підприємстві проводилась з порушенням законодавства та є нікчемною не відповідає дійсності. Суд вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до відповіді ПАТ « Харківмісьгаз» від 20.04.2017 року [PERSON] надано копію наказу № 228 від 27.11.2008 року « Про результати проведення атестації робочих місць», витяг з додатком 1 до наказу № 228 від 27.11.2008 року, копію розрахунків листків за період з листопада 2008 року по вересень 2011 року, копію протоколу № 12.1 від 05.08.2008 року проведення досліджень повітря робочої зони, копію протоколу № 12.1 від 05.08.2008 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, копію протоколу № 12.1 від 05.08.2008 року проведення досліджень метеорологічних факторів, копію протоколу № 12.1 від 05.08.2008 року проведення досліджень важкості та напруженості праці, копію індивідуальної фотографії робочого дня [PERSON], копію карти умов праці № 82, копію наказу про надання щорічної відпуски № 1942 від 25.07.2011 року. Крім того, у вищезазначеної відповіді повідомлено, що дослідження шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища для проведення атестації робочих місць в 2008 року проводив Науковий медично-технічний цент « Медицина труда» та накази про надання відпусток за 2008-2010 р.р. не збереглись. Надання відповіді з вищезазначеними додатками підтверджено позивачем у судовому засіданні та досліджена у судовому засіданні. Стаття 3 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, захисту в судовому порядку підлягають виключно порушені, оспорювані або невизнані права, свободи чи інтереси особи. Статті 10,60 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вказує ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вищезазначеної статті передбачені способи захисту, а саме: 1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов'язку в натурі;6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення;8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що на запит позивача була надана відповідь. Відповідно до п.п.1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також їхніх нащадків, як тепер так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками в галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною другою п.4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. З огляду на викладене законодавцем покладено на керівників підприємств лише обов'язок проведення атестації робочих місць, таким чином до повноваження відповідача не входить призначення пенсії на пільгової пенсії за списком № 2. Позивачем не надано доказів нікчемності дослідження шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища для проведення атестації робочих місць в 2008 року яке проводив Науковий медично-технічний цент « Медицина труда» та наказу № 228 від 27.11.2008 року. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у звязку із недоведеністю.

Outcome: dismissed