overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені з 2001 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. 24 квітня 1999 року сторони уклали шлюб. Подружжя у шлюбі дітей не має. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили у 2001 році, після чого проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України ) позов про розірвання\~шлюбу\~може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що тривалий час вона зі своїм чоловіком не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, подружжя втратило повагу один до одного та мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим між подружжям склалися неприязні відносити та виникають постійні сварки. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 29 травня 2010 року у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 9. У судове засідання позивачка не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. При розгляді справи судом встановлено, що 29 травня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом тривалий час. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що тривалий час вона зі своїм чоловіком не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] життя з [PERSON] не склалося, подружжя втратило взаєморозуміння між сторонами по всіх питаннях, що виникають у житті і це стало причиною постійних суперечок. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 13 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 134. У судове засідання позивачка не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. При розгляді справи судом встановлено, що 13 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 134. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом тривалий час. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON]. Як підставу позову зазначила, що з 20 лютого 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на життя та ведення господарства. Останнім часом сімейне життя поступово погіршувалося, внаслідок чого мали місце суперечки та сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх трьох місяців спільно з відповідачем не проживають, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем не згодна. Просить розірвати шлюб, змінити шлюбне прізвище «Мосян» на дошлюбне «Мещерюк» та стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 20 лютого 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Останнім часом сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх трьох місяців сторони спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на життя та ведення господарства. На примирення сторони не згодні. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 25 лютого 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку Вікторію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, за час їхнього проживання сторони зрозуміли, що зникло почуття любові. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про поділ спільного майна, та про місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 цього Кодексу особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку Вікторію, [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.3). Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, в силу вимог\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позивачці після розірвання шлюбу\~\~прізвище - «Єфімова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 05 листопада 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого дітей не мають. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, позивач вважає подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, а тому просить його розірвати. У судове засіданні представник позивача не зявилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав нотаріально посвідчену заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2013 року, від якого дітей не мають. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та враховуючи, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає примирюватись, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд за таких обставин приходить до висновку, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, а тому є підстави для його розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 15 серпня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, позивач вважає подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, а тому просить його розірвати та стягнути на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). У судове засідання позивач не зявилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 2009 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та враховуючи, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає примирюватись, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд за таких обставин приходить до висновку, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, а тому є підстави для його розірвання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з дійсною заявою, в якій зазначила, що у звязку із необхідністю переоформлення пенсії за віком з урахуванням всього трудового стажу роботи вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, але їй було відмовило у звязку з розбіжностями написання її імені в трудовій книжці і паспорті, а саме в трудовій книжці в графі «імя» вказано «Галина» замість вірного «Ганна». Просила встановити факт приналежності їй трудової книжки, виданої 21.12.1954 року на імя «Красик Галины Гавриловны», оскільки різниця імені в трудовій книжці чинить їй перешкоди в переоформлені пенсії. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в судове засідання уповноваженого представника не направили, надали заяву про розгляд справи без участі представника управління. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 30.06.1935 року народилася [PERSON], згідно даних дубліката свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 181566, виданого 21.05.2010 року (а.с. 13). У 1954 році [PERSON] розпочала свою трудову діяльність, та робітниками відділу кадрів Сокологорівської лікарні було заведено трудову книжку, але при її заповнені імя заявника записано як «Галина» (а.с. 6-7). З 1955 року по 1957 рік заявник працювала на Сокологорівській шахті, дані про трудову діяльність було внесено до вищевказаної трудової книжки. Відповідно до дубліката свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 112883, виданого 21.05.2010 року (а.с. 12), [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Гордієнко». Трудова книжка, заповнена 27.11.1968 року, видана на імя (російською) - «[PERSON], [INFO]» (а.с. 8-11). У відповідності з паспортом громадянина України серія ЕН 731582, ПІБ заявника [PERSON] (російською [PERSON]). Також, факт того, що трудова книжка, видана 21.12.1954 року на імя «Красик Галины Гавриловны», належить заявнику, підтверджується довідками про заробіток для призначення пенсії від 27.10.2005 року, виданих на імя [PERSON], у відповідності до яких підтверджено періоди роботи заявника на Сокологорівській шахті (а.с. 14). З урахуванням наведеного, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вона з березня по грудень 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач протягом останніх років не спілкується з донькою, ніякої допомоги на її утримання та виховання відповідач не надавав, має заборгованість по сплаті аліментів. Не цікавиться благополуччям дитини. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги за вищевказаними обставинами. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] з самого народження дитини належним чином не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та належного утримання малолітньої дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю. Службою у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації винесено висновок № 107-2203/40 від 31.03.15 року, яким визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідач надав нотаріально завірену заяву, з якої вбачається, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. В зв'язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що спільне життя з відповідачем не склалося в звязку з різними поглядами на шлюб та сімю, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені. Вважає подальше спільне життя та збереження сімї неможливим, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилися, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.08.2009 року, що вбачається з актового запису про шлюб Відділу реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області № 68 від 08.08.2009 року. Після реєстрації шлюбу «Ісаєва» змінила прізвище на «Лобанова». З актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві № 1796 від 08.09.2012 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved