overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

у травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.08.1998 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що з відповідачем не проживають разом з січня 2014 року, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спору про поділ майна сторони не мають. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою. Враховуючи вищевикладене позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився,про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі. Зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, викладені нижче. 21.08.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1064, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). [INFO] року народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Сторони не підтримують шлюбні відносини з 2014 року, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

у травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2009 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивачка зазначила, що фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. З вересня 2015 року сторони разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Майнового спору між сторонами не має. Враховуючи вищевикладене позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась,про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.До початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд розірвати шлюб та щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд визнав можливим розглянути справи заочно, за відсутності належним чином повідомлених сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини викладені нижче. 21.10.2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1646, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу у сторін дітей немає. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

у травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.04.2010 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначила, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився,про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду пояснення, в якому просить розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує та додатково в поясненнях зазначив, що шлюбні стосунки з відповідачкою не склалися, оскільки позивачка останніх три роки почала вести неприйнятне для родини життя, а саме перебувала у невідомому місці та не виконувала батьківські обов»язки. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, викладені нижче. 22.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №518, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). [INFO] року народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

у травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2012 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] Позивачка зазначила, що з відповідачем не проживають разом з кінця березня 2015 року, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом з позивачкою. Враховуючи вищевикладене позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився,про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі. Зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, викладені нижче. 31.08.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1419, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). [INFO] року народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Луганськ. Заяву обґрунтовує тим, що факт його смерті підтверджують наступні документи: Лікарське свідоцтво про смерть №359 від 05.04.16 року, Довідка про причину смерті №359 від 05.04.16 року, видані МЦПВ ДУ «Луганська міська багатопрофільна лікарня «8» ЛНР. З огляду на зазначене, а також у зв'язку з необхідністю в подальшому отримати витяг з Реєстру, що є неможливим без встановлення факту смерті у судовому порядку, заявник просить встановити факт смерті матері. У судовому засіданні заявник просила заяву про встановлення факту смерті задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] померла [INFO] року у м. Луганськ, що підтверджується такими документами: Лікарське свідоцтво про смерть №359 від 05.04.16 року, Довідка про причину смерті №359 від 05.04.16 року, видані МЦПВ ДУ «Луганська міська багатопрофільна лікарня «8» ЛНР. Згідно статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та її діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у заявника є перешкоди в отриманні витягу з Реєстру без встановлення факту смерті в судовому порядку, оскільки свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України. З урахуванням зазначеного, заява про встановлення факту смерті є такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 15.08.2015 р. помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина щодо спадкового майна у виді земельної ділянки загальною площею 0,2153 га, кадастровий номер 5123780800:02:001:0008, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Барабой, вул. Шевченка, 48. Вона єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON], у встановленому законом порядку та строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно їй відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстроване, а належало йому лише на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на зазначену вище земельну ділянку. Відповідач [PERSON] сільська рада не заперечувала щодо задоволення позову і просила розглянути справу без участі її представника. (а.с. 19) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 15.08.2015 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с.10) Позивач була дружиною спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 7) В установленому законом порядку та строк позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділнку їй відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця на це майно в установленому законом порядку не було зареєстроване.(а.с. 11,16) Право власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,2153, розташовану за №48 по вул. Шевченко в с. Барабой Овідіопольського району, підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом. (а.с. 9) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що з 18.01.2006 р. перебуває у шлюбі з [PERSON] За час перебування у шлюбі з відповідачем є діти Юлія, [INFO], Глорія, [INFO] і Ельдар, [INFO] Вона припинила спільне проживання з відповідачем. Діти перебувають тільки на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей. З наведених підстав позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 18.01.2006 р. (а.с. 3) Під час шлюбу у сторін народились діти Юлія, [INFO], Глорія, [INFO] і Ельдар, [INFO], батьком яких записаний відповідач. (а.с. 6-8) Діти проживають разом з позивачкою і перебувають на її у триманні. (а.с. 4) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, у якому зазначила, що 17.12.2014 р. померла її матір [PERSON] і відкрилась спадщина щодо спадкового майна у виді жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Семашко, буд. №80. Вона єдиний спадкоємець за законом після смерті спадкодавця своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено з тих підстав, що жилий будинок спадкодавцем був придбаний на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого Одеською універсальною товарною біржею, а не нотаріально посвідченої угоди. З наведених підстав позивач просила визнати дійсним договір №97/0595, укладений 15 жовтня 1997 року та зареєстрований Одеською універсальною товарною біржею GIP, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила у неї нерухоме майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, жилою площею 33,9 м2, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Семашко, буд. №80. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю і просила розглянути справу без її участі. (а.с. 32) Відповідачі [PERSON] і представник Одеської універсальної торгової біржі GIP належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, а тому справа розглянута судом за їх відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦК України. (а.с. 29-31) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК УРСР в редакції закону 1963 року, чинного на час укладення договору купівлі-продажу, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі ст. 228 ЦК України в редакції закону 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Укладення між [PERSON]К і [PERSON] договору купівлі-продажу зазначеного вище житлового будинку, досягнення ними згоди щодо усіх істотних умов договору, у тому числі і щодо ціни, та повне виконання умов договору підтверджується договором купівлі-продажу №97/0595 від 15 жовтня 1997 року, посвідченого Одеською універсальною товарною біржею GIP. (а.с. 11-12) [PERSON] померла 17.12.2014 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 8) Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено з тих підстав, що договір купівлі-продажу жилого будинку не був посвідчений нотаріально. (а.с. 13) На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, у якому зазначила, що з 2000 року зареєстрована на проживає у [INFO] (колишня вул. Мізікевича) смт Великодолинське Овідіопольського району. Власник квартири відсутній. Весь цей час вона відкрито і безперервно володіє зазначеною квартирою, утримує її в належному стані, сплачує всі комунальні та інші платежі. З підстав набувальної давності позивач просила визнати за нею право власності на зазначену квартиру. Відповідач [PERSON] селищна рада не заперечувала щодо позову і просила розглянути справу без участі її представника. (а.с. 24) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Та обставина, що позивачка відкрито та безперервно володіє квартирою з 12.04.2000 р. підтверджена відміткою у паспорті про реєстрацію її місця проживання з цієї дати, довідкою комунального підприємства «Великодолинське». (а.с. 5 зв.,13) Згідно довідки КП «Овідіопольське РБТІ» архівна справа щодо квартири відсутня і право власності на неї не зареєстроване. (а.с. 10) За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом за адресою: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Заводська, буд.10-а. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником вищевказаного житла, в якому зареєстровані відповідачі, які тривалий час не проживають за місцем реєстрації. Відповідачі з 2005 року жодного разу не приймали участі в утриманні будинку та не сплачували комунальні послуги. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовної заяви. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Заводська, буд.10-а, на підставі договору дарування реєстровий № 1049, виданого 14.07.2014 року, виданого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.9) З 04.08.2005 року у вказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). Відповідно до акту Квартального комітету № 3 м.Павлоград, який складено сусідами [PERSON], [PERSON] та завірено головуючим квартального комітету Криуліною, [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 2005 року не проживають за адресою: [INFO]. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON], яка зазначила, що проживає в [INFO]. Свідок вказала, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ніколи не проживали за адресою: [INFO]. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON], який проживає за адресою: [INFO]. Свідок зазначив, що знає позивача та ніколи не бачив відповідачів за адресою їх реєстрації. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищенаведеног суд приходить до висновку, що відсутність відповідачів в будинку №10-а, який розташований по вулиці Заводська в м.Павлоград Дніпропетровської області складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved