Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 24 квітня 2015 року, посилаючись на те, що спільне сімейне життя у них не склалося, через різні характери, погляди на життя, права та обов'язки подружжя, внаслідок чого між ними виникали сварки. Подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, останні два роки проживають окремо. Їхній шлюб існує формально, подальше його збереження є неможливим та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу їхній малолітній син [PERSON], [INFO], буде проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає повністю, просив суд шлюб розірвати та розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 24 квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 68. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Судом встановлено, що сторони два роки подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 640 грн., який згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved