Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , яка є позивачкою у справі. На даний час [PERSON] проживає у гуртожитку, навчається в Таврійському національному університеті ім. В.І. Вернадського на 1-му курсі денного відділення факультету управління, економіки та природокористування, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача подав заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. За час шлюбу з відповідачем у [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). Судом встановлено, що на даний час [PERSON] проживає у гуртожитку університету, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На час розгляду справи в суді [PERSON] не працює та потребує матеріальної допомоги. [PERSON] навчається у Таврійському національному університеті ім. В.І. Вернадського на 1-му курсі денної форми навчання (а. с. 12). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я [PERSON] суду не надано. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток своїх дітей, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 23 травня 2019 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 28 травня 2019 року, а тому суд присуджує аліменти, починаючи з цієї дати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 768,40 грн в дохід держави. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191, 199, 201 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved