Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У травні 2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати припиненими зобов'язання за попереднім договором купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS], укладеному 09 липня 2014 р. з відповідачем - [PERSON] В обґрунтування позову зазначив про те, що неукладання основного договору купівлі-продажу сталося виключно з вини відповідача, який не виконав своїх зобов'язань щодо сплати позивачу залишку обумовленої між ними вартості об'єктів, що відчужуються, та у запропоновані позивачем час та місце укладення основного договору до нотаріуса не з'явився. Ухвалою суду від 10 серпня 2018 р. у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 жовтня 2018 р. (а.с. 34). Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 р. закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті на 07 грудня 2018 р. (а.с. 37). У судовому засіданні 07 грудня 2018 р. представник позивача [PERSON] доводи та вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлявся судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному веб-сайті суду, оскільки останнім відомим місцем проживання [PERSON] є м. Шахтарськ, Донецької обл., що є тимчасово окупованою територією та пересилання поштової кореспонденції на дану територію не здійснюється. У судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, представник позивача не заперечив щодо такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до з норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що 09 липня 2014 р. між позивачем [PERSON] (продавець) та відповідачем [PERSON] (покупець) укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником С.М. Даний договір на час розгляду справи є чинним, жодною зі сторін, що його підписали, у встановленому законом порядку не оспорений. Відповідно до п. 1 зазначеного договору сторони зобов'язалися у майбутньому у строк до 09 липня 2016 року укласти договори купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та купівлі-продажу земельної ділянки на таких самих умовах, що визначені попереднім договором купівлі-продажу. Положеннями п. 2.4. Договору встановлено, що загальна сума договорів визначається сторонами у розмірі 3 978 000 грн., що на час укладання попереднього договору купівлі-продажу за офіційним курсом НБУ становило 340 000 доларів США. На виконання умов (абз. 2 п. 2.4) вказаного договору відповідачем під час його укладання сплачено позивачу половину вартості об'єктів, що відчужуються, а саме 1 990 700 грн., що є еквівалентом 170 000 доларів США. При цьому, відповідно до абз. 3 п. 2.4 договору другу половину вартості (170 000 доларів США) відповідач мав сплачувати щомісячно до 30 числа рівними частинами по 7 100 доларів США протягом дванадцяти чотирьох місяців з дати укладання цього договору, згідно з офіційного курсу НБУ на день сплати. Згідно з доводів позивача, які відповідачем в належний спосіб не спростовані, порушуючи зазначені умови укладеного договору, відповідач не виконав покладених на нього обов'язків та з моменту підписання договору до кінцевої дати його виконання не сплатив позивачу залишок за встановленою ціною. Положеннями п. 2.9. договору встановлено, що за домовленістю сторін основні договори будуть посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником С.М. за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи 10 червня 2016 року позивач направив відповідачу листа, яким запропонував з'явитися 08 липня 2016 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скринника С.М. для укладання основних договорів за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22, 23). У запропонований позивачем час відповідач до нотаріуса не з'явився, про причини неявки не повідомив, будь-якої іншої пропозиції не направив. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідач фактично відмовився від укладання основних договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки: умов договору щодо сплати позивачу залишку вартості об'єктів нерухомості, що відчужуються, за погодженою між сторонами ціною, не виконав; у запропонований позивачем день та час для укладання основних договорів до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скринника С.М. за адресою: [ADDRESS] не з'явився, про причини неявки не повідомив, будь-якої іншої пропозиції позивачу не направив. За таких обставин з урахуванням положень ст. 635 ЦК України зобов'язання сторін за попереднім договором купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] укладеному між сторонами 09 липня 2014 року, припинилися. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Положеннями абз. 2 п. 2.10 попереднього договору між сторонами погоджено, що у разі, якщо Покупець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договорів купівлі-продажу у визначений у цьому попередньому договорі термін, він не буде витребовувати від Власника аванс, який залишається у Власника як сплачений в інтересах Власника штраф. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. У зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved