overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 30 червня 2006 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, вирішення сімейних проблем, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, відновити їй дівоче прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 30 червня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Мають від шлюбу двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст. 110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не була присутня в судовому засіданні, а в своїй заяві висловила думку щодо відновлення дівочого прізвища «[PERSON]», яке не співпадає з її дошлюбним прізвищем «[PERSON]», що не відповідає вимогам ст.113 СК України, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 03 грудня 2001 року у Полтавському відділі РАЦС Полтавського обласного управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис №206. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З липня 2012 року вони з відповідачем проживають окремо, на даний час фактично шлюбні відносини з відповідачем у них припинилися, дані відносини погіршувалися поступово на протязі останніх двох років, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сім»ї. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім»ю, спільного господарства та сумісне проживання однією сім»єю припинено, спір щодо майна відсутній , з липня 2012 року разом з нею у м.Дніпропетровськ проживає їхній син, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2001 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі РАЦС Полтавського обласного управління юстиції , актовий запис №206. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], залишається проживати разом з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 18 червня 1987 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2097. Від шлюбу дітей не мають. З середини червня 2014 року однією сім'єю вони не проживають через відсутність взаєморозуміння, несумісність поглядів на подружнє життя та ведення сімейного господарства. Від постійних перепалок, суперечок та скандалів погіршилось її самопочуття. Вона знаходиться у стані постійного стресу. Між нею та відповідачем втрачено всі фізичні та духовні зв'язки. Останні 13 років між ними не має подружніх стосунків. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 20 листопада 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 537. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З липня 2013 року однією сім'єю не проживають. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги, згоден на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 20 листопада 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 537. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 24 вересня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 688. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю не проживають через неприязні стосунки у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, через що виникали постійні сварки. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 688. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 23 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З травня 2012 року сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]. Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 25 жовтня 2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, про що складено актовий запис № 10. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою від 03 червня 2014 року, виданою головою КСН «Мирний». Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та ї вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 50% від доходу, але не менше 50% мінімальної заробітної плати визначеної Законом України з індексацією до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач повністю відсторонився від несення обов'язків щодо виховання дитини та вважає, що гроші на сім'ю давати не потрібно. Син проживає разом з позивачкою у м. Дніпропетровськ, а відповідач у м. Одеса. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, де уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, а також просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, тому з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки у судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON], яка перебуває на її утриманні. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 800 гривень. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісяця в розмірі 400 гривень. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що згідний сплатити аліменти на утримання дитини в розмірі 400 гривень щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, що сторонами не оспорюється та підтверджується довідкою Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 478 від 14 квітня 2014 року. Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини нарівні із матір'ю та позов визнав, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 23 червня 2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

у червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2013 року, виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У встановлений законодавством строк позивачка звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, де постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку по причині відсутності правовстановлюючого документу на нього. До суду позивачка звернутися одразу не могла оскільки в неї не було відповідних документів на будинок, вони знаходились у [PERSON] Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/12731/13-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та Гореницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, вимоги позивачів задоволено та визнано право приватної власності по ? частини за кожним житлового будинку по [ADDRESS]. Просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку по [ADDRESS]. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяву де просили справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені, причини неявки суд не повідомляли. Суд дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки - [PERSON], це підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 13.05.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт посвідчений секретарем Гореницької сільської ради 06.07.2011 року Петрашенко В.В. Вказаним заповітом [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У встановлений законодавством строк позивачка звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, де постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку по причині відсутності правовстановлюючого документу на нього. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/12731/13-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та Гореницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, вимоги позивачів задоволено та визнано право приватної власності по ? частини за кожним житлового будинку по [ADDRESS]. Таким чином, суд має визнати за позивачкою право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з 29.03.2008 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття доньки, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і коштів на своє утримання, у якому зазначила, що з 14.08.2010 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку, [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх його щомісячних прибутків щомісяця з дня подачі позову до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання, у розмірі 1/4 частини усіх його щомісячних прибутків щомісяця з дня подачі позову до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Суд,

Outcome: approved