Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

У травні 2018 року заявниця [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 02 листопада 2017 року, як між сином та матірю. В обґрунтування заяви вказала, що 02 листопада 2017 року померла [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті останньої відкрилась спадщина у вигляді 29/50 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до Другої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та державним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа. Однак, отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно [PERSON] не має можливості. Оскільки ним було втрачено свідоцтво про народження, у звязку з чим неможливо встановити факт родинних відносин між ним та його матірю [PERSON] Оскільки даний факт позбавляє [PERSON] можливості оформити право на спадщину, заявниця, яка діє в інтересах останнього на підставі довіреності, просила встановити факт родинних звязків, а саме те, що [PERSON], [INFO], яка померла 02.11.2017 року, є матірю [PERSON]. Заявниця у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та державний нотаріус другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, залишили розгляд заяви на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 20.04.1993 року зареєстрований за адресою: [PERSON] Федерація, [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта громадянина [PERSON] Федерації, виданого 17.12.2003 року Центральним РУВД м.Толятті. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії V-HO № 453622, виданого 12.10.1990 року відділом РАГС Приморського райвиконкому м.Маріуполя, 12.10.1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «Тулумбасова». Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] належить 29/50 частки квартири за адресою:[ADDRESS]. 02 листопада 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 014454, виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 03.11.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON], діюча в інтересах [PERSON], звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття ним спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №31507712 від 06.04.2018 року,\~ проте їй в усному порядку було розяснено про неможливість в подальшому оформлення спадщини, оскільки родинні відносини [PERSON] із матірю не підтверджені документально через відсутність свідоцтва про народження. Згідно копії відповіді Кальміуського районного у м.Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області №191/15.3-83 від 06.03.2018 року вбачається, що надати повторне свідоцтво про народження [PERSON] не має можливості, у звязку з тим, що архівні актові записи цивільного стану Донецьких відділів державної реєстрації актів цивільного стану знаходяться на тимчасово окупованій території України. Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях наданих суду, підтвердили факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як матері та сина, та пояснили, що їм відомо, що у [PERSON] народився син [PERSON], який після закінчення інституту разом зі своєю сімєю виїхав на постійне місце проживання до м.Тольятті [PERSON] Федерації. Весь цей час він підтримував стосунки зі своєю матірю до моменту її смерті. З наданих світлин та поштового конверту вбачається, що [PERSON] підтримував родинні стосунки з матірю, приїжджаючи до неї у гості та спілкуючись із нею листами. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у звязку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:\~ спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у звязку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], але через відсутність свідоцтва про народження, останній позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням всіх наданих доказів у сукупності, суд вважає, доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сином та матірю, та вважає, доведеним факт родинних відносин, тому позовні вимоги є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved