Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він з [PERSON] проживав в незареєстрованому шлюбі з 2003 року. 03 травня 2005 року у них народилась донька [PERSON]. Коли донька народилась він був у тривалому відрядженні і дружина в порядку передбаченому частиною першою ст. 135 СК України записала доньку на своє прізвище, за по-батькові «Валеріївна», в графі свідоцтва про народження «батько» вказала [PERSON]. Впродовж всього часу після народження дитини він проживав спільно із своєю дружиною - [PERSON] та їх донькою - [PERSON]. Будь-яких непорозумінь з приводу того, що в свідоцтві про народження доньки записано батьком «Фарбей Валерія Станіславовича», а не «Савченка Валерія Станіславовича» ніколи не виникало. 23 квітня 2017 року раптово померла дружина позивача - [PERSON] і вказана обставина щодо батьківства, потягла за собою ряд негативних наслідків. Просив суд визнати його, батьком дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник служби у справах дітей Васильківської міської ради позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, оскільки позивач є рідним батьком дитини, яка проживає разом з ним, так як мати померла. Свідок [PERSON], [INFO], яка є матірю позивача зазначила, що її син проживав разом з матірю дитини в цивільному шлюбі, від цього шлюбу у них народилась дитина, яка є її онукою, завжди вона і син спілкувались з дитиною. Свідок [PERSON], [INFO], який є хресним батьком дитини вказав, що позивач є рідним батьком [PERSON] та проживав разом з покійною [PERSON] та дитиною, дитина перебуває на утриманні батька. Сама дитина [PERSON] в судовому засіданні вказала, що її батьком є позивач, який постійно проживав з нею та утримує її. Заслухавши всіх учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 03 травня 2005 року народилась [PERSON], що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ОК №057463 повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції батьками якої, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОК №398724 виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON], [INFO], померла 23 квітня 2017 року у віці 44 роки про що 25 квітня 2017 року складено відповідний актовий запис №214 (а.с.7) З довідки депутата Васильківської міської ради VІ скликання [PERSON] № 74 від 16 травня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні батька [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ч. 1, ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. ст. 212, 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], які були допитані як свідки підтвердили суду, що від спільного проживання позивача з [PERSON] в 2005 році без реєстрації шлюбу в них народилася донька [PERSON]. Положенням ст. 125, ч. 2 ст. 128, ч. 1 ст. 129 СК України визначено, що походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, від батька визначається в тому числі за заявою матері та батька дитини і за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У відповідності до ч.3 та ч.5 ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. За Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При цьому вимоги жінки про оспорювання батьківства суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Крім цього, в ч. 2 п. 11 Пленуму ВСУ зазначено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідно до п.2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 26.09.2002 року із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відомості зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено те, що позивач є біологічним батьком [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позову, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати позивач просив не стягувати з відповідача.

Outcome: approved