Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У червні 2018 року заявник звернулась до суду із вказаним позовом. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] померла її мати- [PERSON] , [INFO] померла рідна сестра- [PERSON] За життя [PERSON] та [PERSON] належала на праві власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя на праві власності належала земельна ділянка [ADDRESS] [PERSON] за життя належала земельна ділянка, кадастровий номер 5122755100:02:001:0107, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку», площею 0,099 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак в нотаріальному порядку позивач отримати свідоцтво про право на спадщину можливості не має, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області подав письмову заяву від 11.11.2019 року № 02-15/950 про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] та [PERSON] належала на праві власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя на праві власності належала земельна ділянка № 5 , цільове призначення «для будівництва індивідуального гаражу», та гараж, розміром 6Х4 м., по [ADDRESS] . [PERSON] за життя належала земельна ділянка, кадастровий номер 5122755100:02:001:0107, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку», площею 0,099 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи доведено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина. З матеріалів спадкових справ, заведених до майна [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що інших спадкоємців крім [PERSON] не має. У червні 2018 року спадкоємцеві нотаріусом відмовлено у видачі свідотцва про право на спадщину за законом за відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. За загальним правилом до складу спадщини входять всі права спадкодавця, що не припинились у зв`язку із смертю. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя спадкодавці набули право власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки право власності на нього зареєстровано за життя спадкодавців у встановленому законом порядку, і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. З цих же правових підстав суд приймає визнання Доброславською селищною радою Лиманського району Одеської області позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved