Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області, відділу держкомзему у Менському районі Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельні ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 травня 2006 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, яку прийняла дружина померлого, а її матір [PERSON], яка померла 13 жовтня 2014 року. За життя остання склала заповіт на її імя. Для прийняття спадщини вона звернулася із заявою до Менської районної державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки у звязку з тим, що за життя померла [PERSON] не зареєструвала свідоцтво про право на спадщину за законом та в Менському районному відділі земельних ресурсів не отримала Державний акт на земельну ділянку на своє імя. В судове засідання позивач не зявилась, надала на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представники відповідачів Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області, відділу Держкомзему у Менському районі, Менської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилися, надали суду заяви в яких просять справу розглянути без участі їхніх представників. Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі осіб, які не зявилися в судове засідання. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 392, 1223 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що 14 травня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №036372, виданого виконкомом Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області 15 травня 2006 (а.с.6). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №089730, виданого на підставі розпорядження №266 Менської районної державної адміністрації від 23 липня 2003 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,81 га, яка розташована на території Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області. Цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №153 від 02 липня 2004 року (а.с.15). Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №193 від 19 січня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] успадкувала ? частину майна померлого [PERSON], яке складається з земельної ділянки, площею 3,81 га, розташованої на землях Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області (а.с.13). Донька померлого [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №189 від 19 січня 2007 року успадкувала після померлого батька [PERSON] ? частини майна, яке складається з земельної ділянки, площею 3,81 га, розташованої на землях Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області (а.с.20). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 240083, виданого виконавчим комітетом Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області 15 жовтня 2014 року, [PERSON] померла 13 жовтня 2014 року (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельні ділянки, що розташовані на території Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області (а.с.16-19). Із заповіту, посвідченого секретарем Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області від 21 жовтня 2002 року вбачається, що [PERSON] заповіла: все її майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість . Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 412/2014, заведеної за заявою [PERSON], вона є спадкоємцем за заповітом, яка в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою №988/02-31 від 27 квітня 2015 року державного нотаріуса [PERSON] позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на спадкове майно у [PERSON], яка померла 13 жовтня 2014 року не виникло (а.с.23-24). Інші спадкоємці відсутні. Таким чином, позивач не може оформити спадщину після смерті матері [PERSON], чим порушується його право власності, передбачене ст. 328 ЦК України. Враховуючи те, що право власності на 1\\4 частини спірних земельних ділянок за померлою [PERSON] підтверджено належними доказами, земельні ділянки є обєктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути обєктом спадкування. За таких обставин, суд вважає можливим визнати право власності за позивачем на земельні ділянки розташовані на території Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області, в порядку спадкування після померлої 13 жовтня 2014 року [PERSON].

Outcome: approved