Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У січня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 08 липня 2006 року виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району, Київської області за актовим записом №22 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні. Подружнє життя не склалося. Через різні характери та погляди на життя часто виникали сварки та непорозуміння. В травні 2011 року шлюбні відносини припиненні, проживають окремо. Спорів про розподіл майна не має. При таких обставинах позивач вважає, що збереження сім'ї з відповідачем та примирення є неможливим, подальше спільне життя з ним суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 08 липня 2006 року виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району, Київської області за актовим записом №22 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні. Подружнє життя не склалося. Через різні характери та погляди на життя часто виникали сварки та непорозуміння. В травні 2011 року шлюбні відносини припиненні, проживають окремо. Спорів про розподіл майна не має. Син [PERSON], після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначила, що у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved