Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У червні 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину. У позовній заяві зазначено, що 12 березня 2015 року з квартири позивачки №168 будинку №9 по вулиці Сухоіванівська в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області були викрадені належні її золоті вироби на загальну суму 13256 гривень. У зв'язку з цим [PERSON] звернулась до Василівського РВ ГУМВС України у Запорізької області із заявою про вчинення відносно неї злочину. Під час судового слідства було встановлено, що крадіжку вказаного майна скоїла засуджена 21 квітня 2015 року Василівським районним судом [PERSON], [INFO], яка розпорядилася ним на власний розсуд. Завдану майнову шкоду остання не відшкодувала. Внаслідок протиправної поведінки відповідачки заподіяна і моральна шкода, вона полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв'язку із втратою свого майна. Втрата коштовних золотих виробів завдала [PERSON] душевного болю і в результаті вона втратила сон, апетит та душевну рівновагу. Позивачка стала роздратованою та мало приділяє уваги своїм сімейним обов'язкам. Були принижені її честь, гідність як особистості. Про те, що відбулося між позивачкою та відповідачкою стало відомо сусідам, що завдало [PERSON] додаткових душевних страждань. Перебуваючи в душевному стресі, в зв'язку з утратою дорогих їй коштовностей, позивачка не може нормально працювати, підтримувати активну життєву позицію. Враховуючи вищевикладене позивачка просить суд стягнути на її користь з [PERSON] майнову шкоду в сумі 13256 гривень, моральну шкоду в сумі 3000 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень, а всього - 17756 гривень. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявився жодного разу, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у тому числі через оголошення в газеті «Запорізька правда» №114(23647) від 03 жовтня 2015 року, про виклик до суду. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 12 березня 2015 року з квартири позивачки №168 будинку №9 по вулиці Сухоіванівська в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області були викрадені належні її золоті вироби на загальну суму 13256 гривень. У зв'язку з цим [PERSON] звернулась до Василівського РВ ГУМВС України у Запорізької області із заявою про вчинення відносно неї злочину. Під час судового слідства було встановлено, що крадіжку вказаного майна скоїла засуджена 21 квітня 2015 року Василівським районним судом [PERSON], [INFO], яка розпорядилася викраденим майном на власний розсуд. 21 квітня 2015 року вироком Василівського районного суду Запорізької області [PERSON] засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік (а.с.3-4). Однак, завдана майнова шкода не відшкодована. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] відшкодування майнової шкоди у сумі 13256 гривень. Внаслідок протиправної поведінки відповідачки, відповідачці заподіяна і моральна шкода, вона полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв'язку із втратою свого майна. Втрата коштовних золотих виробів завдала [PERSON] душевного болю. Про те, що відбулося між позивачкою та відповідачкою стало відомо сусідам, що завдало [PERSON] додаткових душевних страждань. Відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, у випадку, коли вона зазнала душевних страждань у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Факт заподіяння незаконними діями [PERSON] моральної шкоди позивачці, знайшов своє підтвердження. Тому, сума моральної шкоди, про стягнення якої просить суд позивач у розмірі 3000 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. Статтями 79, 84, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До цих судових витрат відносяться й витрати на правову допомогу. Витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1500 грн., які підтверджені наданою суду квитанцією (а.с.10), договором про надання правової допомоги (а.с.11-12), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.13), також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки. Суд стягує з відповідачки в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved