Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

У червні 2019 року Київський міський центр зайнятості через свого представника звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 1 726 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.10.2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного. У вищезазначеній заяві відповідач був ознайомлений з пам`яткою про права та обов`язки безробітного, де зазначено, що безробітні повинні своєчасно подавати відомості про обставини справи, що випливають на умови виплат їм забезпечення та надання соціальних послуг Наказом Шевченківської РФ КМЦЗ від 16.10.2018 року за № НТ181016 відповідачу було надано статус безробітного з 16.10.2018 року по 10.10.2019 року як застрахований особі залежно від страхового стажу відповідно до п.п. 1,3,4 ст .22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про зайнятість населення». При цьому, [PERSON] 18.02.2018 подав до Шевченківської РФ КМЦЗ заяву про «правлення його на професійне навчання за професією, спеціальністю «Основи підприємницької діяльності та розробки бізнес-плану» до Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України, в результаті чого між відповідачем та Шевченківською РФ КМЦЗ укладений » договір № 121/291-18 від 18.12.2018 про професійне навчання безробітного. Проте, [PERSON] припинив навчання без поважних причин чим порушив зобов`язання передбачені пунктами 2.1.3. та 2.1.4. вищезазначеного договору. Також, вказує, що Наказом Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України від 21.01.2019 № 16/0/19 [PERSON] відраховано з навчання у зв`язку з невиконанням програми в повному обсязі через невідвідування занять. Так, наказом Шевченківської РФ КМЦЗ № НТ190131 від 31.01.2019 припинено і виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням профнавчання за направленням територіального органу без поважних причин відповідно до пп. 9 п. 1 і ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та пп. 2 п. 1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації ( безробітним підприємницької діяльності з 22.01.2019. Наказом Шевченківської РФ КМЦЗ № НТ190131 від 31.01.2019 припинено і реєстрацію безробітного з 22.01.2019 у зв`язку з припиненням профнавчання за направленням територіального органу без поважних причин відповідно до абзацу 21 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20 березня 2013 року № 198. В позовній заяві вказано, що директором Шевченківської РФ КМЦЗ видано наказ № 15 від 13.02.2019 про повернення коштів витрачених на професійне навчання. Згідно листа № 06-76/10-22/19 від 08.02.2019 вартість навчання [PERSON] , яка підлягає поверненню становить 1726,29 грн. В подальшому, Шевченківською РФ КМЦЗ на адресу відповідача надіслано лист - повідомлення 16 116 від 13.02.2019 про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти у сумі 1726 грн. 29 коп. Конверт з вищезазначеним листом-повідомленням повернувся на адресу Шевченківської РФ КМЦЗ за закінченням встановленого строку зберігання, про що свідчить корінець поштового відправлення. Водночас, оскільки відповідач добровільно не повертає незаконно отримані кошти, позивач просить позов задовольнити з підстав, передбачених ч. 2, ч.3 ст.36 та ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Ухвалою від 01.07.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Як передбачено п.1 ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. При цьому, згідно положень ч.2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.10.2018 року Штереб звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідно до наказів Шевченківського РФ КМЦЗ від 10.10.2018 року за №НТ181010 та від 16.10.2018 року за №НТ181016 відповідачу з 16.10.2018 року було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 16.10.2018 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Разом з тим, [PERSON] 18.02.2018 подав до Шевченківської РФ КМЦЗ заяву про «правлення його на професійне навчання за професією, спеціальністю «Основи підприємницької діяльності та розробки бізнес-плану» до Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України, в результаті чого між ним та Шевченківською РФ КМЦЗ укладений договір № 121/291-18 від 18.12.2018 про професійне навчання безробітного. Згідно наказу Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України від 21.01.2019 № 16/0/19 [PERSON] відраховано з навчання у зв`язку з невиконанням програми в повному обсязі через невідвідування занять. Відповіно до наказу Шевченківської РФ КМЦЗ № НТ190131 від 31.01.2019 припинено і виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням профнавчання за направленням територіального органу без поважних причин відповідно до пп. 9 п. 1 і ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та пп. 2 п. 1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації ( безробітним підприємницької діяльності з 22.01.2019. Також, згідно Наказу Шевченківської РФ КМЦЗ № НТ190131 від 31.01.2019 припинено і реєстрацію безробітного з 22.01.2019 у зв`язку з припиненням профнавчання за і направленням територіального органу без поважних причин відповідно до абзацу 21 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20 березня 2013 року № 198. Разом з тим, директором Шевченківської РФ КМЦЗ видано наказ № 15 від 13.02.2019 про повернення коштів витрачених на професійне навчання. Згідно листа № 06-76/10-22/19 від 08.02.2019 вартість навчання [PERSON] , яка підлягає поверненню становить 1726,29 грн. Отже, під час перебування на обліку в Шевченківській РФЦЗ [PERSON] не повідомив поважність причин пропуску навчання відповідно до договору №№ 121/291-18 від 18.12.2018, а також, не сплатив добровільно суму витрат у відповідності до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В свою чергу, у відповідності до ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Згідно листа від 08.02.2019 встановлено, що вартість навчання [PERSON] в Інституті підвищення кадрів Державної служби зайнятості України за навчальною програмою «Основи підприємницької діяльності та розробки бізнес - плану» згідно договору № 513/64 від 14.12.2018 р. за період з 21.12.2018 р. по 21.01.2019 р. складає 1 726, 29 грн. Так, як встановлено в судовому засіданні, наказом Шевченківської РФ КМЦЗ від 13.02.2019 року №15 було прийнято рішення про надіслання [PERSON] Повідомлення про необхідність відшкодування незаконного отриманих коштів (згідно з розрахунком) протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення. Проте, незважаючи на вказані обставини відповідач отримані кошти в сумі 1 726, 29 грн., не повернув. За вказаних обставин, суд вважає, що відповідно до норм ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позов підлягає до задоволення, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості суму коштів у розмірі 1 726, 29 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved