Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У суд з позовною заявою звернулася [PERSON] в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності за заповітом на спадкове нерухоме майно: зокрема житловий будинок А-1, що у відповідності до технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, котрі знаходяться в [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті [PERSON] [INFO] року, залишилось спадкове нерухоме майно, спадкоємцем якого згідно заповіту є позивачка. Спадщину вона прийняла на підставі ст. 1269 ЦК України, однак, як спадкоємець не може отримати свідоцтво про право на вказану спадщину за заповітом, через відсутність державної реєстрації спадкового нерухомого майна. В судове засідання сторони не з'явилися, проте від останніх надійшли відповідно заяви про розгляд справи у їх відсутності, в тому числі від відповідача проте, що позов [PERSON] визнають повністю. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено. Згідно довідки від 18.02.2014 № 90 виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради, державна реєстрація на нерухоме майно, яке знаходиться по [ADDRESS] не проводилась. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2013, стверджено факт смерті [PERSON] [INFO] року в с. Городно Любомльського району Волинської області. Відповідно до заповіту від 20 травня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12, посвідченого секретарем Куснищанської сільської ради Любомльського району Дячуком В.Ф., спадкодавець заповів все своє майно [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Відповідно витягу з по господарської книги №8 за 2013 рік Куснищанської сільської ради Любомльського району будинок з надвірними будівлями і спорудами належить [PERSON] і знаходиться по [ADDRESS]. З витягу з архівної копії з рішення №15 /3 сесії Куснищанської сільської ради від 27.08.1993 с. Куснища, Любомльського р-ну, Волинської обл., вбачається, що було вирішено передати [PERSON] у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35808808 від 20.11.2013 року вбачається, що була зареєстрована спадкова справа після смерті 27.05.2013 року [PERSON]. Згідно заяви поданої до Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області № 466, яка надійшла 20.11.2013 року, [PERSON] прийняла за заповітом посвідченим Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області 20.05.2013 року за р.№ 12. , спадкове майно, що залишилось після смерті 27.05.2013 року [PERSON] З відповіді від 24.04.2014 року №274/01-16 вбачається, що після смерті 27.05.2013 року [PERSON] заведена спадкова справа. Свідоцтво про право на спадщину та свідоцтво про право на частку у спільному майні подружжя нотконторою не видавались. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна котре знаходиться в [ADDRESS] вищевказаному чинному законодавству і рішенням комісії рекомендовано [PERSON] узаконити вказане спадкове нерухоме майно. Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved