Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 березня 2016 року між ними розірвано. Від шлюбу із відповідачем має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. При цьому, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає й відповідно належним чином не виконує свій батьківський обовязок з утримання дитини, її вихованням не займається. Також вказувала на те, що їх спільний із відповідачем син з народження є хворобливою дитиною. Зокрема, при виписці з полового будинку дитині був виставлений діагноз: пологова травма, кафелогематома правої тімяної кістки, він перебуває під наглядом педіатра в групі ЧДХ, так як хворіє простудними захворюваннями 10-12 разів на рік, в тому числі стаціонарне лікування в умовах МДКЛ, а з 14.03.2016 року знаходиться на диспансерному обліку у невролога міської дитячої поліклініки з діагнозом: ММД, церебрастенічний синдром. Регулярно отримує амбулаторне лікування. Крім того, 11 квітня 2016 року дитина була оглянута вузькими спеціалістами міської дитячої поліклініки та гастроентерологом й відповідно сину встановлено діагноз: Функціональне захворювання кишкивника по гіпертонічному типу, деформація жовчного міхура, а отже їх син потребує додаткових обстежень та витрат на лікування і оздоровлення. До того ж, дитина підростає й відповідно зростає й розмір витрат на сина, які повязані з навчанням, лікуванням, оздоровленням, харчуванням, придбанням одягу, оплата комунальних послуг. Також вказувала, що їх спільний з відповідачем син [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад №43 «Вербиченька» комбінованого типу Управління освіти Чернівецької міської ради, а також за рекомендацією лікаря записаний в дитячу групу до 3-х років та відвідує басейн фітнес клубу «Sport Life» й відповідно всі витрати оплачує вона та її родичі. При цьому, в обґрунтування визначення розміру аліментів зазначала, що відповідач, на даний момент, офіційно не працює, але є працездатною особою та наскільки їй відомо надає послуги відео та фото оператора на весіллях, днях народженнях, хрестинах, створює кліпи та інше, про що свідчать його відповідні візитки та скріншоти відео робіт з його особистим описом в соціальних мережах. Посилаючись на вказане, а також на те, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на його утриманні не перебуває й відповідно аліментів більше нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюб після розлучення з нею не перебуває, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону. У судовому позивачка поданий позов підтримала в повному обсязі, просила про його задоволення. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, вказавши на те, що батьки відповідача добровільно надають допомогу на утримання сина шляхом придбання одягу, іграшок тощо. Крім того вказував, що він на даний час не працює і не отримує ніяких доходів та жодних послуг відео та фото оператора не надає, а тому має змогу на сплату аліментів на утримання дитини у розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах\~\~ змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за\~\~ зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вказаною нормою суд не може самостійно визначити або змінити підстави позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 березня 2016 року розірвано (а.с. 13). Також судом встановлено, у період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження дитини, батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-МИ № 187583 (а.с.7). Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом позивачка вказувала на те, що відповідач як батько дитини зобовязаний приймати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні сина, однак від своїх батьківських обовязків ухиляється й відповідно не надає їй ніякої допомоги, тому просила саме в судовому порядку вирішити питання про стишення з відповідача аліментів на утримання сина, розмір яких визначила в сумі 2000 грн., вважаючи саме такий розмір щомісячних аліментів забезпечить достатній рівень розвитку та забезпечення дитини, а також є необхідним й дня оплати необхідного для дитини лікування та оздоровлення. Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондуєтьс з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно статті 182 СК України\~\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Разом з тим, відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, статтею 184 СК України передбачена можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Крім того, частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Також слід зазначити, що відповідно до п. 17 розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як встановлено судом, після розірвання шлюбу [PERSON], [INFO] залишився проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с 11), а також не заперечується відповідачем. При цьому, згідно наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивачка [PERSON] офіційно працює на посаді аспіранта кафедри міжнародних відносин в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича, що підтверджується довідкою про доходи та характеристикою (а.с. 9,10). Крім того, судом встановлено, що неповнолітній син сторін з народження хвороблива дитина, при виписці з полового будинку дитині був виставлений діагноз: пологова травма, кафелогематома правої тімяної кістки, він перебуває під наглядом педіатра в групі ЧДХ, так як хворіє простудними захворюваннями 10-12 разів на рік, в тому числі стаціонарне лікування в умовах МДКЛ., а з 14.03.2016 року знаходиться на диспансерному обліку у невролога міської дитячої поліклініки з діагнозом: ММД, церебрастенічний синдром. Регулярно отримує амбулаторне лікування. При цьому, факт перебування дитини сторін у хворобливому стані не спростовано відповідачем. Також, як установлено судом та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, 11 квітня 2016 року дитина була оглянута вузькими спеціалістами міської дитячої поліклініки та гастроентерологом й відповідно дитині встановлено діагноз: Функціональне захворювання кишкивника по гіпертонічному типу, деформація жовчного міхура. Таким чином, судом достовірно встановлено, що у звязку із станом здоровя неповнолітній син сторін потребує постійного догляду, лікування та значних матеріальних затрат на його утримання, а саме: придбання ліків та проведення відповідного лікування. Крім того, як убачається з матеріалів справи, [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад №43 «Вербиченька» комбінованого типу Управління освіти Чернівецької міської ради, а також за рекомендацією лікаря записаний в дитячу групу до 3-х років та відвідує басейн фітнес клубу «Sport Life» й відповідно всі витрати оплачує позивачка (а.с. 12, 19). Разом з тим, як встановлено судом, відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання та забезпечення повноцінного життя дитини не надає, що не заперечується відповідачем, який в судовому засіданні вказував на те, що у звязку із тим, що він на даний час офіційно не працює та не отримує будь-яких доходів, матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 2000 грн. надавати не має можливості. Проте, матеріальну допомогу та забезпечення дитини здійснюють його батьки, які придбають сину одяг та іграшки, що не спростовано позивачем. Зокрема, як встановлено у судовому засіданні, батьки відповідача дійсно надають допомогу на утримання сина сторін шляхом придбання певних речей та іграшок, що підтверджується відповідними копіями накладних, наданих відповідачем у судовому засіданні. Крім того, як зазначав відповідач, позивачка забороняє йому спілкуватися з дитинною, у звязку із чим ним подано до суду позов про встановлення порядку спілкування із дитиною й відповідно в добровільному подяку надати сину матеріальне утримання він не має можливості, а також позбавлений можливості бачити сина та спілкуватися з ним. Разом з тим, ураховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що відсутність у відповідача постійного місця роботи не є такою підставою яка звільняє його від обовязку здійснювати утримання та надання матеріальної допомоги позивачці на утримання сина. Також судом встановлено, що відповідач хоча й не має офіційного місця роботи, однак надає послуги відео та фото оператора на весіллях, днях народженнях, хрестинах, створює кліпи та інше, про що свідчать його відповідні візитки та скріншоти відео робіт з його особистим описом в соціальних мережах (а.с. 20-27). При цьому будь-яких доказів на спростування вказаного ним суду не надано. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо вимоги позивачки про подальшу індексацію суми аліментів, то суд вважає, що вона підлягає задоволенню відповідно до норм чинного законодавства та в світлі правового висновку ВСУ від 06.11.2013 року по справі №6-113 цс 13. Зокрема, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-113 цс 13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». При цьому, згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). \~\~\~ \~Так, статтею ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та\~\~іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. \~\~\~\~ Відповідно до ч.5 ст.2 вищевказаного Закону «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові\~\~доходи\~\~населення у межах прожиткового мінімуму,\~\~встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оскільки спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то індексація аліментів проводиться у порядку, визначеному цим законом. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, на даний час офіційно не працює, але є працездатним, отримує дохід, який носить нерегулярний характер, відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свого сина, а також враховуючи стан здоровя дитини, відсутність на його утриманні непрацездатних батьків та неповнолітніх дітей, приходить до висновку про можливість визначення розміру стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно, з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, який підлягає індексації згідно чинного законодавства. Крім того, з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави\~\~судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.\~ На підставі наведеного та

Outcome: partial