Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

У червні 2019 року позивачі звернулись в суд з позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про скасування арешту, виключення запису з реєстру. Свої вимоги мотивують тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року за ними визнано право власності в порядку спадкування на будинок [ADDRESS] . [INFO] померла їх мати [PERSON] , яка була співвласником зазначеного будинку. Вони не заявляли про відмову від спадщини та фактично прийняли спадщину. З метою оформлення спадщини, вони звернулись до нотаріуса, який їх повідомив про те, що будинок знаходиться під арештом. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що підставою обтяження є лист № 046-201 від 06 березня 1997 року Головного управління капітального будівництва Київської державної адміністрації. Обтяження зареєстровано реєстратором Першої Київської державної нотаріальної контори. Перша Київська державна нотаріальна контора надала відповідь, з якої вбачається, що надати інформацію та копії документів про підстави арешту майна не має можливості у зв`язку з відсутністю та терміном зберігання. КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвест-буд» листом від 29 травня 2019 року повідомило про те, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26 листопада 2001 року № 2524 «Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської адміністрації» зазначене управління ліквідовано з 01 січня 2002 року без правонаступника. Заборона, викладена у листі № 046-201 від 06 березня 1997 року Головного управління капітального будівництва Київської державної адміністрації стосувалась житлових будинків, які знаходились на ж/м Біличі (Святошинський район). Просять суд ухвалити рішення, яким скасувати арешт з будинку [ADDRESS] та виключити є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 17 січня 2005 року № 1609429 про арешт будинку. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року вирішено питання щодо витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року вирішено питання щодо витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачів у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в частині вимог до департаменту. Підтримала викладене у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що рішення Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України позивачами не оскаржуються, а Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України не має повноважень щодо здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та не взмозі виконати вимоги позивачів щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт житлового будинку (а.с. 45-48). Представник Першої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, з якої вбачається, що просить розглядати справу у відсутність представника нотаріальної контори (а.с. 74). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на будинок [ADDRESS] (а.с. 9-13). [INFO] померла мати позивачів [PERSON] (а.с. 22). З позову вбачається, що позивачі не заявляли про відмову від спадщини та фактично прийняли спадщину. З метою оформлення спадщини, позивачі звернулись до нотаріуса, який їх повідомив про те, що будинок знаходиться під арештом З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що підставою обтяження є лист № 046-201 від 06 березня 1997 року Головного управління капітального будівництва Київської державної адміністрації. Обтяження зареєстровано реєстратором Першої Київської державної нотаріальної контори (а.с. 8). З наданого на запит суду листа № 046-201 від 06 березня 1997 року Головного управління капітального будівництва Київської державної адміністрації вбачається, що відповідно до рішень проводяться відселення громадян з будинків, що належать їм на праві особистої власності під забудову мікрорайонів ж /м Біличі , а саме зокрема , [ADDRESS] (а.с. 68). З відповіді Першої Київської державної нотаріальної контори від 01 червня 2019 року вбачається, що надати інформацію та копії документів про підстави арешту майна не має можливості у зв`язку з відсутністю та терміном зберігання (а.с. 15). КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвест-буд» листом від 29 травня 2019 року повідомило про те, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26 листопада 2001 року № 2524 «Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської адміністрації» зазначене управління ліквідовано з 01 січня 2002 року без правонаступника. Заборона, викладена у листі № 046-201 від 06 березня 1997 року Головного управління капітального будівництва Київської державної адміністрації стосувалась житлових будинків, які знаходились на ж/м Біличі (Святошинський район) (а.с. 16). Разом з тим, будинок позивачів розташований по [ADDRESS] але [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 5 цієї статті державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Аналогічні положення містяться і в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. У ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведе свідчить про те, що позивачі мають право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження їх майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. За таких обставин, вимога позивачів про скасування арешту підлягає задоволенню. Позивачі також просять суд ухвалити рішення, яким виключити є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 17 січня 2005 року № 1609429 про арешт будинку. Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про скасування арешту з майна після набрання законної сили є підставою для виключення є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт будинку відповідним державним органом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: partial