Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У червні 2019 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду міста Києва зі скаргами на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. по накладенню арешту на майно (кошти) [PERSON] у виконавчому провадженні № 58460582. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києві від 26.07.2019 року скарги [PERSON] об`єднано в одне провадження. В обґрунтування скарг представник [PERSON] зазначає, що 21.02.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] грошової компенсації 1/2 частини вартості внесених спільних коштів подружжя за пакет цінних паперів на загальну суму 52 496 100 грн., а також 01.07.2019 року винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника. Не погоджуючись з вказаними постановами, вважає їх неправомірними, оскільки приватним виконавцем при їх винесенні порушений порядок звернення стягнення, встановлений законодавством, зокрема не було здійснено перевірки його майнового стану, наявності коштів на рахунку та враховуючи відсутність правових підстав для проведення дій по опису та арешту майна, представник [PERSON] - [PERSON] просить суд визнати дії приватного виконавця по винесенню оскаржених постанов неправомірними та скасувати ці постанови. У судове засідання представник скаржника та скаржник не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. Представник заінтересованої особи та представник приватного виконавця в судовому засіданні в задоволенні скарги просили відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Судом установлено, що за виконавчим листом Оболонського районного суду міста Києва № 756/11750/15-ц від 26.12.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації 1/2 частини вартості внесених спільних коштів подружжя за пакет цінних паперів на загальну суму 52 496 100 грн., відкрито виконавче провадження ВП №58460582. Приватним виконавцем були направлені запити до органів, що здійснюють реєстрацію права власності для встановлення майнового стану боржника [PERSON] Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. 21.02.2019 року винесено постанову про накладення арешту коштів боржника та направлено до діючих установ банку. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 21.02.2019 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 57 745 710. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. 01.07.2019 року винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, в рамках виконавчого провадження ВП №58460582, а саме на 1/2 частину житлового приміщення з № 1 по № 16, групи приміщень № 78 в літері А загальною площею 257,2 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також на 1/2 частину нежилих приміщень з № 1 по № 5 групи приміщень № 65, з № 1 по № 16 групи приміщень в літері А загальною площею 267 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно належить [PERSON] . З матеріалів виконавчого провадження ВП №58460582 вбачається, що приватним виконавцем було дотримано встановлений порядок звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається або в разі їх відсутності направляється сторонам виконавчого провадження. Вище зазначених норм закону приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л.дотримано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. всі дії щодо виконавчого провадження №58460582 з примусового виконання виконавчого листа № 756/11750/15-ц від 26.12.2018 року були прийняті у відповідності до законодавства, а тому немає підстав для скасування постанов, прийнятих в межах примусового виконання рішення суду. Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Outcome: dismissed