Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 27 в будинку № 3 по вулиці Фокіна в м.Марганець Дніпропетровської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі, окрім нього, зареєстрована його колишня дружина [PERSON], [INFO], шлюб з якою розірвано 05 січня 2016 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області, і яка з травня 2013 року проживає зі своєю матірю по вул.Кінноармійській, 48 в м.Марганець. Відповідач коштів на утримання житла не надає, витрати по оплаті комунальних послуг не несе. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, оскільки її реєстрація в квартирі [ADDRESS] завдає йому незручностей у користуванні та розпорядженні власним житлом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Виконком Марганецької міської ради Дніпропетровської області про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про проведення розгляду без участі його представника не надав. З урахуванням положень статті 224 ЦПК України та думки представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25 грудня 2012 року (а.с.5) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 16 березня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 299 (а.с.4). Згідно домової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] (а.с.6-9), за вказаною адресою зареєстрована [PERSON], [INFO] з 18.02.2013 року, що підтверджено також довідкою підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 05 липня 2016 року (а.с.24). 15 червня 2016 року директором ОСББ «Фокіна 3» [PERSON] в присутності мешканців будинку № 3 по вулиці Фокіна [PERSON][ADDRESS], [PERSON][ADDRESS] та [PERSON][ADDRESS] - складено акт про те, що [PERSON], [INFO], зареєстрована, але фактично не проживає в квартирі № 27, а фактично проживає зі своєю матірю за адресою: м.Марганець, вул.Кінноармійська, будинок 48 (а.с.11). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Як встановлено судом, 05 січня 2016 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], рішення набрало законної сили 15 січня 2016 року (а.с.12-13). Отже, відповідач з січня 2016 року більше не являється членом сімї позивача, і з травня 2013 року не проживає в квартирі, належній [PERSON] Після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою [PERSON] не знялася, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження квартирою. Суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами.

Outcome: approved