Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У травні\~2018\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~АТ «ДЕРЖАВНИЙ\~ОЩАДНИЙ БАНК\~УКРАЇНИ» в\~особі філії\~-\~Харківське обласне\~управління АТ\~«ОЩАДБАНК» до\~ [PERSON] \~«Про стягнення\~заборгованості»,\~на обґрунтування\~якої позивач\~зазначив,\~що 26\~червня 2008\~року між\~АТ «Державний\~ощадний банк\~України» та\~ [PERSON] \~укладений додатковий\~договір №\~1\~до Договору\~про відкриття\~та обслуговування\~рахунку,\~випуск та\~надання платіжної\~картки,\~згідно умов\~якого,\~Банк відкриває\~Клієнту рахунок\~та надає\~Клієнту Платіжну\~картку типу\~Mastercard\~Debit\~Standard\~та ПІН-код\~до неї.\~Згідно умов\~Додаткового договору\~№ 1\~Банк встановлює\~Клієнту кредит\~у сумі\~5002,22\~гривень.\~Строк дії\~кредиту встановлюється\~на відповідний\~період дії\~платіжної картки.\~При випуску\~платіжної картки\~на новий\~термін кредит\~подовжується на\~строк дії\~платіжної картки.\~Процентна ставка\~за кредитом\~е фіксованою\~іскладає 24 % процентів річних і сплачується щомісячно. Відповідач отримав\~кредитні кошти\~та використав\~їх,\~проте,\~з його\~боку має\~місце неналежне\~виконання взятих\~на себе грошових зобов`язань за Договором. Станом на 23 квітня 2018 року за Договором враховується така заборгованість: - загальна сума\~основної заборгованості\~(основного\~боргу)\~-\~5790,62\~гривень; - загальна сума\~заборгованості по\~сплаті відсотків\~за користування\~кредитом -\~2441,35\~гривень; загальна сума\~заборгованості за\~РКО -\~13,00\~гривень; - загальна сума\~нарахованої пені\~-\~515,25\~гривень; - сума втрат\~від інфляції\~на суму\~простроченого кредиту,\~грн.\~-\~0,00\~гривень; - сума втрат\~від інфляції\~на суму\~нарахованих та\~несплачених процентів\~-\~265,72\~гривень; - розмір 3\~%\~річних на\~суму простроченого\~кредиту -\~0,00\~гривень; розмір 3\~%\~річних на\~суму нарахованих\~та несплачених\~процентів -\~61,14\~гривень,\~а всього - 9087,08 гривень. Тому просили стягнути з відповідача на їх користь зазначену суму заборгованості на судові витрати (а. с. 2 3). Розпорядженням керівника апарату суду № 706 від 13.09.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи й згідно відповідному протоколу справу передано до розгляду головуючому судді Мащенко С. В. (а. с. 27, 28). Представник позивача Скворцова І. І., що діє на підставі довіреності, виданої 01.02.2018 року начальником філії Сороколіти О. В., у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце цього засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надала, але скористалась правом, визначеним частиною 3 статті 211 цивільного процесуального кодифікованого закону України, й звернулась до суду із відповідним письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 41, 42). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав. Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання представником позивача особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Згідно приписів частини 1 та 2 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи, справи, що виникають з трудових правовідносин, а також будь-які інші справи, віднесені до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї норми права, а саме: 1)тих, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2)щодо спадкування; 3)щодо приватизації державного житлового фонду; 4)щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5)в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6)інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини. При цьому частина 6 статті 19 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України визначає, що малозначними справами є: -справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; -справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на предмет позову та ураховуючи відповіді на питання, які слід вирішити при визначенні порядку розгляду справи, в ухвалі суду, постановленій 12.03.2019 року у складі судді Мащенко С. В., визначено, що цю справу слід розглянути у порядку спрощеного позовного провадження, про що не заперечували сторони, так як в наданій в ухвалі час не надали заперечень проти обраного порядку. Отже, відповідно до приписів частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними в главі 10 вказаного кодексу України. Судом встановлено, що 26 червня 2008 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений додатковий договір № 1 до Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно умов якого, Банк відкриває Клієнту рахунок та надає Клієнту Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-код до неї. Згідно умов Додаткового договору № 1 Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 5002,22 гривень. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом е фіксованою і складає 24 % процентів річних і сплачується щомісячно. Відповідно до пункту 4.3 зазначеного Договору, сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній правилами. Згідно пункту 4.4 Договору, Клієнт (відповідач) зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення^, виконання. \~ \~ \~ \~' У разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно до пункту 4.9 Договору, Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати проценти за користування ним та інших платежів за цим Договором та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку затримання сплати клієнтом кредиту, (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та /або процентів, обов`язок сплати яких передбачена Договором, щонайменше на один календарний місяць (а. с. 6 7, 8, 9, 10). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором від 26.05.2015 року укладеного між позивачем та відповідачем станом на\~23.04.2018\~року становить\~ 9087,08\~гривень,\~а саме:\~загальна сума\~основної заборгованості\~(основного\~боргу)\~-\~5790,62\~гривень;- загальна сума\~заборгованості по\~сплаті відсотків\~за користування\~кредитом -\~2441,35\~гривень;загальна сума\~заборгованості за\~РКО -\~13,00\~гривень;- загальна сума\~нарахованої пені\~-\~515,25\~гривень;- сума втрат\~від інфляції\~на суму\~простроченого кредиту,\~грн.\~-\~0,00\~гривень;- сума втрат\~від інфляції\~на суму\~нарахованих та\~несплачених процентів\~-\~265,72\~гривень;- розмір 3\~%\~річних на\~суму простроченого\~кредиту -\~0,00\~гривень;розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 61,14 гривень (а. с. 16 17, 18 19). 01.03.2018 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем було надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту в сумі 8125,00 гривень (а. с. 13). Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Так, виходячи з положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто діями особи, спрямованими на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на частину 1 статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України укладені між сторонами по справі договори є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Крім того, укладені договори є підставою виникнення між сторонами зобов`язань, тобто правовідносин, в яких одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку /стаття 509 Цивільного кодексу України/. Згідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно до зазначеної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (Харківське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК») про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9087,08 гривень. Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (Харківське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК») до [PERSON] «Про стягнення заборгованості», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тоді як інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом АТ КБ Приватбанк звернулось до суду у 2018 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2018 року встановлений в розмірі 1762 гривень відповідно до змісту статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік № 2246-VIII від 07.12.2017 року. На виконання вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (Харківське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК») додав документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1762,00 гривень (а. с. 1). Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (Харківське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК») та можливість задоволення його позову повністю шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (Харківське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК») суму заборгованості в розмірі 9087,08 гривень та понесених й документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1762,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved