Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком під номером [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що йому на праві приватної власності належить будинок під номером [ADDRESS] . Відповідач є племінником позивача та зареєстрований у зазначеному будинку, але фактично не проживає з 2001 року, не бере ніякої участі в утриманні будинку та сплаті комунальних платежів, а його реєстрація в належному позивачу будинку порушує його права та створює перешкоди у володінні та користуванні майном. Позивач у судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовну заяву підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-порталі. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] на праві приватної власності належить будинок під номером [ADDRESS] (а.с. 8,10-12). Згідно довідки Самотоївського старостинського округу Краснопільської селищної ради № 599 від 17.04.2019 [PERSON] зареєстрований у вищезазначеному будинку (а.с.13). Відповідач не проживає у вказаному будинку з 2001 року, що підтверджується актом обстеження житлово- побутових умов від 17 квітня 2019 року, складеним уповноваженою особою Краснопільської селищної ради Цибулько Л.О. (а.с.15). Згідно ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника і у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки [PERSON] не проживає в будинку, власником якого є позивач та не користується будинком понад 1 рік без поважних причин, витрати на утримання зазначеного будинку не здійснює, до цього часу [PERSON] залишається зареєстрованим у вказаному житловому приміщенні, чим створює перешкоди в користуванні вказаним житлом позивачу, тому у суду є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком під номером [ADDRESS] Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved