Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У червні 2018 року позивач, звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягувати з\~останнього на\~її користь аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошові сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до його повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сума стягуваних аліментів в розмірі 200 грн. є недостатньою для утримання та забезпечення усіх матеріально-необхідних потреб дитини. Сторони в судове засідання не прибули. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, зокрема судова повістку отримав особисто 31.08.2018 року. Про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що 22.07.2007 року шлюб між сторонами розірвано, від даного шлюбу вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.6,7). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України), а у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України). Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дочку, сина визначені ст.ст. 181, 200 СК України, за змістом яких, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно виконавчого листа № 2-п-886/06 виданого 30.05.2006 року Новоград-Волинським міськрайонним судом з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина, [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 14.03.2006 року до його повноліття (а.с.4) Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з часу видачі Виконавчого листа матеріальний стан сторін змінився. У відповідача покращився матеріальний стан, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на своєму утриманні немає, у встановленому законом порядку не подав будь-які заперечення та не висловив власної думки, щодо розміру встановлених позивачем аліментів, для забезпечення сина усім матеріально необхідним, суми у 200 грн. недостатньо, оскільки син вже дорослий, на момент винесення рішення досяг повних 13 років та має більші потреби ніж у віці коли йому присуджувались аліменти в меншому розмірі. Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи наявність потреби позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (з 01.07.2018 року становить 1944 грн. для дітей віком від 6 до 18 років), розмір мінімальної заробітної плати (з 01.01.2018 року становить 3\~723 грн.) суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, що відповідатиме як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, надасть змогу забезпечити першочергові життєві її потреби. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітньої доньки на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved