Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У червні 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , звернулася до суду з позовною заявою до державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Одеської області Глущенка Андрія Олександровича, місцезнаходження: 65045, м.Одеса, вул. Тираспольська, 5, офіс №3, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , у якій просить скасувати рішення державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Одеської області Глущенка Андрія Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер 35504097 від 02.06.2017 року щодо реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 156,4 кв.м., житловою площею 104,2 кв.м. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила , що 16 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0076/82/71609 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 295\~800,00 доларів США строком користування до 16.03.2017 р. із сплатою 13,75 відсотків річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О. 16.03.2007 р. за р. №1356, за умовами якого в іпотеку було передано наступне майно: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі Іпотечний договір). [INFO] [PERSON] померла, не виконавши в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] 17 травня 2017 року [PERSON] отримала лист вимогу, із змісту якої їй стало відомо, що 20.04.2017 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило права та обов`язки іпотекодержателя ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Немм О.В. 20.04.2017 р. за реєстровим № 689, яке в свою чергу відступило права і обов`язки іпотекодержателя ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС», згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. 20.04.2017 р. за реєстровим №691, яке в свою чергу відступило права та обов`язки іпотекодержателя [PERSON] , згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. 20.04.2017 р. за реєстровим №693. У зазначеному листі новий іпотекодержатель [PERSON] вимагала від [PERSON] усунути порушення кредитного договору протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення (абз. 6 повідомлення) та погасити суму боргу в загальному розмірі 60713608,10 грн. Вказану вимогу позивач отримала 17.05.2017 року, проте державним реєстратором неправомірно 02.06.2017 року було зареєстровано право власності за новим власником [PERSON] , при тому, що державний реєстратор не мав права вчиняти будь-які дії, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в строк до 16 червня 2017\~року. Отже, на думку позивача, на момент прийняття оспорюваного рішення у відповідача були відсутні законні підстави для його прийняття та його прийняттям відповідач порушив низку норм чинного законодавства, що змусило її звернутися до суду. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Погрібного С.О. від 21.06.2017 року було відкрито провадження за вищевказаним позовом [PERSON] . Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Кравчук Т.С. від 13.12.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] було прийнято до провадження. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 12 квітня 2018 року №1093/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, за допомогою системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м.Одеси Єршова Л.С. (протокол повторного авторозподілу від 07.05.2018 року). Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 11.05.2018 року цивільну справу за зазначеним вище позовом [PERSON] було прийнято до провадження. Ухвалою суду від 11.06.2018 року було частково задоволено заяву представника [PERSON] [PERSON] про витребування доказів, та витребувано у Державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Одеської області Глущенка Андрія Олександровича належним чином завірені копії документів на підставі яких було прийнято рішення індексний номер: 35504097 та копію реєстраційної справи за цим рішенням; витребувано у Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи по квартирі [ADDRESS] . 09.07.2019 року на адресу суду надійшла копія реєстраційної справ №769929251101 на об`єкт нерухомого майна - кв. [ADDRESS] . (т.2, а.с.1-149). У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. До суду представником позивача надано заяву, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач державний реєстратор Філії комунального\~підприємства «Комунально-реєстраційні\~послуги» Великобугаївської\~сільської ради\~Одеської області\~Глущенко А.О.до суду не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася. До суду надійшла заява її представника в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволені. Правом на надання до суду відзиву на позовну заяву в порядку передбаченому ЦПК України відповідачі не скористалися. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що 16 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0076/82/71609 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 295\~800,00 доларів США строком користування до 16.03.2017 р. із сплатою 13,75 відсотків річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О. 16.03.2007 р. за р. №1356, за умовами якого в іпотеку було передано наступне майно: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , а.с.10-14). [INFO] [PERSON] померла, не виконавши в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] . З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 20.04.2017 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило права та обов`язки іпотекодержателя ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Немм О.В. 20.04.2017 р. за реєстровим № 689, яке в свою чергу відступило права і обов`язки іпотекодержателя ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС», згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. 20.04.2017 р. за реєстровим №691, яке в свою чергу відступило права та обов`язки іпотекодержателя [PERSON] , згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. 20.04.2017 р. за реєстровим № 693 (т.2, а.с.10-28). 17 травня 2017 року [PERSON] отримала лист-вимогу від нового іпотекодержателя [PERSON] , у якому вона вимагала від [PERSON] усунути порушення кредитного договору протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення (абз. 6 повідомлення) та погасити суму боргу в загальному розмірі 60713608,10 грн. (т.2, а.с.6-7). Також в листі містилося попередження про те, що у випадку невиконання [PERSON] вимоги, [PERSON] має право звернути стягнення на іпотечне майно зокрема шляхом прийняття права власності на вказану квартиру, шляхом реєстрації права власності у відповідному органі державної реєстрації. Зазначену вимогу [PERSON] отримала 17.05.2017 року, що підтверджується роздруківкою з сайту УДППЗ «Укрпошта» та підтверджено її представником у судовому засіданні (т.1, а.с.17). 02.06.2017 р. об 11:07:47 на підставі рішення державного реєстратора Глущенко А.О. індексний номер: 35504097, внесено до реєстру об 11:28:47, право власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] припинено, а право власності перейшло до [PERSON] (т.2, а.с.34). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності №88726153 від 02.06.2017 року, вбачається, що державним реєстратором Філії комунального\~підприємства «Комунально-реєстраційні\~послуги» Великобугаївської\~сільської ради\~Одеської області\~Глущенком Андрієм\~Олександровичембуло зроблено запис 02.06.2017 року об 11:07:47 №22597409 про державну реєстрацію права власності, згідно якого право власності на об`єкт нерухомого майна №769929251101 квартиру [ADDRESS] , - зареєстровано за [PERSON] (т.2, а.с.36). За приписами ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому\~статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому\~статтею 38 цього Закону. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, врегульовано\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004\~року. Відповідно до\~ст. 2 Закону №1952-ІV\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1\~статті 5 Закону №1952-ІV\~передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, перемішеним яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно до ч. 1 ст. 27\~Закону №1952- ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав па нерухоме майно. Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, врегульовано Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127\~(далі - Порядок №1127). Відповідно до п. 6 Порядку №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Частиною 3 статті 2 Закону №1952-ІV встановлено, що заявником визнається: власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав; орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав; іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки; орган місцевого самоврядування - у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; особа, за якою закріплений особовий рахунок в погосподарській книзі відповідної сільської, селищної, міської ради, або уповноважена нею особа - у разі проведення державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення господарського обліку. Відповідно до п. 9 Порядку №1127 разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Ухвалою суду\~від 11.06.2018року було витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Черняховського, 6) належним чином завірену копію реєстраційної справи об`єкту нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У матеріалах відповідної реєстраційної справи наявне повідомлення [PERSON] про наміри звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до\~ст. 35 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначила, що зазначене повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від іпотекодержателя вона отримала 17.05.2017 року, що також підтверджується роздруківкою з сайту УДППЗ «Укрпошта», а тому державний реєстратор не мав права вчиняти будь-які дії, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в строк до 16 червня 2017\~року. Таким чином реєстратором Глущенком А.О. 02.06.2017 року було неправомірно ухвалено рішення про реєстрацію права власності за [PERSON] . Крім того, з матеріалів реєстраційної справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів отримання позивачем повідомлення, передбаченого ст. 35 Закону «Про іпотеку» відповідачем не надано. Відповідно до ст. ст.\~316-317,\~319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 1 Протоколу 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (ст.\~ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до 81\~Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивачем було належним чином доведено та обґрунтовано обставини викладені в позовній заяві, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved