Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Спільного Українсько-Бельгійсько-Німецького Підприємства «МРІЯ ДАВІ ДАН» (далі по тексту - відповідач) про встановлення факту перебування у трудових відносинах. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.08.1992 року позивач влаштувався на роботу по переводу до Спільного Українсько-Бельгійсько-Німецького Підприємства «МРІЯ ДАВІ ДАН» на посаду столяра і працював там до 14 грудня 1999 року. Після виходу на пенсію, [PERSON] звернувся до Пенсійного фонду Подільського району м. Києва для оформлення пенсії за вислугою років, які йому було призначено у 2005 році за трудовий стаж та на підставі записів у трудовій книжці. 31.01.2017 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного ПФУ в м. Києві із заявою про зарахування стажу роботи на підприємстві СП УБН «Мрія Даві Дан» з 01.08.1992 року по 14.12.1999 року на посаді столяра 6-го розряду. Однак, листом від 06.02.2017 року №6631/08 Центральним об'єднаним УПФ України в м. Києві [PERSON] було відмовлено в зарахуванні трудового стажу в період з 01.08.1992 року по 14.12.1999 року, оскільки згідно довідки від 08.09.2014 року №38, виданої СП УБН «Мрія Даві Дан» не підтверджено період роботи на даному підприємстві. Посилаючись на викладене, позивач просив суд встановити факт перебування у трудових відносинах із СП УБН «Мрія Даві Дан» на посаді столяра у період з 01 серпня 1992 року по 14 грудня 1999 року та зобов'язати Спільне Українсько-Бельгійсько-Німецьке Підприємство «Мрія Даві Дан» в особі генерального директора Євтушенка К.Г. внести запис до трудової книжки про прийняття на роботу на посаду столяра 01 серпня 1992 року та запис про звільнення із займаної посади відповідно до поданої заяви про звільнення за власним бажанням від 14.12.1999 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з урахуванням письмових пояснень наданих в судовому засіданні та просили позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав повністю та просив суд його задовольнити. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона разом з позивачем працювали на Київській фабриці індпошиву і ремонту одягу №1. Після розформування фабрики, у 1992 році позивача перевели на працювати на підприємство «Мрія Даві Дан», де він продовжив працювати. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON], яка є донькою позивача зазначила, що вона влаштувалася працювати до підприємства «Мрія Даві Дан», де працював її батько приблизно з 1992 року по 1999 рік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала на Київській фабриці індпошиву і ремонту одягу №1 разом з позивачем. З 1992 року працівників фабрики почали виокремлювати в окремі ательє. [PERSON] здійснював ремонт у ательє де я працювала. На підприємстві «Мрія Даві Дан» позивач працював з 1992 року по 1999 рік. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 04.11.1989 року [PERSON] працював на Київській фабриці індпошиву і ремонту одягу №1 столяром 5-го розряду (а.с. 5).Наказом від 30.07.1992 року № 185к-к [PERSON] було звільнено по переводу до СП «Мрія Даві Дан» з 31 липня 1992 року. Відповідно до запису в трудовій книжці позивач працював на підприємстві СП УБН «Мрія Даві Дан» з 01 серпня 1992 року (наказ №92 від 01.08.1992 року) по 14 грудня 1999 року (наказ №22 від 14.12.1999 року) на посаді столяра 6-го розряду. Вказана інформацію також підтверджується архівною Довідкою Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.08.2014 року №14-35/623. Відповідно до Довідки Спільного Українсько-Бельгійсько-Німецького Підприємства «Мрія Даві Дан» № 38 від 08.09.2014 року, [PERSON], згідно запису в трудовій книжці, працював на підприємстві з 01.08.1992 року по 14.12.1999 року на посаді столяра 6-го розряду, проте, у зв'язку з тим, що на підприємстві відсутні документи до 2008 року, СП УБН «Мрія Даві Дан» не має можливості підтвердити цей запис у трудовій книжці. Листом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №6631/08 від 06.02.2017 [PERSON] було відмовлено у зарахуванні до стажу роботи періоду роботи з 01.08.1992 року по 14.12.1999 року, оскільки згідно копії довідки від 08.09.2014 року №38, Спільним Українсько-Бельгійсько-Німецьким підприємством «Мрія Даві Дан» не підтверджено період роботи на даному підприємстві. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1)при організованому наборі працівників; 2)при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3)при укладенні контракту; 4)у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5)при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6)при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7)в інших випадках, передбачених законодавством України. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про встановлення факту перебування у трудових відносинах із СП УБН «Мрія Даві Дан» на посаді столяра у період з 01.08.1992 року по 14.12.1999 року, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Таким чином, підлягають також задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача внести записи до її трудової книжки про прийняття на роботу та звільнення з роботи. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

Outcome: approved