Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство АБ «Укргазбанк», в особі Кіровоградської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, просило: - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 03-101192008-Ф від 27 березня 2008 року: заборгованість за кредитом - 13 791, 92 дол. США, заборгованість за процентами - 104,74 дол. США, прострочену заборгованість за процентами - 564,86 дол. США, пеню за несвоєчасну сплату процентів - 919,29 грн., заборгованість по простроченій щомісячній комісії - 5736,01 грн., а всього 14461,52 дол. США та 6655,30 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки в сумі 7750 грн.; - стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» понесені по справі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03-101192008-03-Ф. За умовами кредитного договору та додаткової угоди до нього, банк надав позичальнику кредит в сумі 27 000 дол. США на строк до 27 березня 2008 року по 26 березня 2038 рік, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 9,9 % річних, під поруку [PERSON] , згідно договору поруки № 03-101192008-Ф від 27 березня 2008 року. Відповідно до умов кредитного договору та додаткової угоди до нього, позичальник зобов`язався: повернення суми кредиту здійснювати щомісячно з 1-ого по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/360 від суми отриманого кредиту, що становить 75,00 дол. США, а останній платіж сплачується не пізніше 26 березня 2038 року; щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1 цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі, у зв`язку з порушенням виконання умов цього договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1 цього договору, сплачувати комісію за обслуговування кредиту згідно з п. 1.2 цього договору (0,2% від початкової суми кредиту) та проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.1 цього договору (9,9% річних). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 27 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений нотаріально, реєстровий номер 1790. За умовами п. 2.1 договору іпотеки й п. 2.1 кредитного договору, в забезпечення кредитного договору, банку в іпотеку передано нерухоме майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 27 березня 2008 року за реєстровим № 1761. Право власності зареєстроване в обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 27 березня 2008 року, реєстраційний № 6827295, номер запису 50533 в книзі 147. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором, щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника, станом на 28 травня 2015 року, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. У відповідності до п. 3.1.10 кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки 10,9 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Пункт 3.3.4 договору іпотеки передбачає, що іпотекодавець зобов`язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконує всі зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. 10 квітня 2014 року між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір добровільного страхування майна серії ГМ № 173/000/14000786, на період з 11 квітня 2014 року по 10 квітня 2015 рік. Після 10 травня 2015 року [PERSON] не укладено договір страхування заставного майна на наступний термін, тому відповідно до п. 4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо страхування предмету іпотеки на період дії договору іпотекодавець зобов`язаний сплатити на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5 відсотків від заставної вартості предмета іпотеки. Оскільки вартість предмета іпотеки становить 155 000 грн. п`ять відсотків від цієї суми становить 7750 грн. Станом на 28 травня 2015 року заборгованість [PERSON] перед банком складає: заборгованість за кредитом - 13791,92 дол. США, заборгованість за процентами - 104,74 дол. США, прострочена заборгованість за процентами - 564,86 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату процентів - 919,29 грн., заборгованість по простроченій щомісячній комісії - 5 736,01 грн., штраф за невиконання умов договору іпотеки - 7750 грн., всього 14 461,52 дол. США та 14 405, 30 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 22 червня 2015 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання /а.с.34/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда по цивільній справі № 404/6205/15-ц, № провадження 2/404/3491/15 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору /а.с.80/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2018 року провадження по справі поновлено, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.90-91/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2019 року у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] залучено до участі у справі його правонаступника - [PERSON] /а.с.147/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.171-172/. 10 вересня 2018 року від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно якої він остаточно просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 03-101192008-Ф від 27 березня 2008 року: заборгованість за кредитом - 13791,92 дол. США, заборгованість за процентами поточна - 134,66 дол. США, прострочена заборгованість за процентами - 4777,07 дол. США, заборгованість щомісячній комісії поточна - 1414,22 грн., заборгованість щомісячній комісії прострочена - 56452,42 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 80152,54 грн., штраф за невиконання умов договору іпотеки в сумі 7750 грн., а всього 18703,65 дол. США та 145769,18 грн. 17 вересня 2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що вона частково визнає пред`явлені позовні вимоги в сумі 13 793,49 дол. США - заборгованість за кредитом та 41,16 дол. США - заборгованість по нарахованих відсотках, щодо іншої частини позовних вимог заперечує проти задоволення. Зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив вимоги договору щодо своєчасності сплати відсотків за користування кредитом та сплати основної суми заборгованості, у зв`язку з чим, станом на 12 серпня 2014 року, склалася заборгованість у сумі 13 793,49 дол. США (основна сума заборгованості) та 41,16 дол. США заборгованості по відсотках, тому 12 серпня 2014 року на адресу відповідача направлено претензію (вимогу) про повернення заборгованості по кредиту, у якій зазначено зміст порушених зобов`язань та вимога про виконання порушеного зобов`язання у 15-ти денний строк, з моменту отримання повідомлення. Таким чином, позивач у серпні 2014 року реалізував своє право щодо пред`явлення вимоги про дострокове виконання основного зобов`язання за кредитним договором і після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. Вважає, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині стягнення заборгованості за відсотками, комісії, штрафу, пені, яка виникла після 12 серпня 2014 року задоволенню не підлягає. Позивач в позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог, зазначає лише суму заборгованості по щомісячній комісії, при цьому жодного правового обґрунтування заявленої даної вимоги позовна заява не містить, не відомо за який період виникла дана заборгованість, розрахунок в матеріалах справи відсутній /а.с.178-182/. 17 вересня 2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що ознайомившись із позовною заявою позивача, із заявою про збільшення позовних вимог від 10 вересня 2018 року за вих. № 512/480/2018, вона не визнає пред`явлені позовні вимоги, заперечує проти задоволення цього позову та вважає, що цей позов не може бути задоволений судом. [PERSON] , з позивачем договір поруки № 03-101192008-Ф від 27 березня 2008 року не укладала, про зміст кредитного договору, обсяг зобов`язання їй не відомо і її з ним не знайомили. Умови договору поруки № 03-101192008-Ф від 27 березня 2008 року, розмір грошового зобов`язання були узгоджені з [PERSON] , який і уклав даний договір з позивачем. Вважає, що [PERSON] , являючись поручителем, мав як і боржник відповідати перед кредитором солідарно, але він помер, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . У зв`язку зі смертю [PERSON] припинилась його цивільна правоздатність, у зв`язку з чим він не може відповідати перед кредитором солідарно з боржником. [PERSON] , як його спадкоємець не може бути солідарним боржником перед кредитором, оскільки поручительство за кредитним договором - це особисте зобов`язання /а.с.183-185/. 26 вересня 2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якої вказано, що твердження відповідача [PERSON] про припинення дії кредитного договору після направлення банком вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості не відповідає дійсності. Згідно п. 6.4 кредитного договору, сторони погодили строк дії договору - з моменту набрання ним юридичної сили по 26 березня 2039 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними з будь-яких причин. Припинення строку дії договору не тягне за собою припинення зобов`язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов`язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов`язань, що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії договору. Умовами кредитного договору не передбачено автоматичної зміни строку виконання основного зобов`язання після направлення вимоги, за умови її невиконання, а тому, фактично лише після задоволення позову у даній справ, буде змінено строк виконання зобов`язання за кредитним договором. Банк не втрачає можливість нарахування та стягнення з позичальника процентів за кредитним договором, строк дії договору не сплинув, оскільки умови даного кредитного договору передбачають нарахування процентів за неправомірне використання кредиту, який позичальник, в порушення умов кредитного договору, продовжує використовувати у власних цілях. Вказано, що оскільки позичальником в добровільному порядку та у встановлений банком строк не було погашено заборгованість, вказану у претензії (вимозі) про повернення заборгованості по кредиту, банк був змушений звернутись до суду за захистом своїх право кредитора. З моменту звернення банку до суду (червень 2015 року) і до цього часу (тобто протягом 4 років) позичальник не внесла жодного платежу та продовжує використовувати кредитні кошти, а тому банк, відповідно до умов кредитного договору, має право на нарахування та стягнення процентів за цей період. Перед укладанням кредитного договору, банк під підпис ознайомив позичальника із «Умовами кредитування по програмі «Житло в кредит» для придбання нерухомості на вторинному ринку». В даній справі сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, взаємні права та обов`язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі, а вибір програми кредитування з боку позичальника був добровільним. Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення у справі № 404/6205/15-ц, за позовом [PERSON] до АБ «Укргазбанк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору. Вказаним рішенням, яке було залишено без змін апеляційним судом Кіровоградської області, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено у повному обсязі /а.с.189-190/. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначав, що відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з неї суми заборгованості за кредитом в розмірі 13 793,49 дол. США та 41,16 дол. США заборгованості по нарахованих відсотках. Щодо позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] просив відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість таких вимог. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк», в особі Кіровоградської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27 березня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 03-101192008-03-Ф, за умовами якого банк зобов`язувався надати відповідачу кредит у розмірі 27 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 9,9 % річних з кінцевим терміном повернення до 26 березня 2038 року для придбання однокімнатної квартири, яка знаходиться у [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені договором. Пунктами 1.1 та 3.3.4. кредитного договору було встановлено зобов`язання позичальника щомісячно, у ті ж самі строки, сплачувати проценти за користування кредитними коштами виходячи із 9,9 % річних, а по простроченій заборгованості, згідно п. 4.1 кредитного договору, процентна ставка на залишок простроченої заборгованості нараховується, виходячи із 10,9 % річних починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Пунктом 5.3 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Відповідно до п. 3.2.8 кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов`язань, передбачених дійсним договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки, визначеним в. п.2.1, укладеному банком із позичальником, у порядку, встановленому чинним законодавством. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов`язань, банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповернутої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором 27 березня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) був укладений договір поруки № 03-101192008-03-Ф, згідно якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 03-101192008-03-Ф від 27 березня 2008 року. 17 лютого 2009 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 27 березня 2008 року № 03-101192008-03-Ф. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 06 липня 2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №03-101192008-03-Ф від 27 березня 2008 року складає: - заборгованість за кредитом строкова - 13791,92 дол. США, - заборгованість по процентах поточна - 134,66 дол. США, - прострочена заборгованість за процентами - 4777,07 дол. США, - заборгованість по щомісячній комісії поточна - 1414,22 грн., - заборгованість по щомісячній комісії прострочена - 56452,42 грн., - пеня за несвоєчасну сплату процентів - 80152,54 грн., - штраф за невиконання умов договору іпотеки - 7750 грн. Всього заборгованість становить 18703,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату формування розрахунку складає 494333,35 грн. та 145769,18 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строку та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.1 ст.631 ЦК України). Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] визнає позов в частині стягнення з неї суми заборгованості за кредитом в розмірі 13791,92 дол. США, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» в цій частині підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року банком на адресу [PERSON] та [PERSON] було направлено претензію, в якій зазначено, що станом на 12 серпня 2014 року заборгованість за простроченими та поточними нарахуваннями по кредиту, процентами за кредитним договором становить 13834,45 дол. США та 2490,42 грн., а саме: заборгованість по щомісячній комісійній винагороді (прострочена) - 2490,42 грн., заборгованість по кредиту (поточна) - 13 793,49 дол. США, заборгованість по процентам (поточна) - 41,16 дол. США. Банк просив розглянути дійсну претензію та сплатити банку протягом 10 днів від дати отримання даної претензії суму заборгованості за простроченнями та поточними нарахуваннями по кредиту, процентами за кредитним договором /а.с.20/. Відповідачі у десятиденний строк з дня отримання вимоги Банку щодо дострокового повернення коштів не виконали. 11 червня 2015 року банк звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитом. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів та пені після 12 серпня 2014 року (дата пред`явлення вимоги до позичальника) не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Такий висновок узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18. В зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення процентів та пені нарахованих після пред`явлення вимоги до відповідачів є необґрунтованими, тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 315,98 доларів США. Також, банк посилаючись на п.1.3 кредитного договору просив стягнути з відповідачів заборгованість по щомісячній комісії у розмірі 57866,64 грн. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору передбачено, що комісія за обслуговування кредиту - 0,2% від початкової суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Оплата здійснюється у національній валюті України за курсом НБУ на дату нарахування банком комісійної винагороди згідно з п. 3.1.8 цього договору. З огляду на те, що у зазначеному пункті не зазначено, за які саме послуги цю комісію встановлено та фактично позичальник мав сплачувати за послуги, що супроводжували кредит, вказана умова договору не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». У зв`язку з цим суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до п. 3.3.4 договору іпотеки іпотекодавець зобов`язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. 10 квітня 2014 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір добровільного страхування майна серії ГМ № 173/000/14000786, на період з 11 квітня 2014 року по 10 квітня 2015 року. Станом на момент пред`явлення цього позову до суду, доказів укладення відповідачем із страховими компаніями договорів страхування нерухомого майна не надано, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 7750 грн. Щодо відмови у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості з поручителя суд зазначає наступне. Під час розгляду справи судом було встановлено, що [INFO] відповідач [PERSON] помер /а.с.131/. Із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернулася його дружина - [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного скік м. Кіровограда від 14 березня 2019 року [PERSON] залучено в якості правонаступника померлого [PERSON] Листом від 26 лютого 2019 року Кропивницька районна державна нотаріальна контора повідомила, що 26 січня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером [ADDRESS] та на земельну ділянку, кадастровий номер 3522580300:02:000:0547, площею 4,9608 га, що розташована на території Аджамської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Позивачем не зазначено обставин на підтвердження, що ним як кредитором, у строки, передбачені законом, були заявлені вимоги до спадкоємця. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц зазначила, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Таким чином, при визначенні зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення зазначає саме розмір іноземної валюти, що підлягає стягненню. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] отримала кредит у іноземній валюті, тому до стягнення з неї підлягає борг за кредитом, виражений у валюті зобов`язання - доларах США. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 03-101192008-Ф від 27 березня 2008 року в розмірі 13791,92 доларів США, заборгованість по процентам в розмірі 315,98 доларів США та штраф за невиконання умов договору іпотеки в розмірі 7 750 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача 5724,44 грн. пропорційно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial