Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 9 липня 2005 року. Мають сина [PERSON] , [INFO] . 09 грудня 2019 року шлюб між ним і [PERSON] був розірваний. Відповідно до виконавчого листа № 2-3077/2009 від 19.10.2009 року, виданого на підставі рішення Індустріального районного суду від 06.10.2009 року, з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.09.2009 року. Позивач зазначає, що у зв`язку з народженням у нього в новому шлюбі другої дитини, [PERSON] , [INFO] , подальша сплата аліментів у повному розмірі є неможливою. З 26.06.20018 року він не має постійної роботи, його заробіток носить нерегулярний характер. За цих підстав, відповідно до статті 192 СК України, позивач [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1200 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Новік С.В. не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій просив задовольнити позов частково в розмірі, який визнаний відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, електронною поштою направила на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких вважає суму аліментів у розмірі 1200 грн., яку просить стягувати позивач необґрунтованою, оскільки прожитковий мінімум для дітей відповідного віку постійно зростає. За цих підстав відповідач просить відмовити позивачу у зменшенні аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1200 грн. щомісяця; зменшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) позивача, справу розглянути без її участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 9 липня 2005 року. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 9 грудня 2009 року шлюб між сторонами був розірваний. Дитина проживає разом із відповідачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 6 жовтня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07.09.2009 року. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] має дитину [PERSON] , [INFO] . 30 листопада 2016 року [PERSON] укладений шлюб із [PERSON] . Згідно з копією трудової книжки позивача, останнього було звільнено з роботи з 26.06.2018 року. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає доведеним, що з часу стягнення з позивача за рішенням суду аліментів на утримання сина змінилося його сімейне та матеріальне становище, оскільки ним укладено новий шлюб та на його утриманні знаходиться дочка [PERSON] , яка народилася [INFO] . Крім того, з 26.06.2018 року позивача було звільнено з роботи. Отже, з урахуванням сімейного та матеріального стану позивача, а також часткового визнання відповідачем позову, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , необхідно зменшити з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки в силу частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та, на переконання суду, позивач в змозі сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки він знаходиться у молодому віці, не є інвалідом, отже, має можливість працювати та утримувати свого сина. Таким чином, позов [PERSON] необхідно задовольнити частково, присудивши стягувати з нього аліменти утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки за змістом статті 192 СК України змінений розмір аліментів застосовується з часу набрання рішенням суду законної сили, стягнення аліментів у зміненому розмірі з часу пред`явлення позову законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Оскільки позов задоволено частково, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 512 грн. 37 коп. (66,68 %).

Outcome: partial