Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києві з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивувала тим, що 03 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Причиною цьому стало те, що вони з відповідачем зовсім різні люди, мають різні погляди на життя. Вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, тому звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києві від 19 травня 2021 року, вищевказану позовну заяву передано для розгляду за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до\~ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. На електронну адресу суду направила заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує та проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 419, що підтверджено Свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] виданим 03 квітня 2015 року. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved