Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (далі - Позивач, Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач 1, Позичальник), [PERSON] (далі - Відповідач 2, Поручитель) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 20.05.2008 р. між Публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] укладено договір кредиту № 38.3/АА-00044.08.2., відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 13 978 доларів США 72 центи терміном по 20.05.2013 р. включно, за плату в розмірі 13 % річних. 17.10.2008 р. між Банком та Відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних. 25.12.2009 р. між Банком та Відповідачем 1 було укладено Додатковий договір № 2. 28.04.2010 р. між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 2. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач 1, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 20.05.2008 р. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. В позовних вимогах позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» суму боргу за кредитним договором № 38.3/АА-00044.08.2 від 20.05.2008 р. в розмірі 3 220 доларів США 06 центів та 2 620 338,43 грн., судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечував, пояснивши, що Банк в односторонньому порядку збільшив обсяг відповідальності Поручителя та з цих підстав вважає, що порука є припиненою. Також, посилався на те, що Відповідач 1 має на утриманні мати пенсійного віку, дохід самого Відповідача в місяць складає біля трьох тисяч та просив суд зменшити розмір неустойки до 10 % від тіла кредиту. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. 20 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 38.3/АА-00044.08.2. (а.с. 6-12). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 13 978 доларів США 72 центи терміном по 20.05.2013 р. включно, за плату в розмірі 13 % річних. 20 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 38.3/АА-00044.08.2-3. (а.с. 16-21). 17 жовтня 2008 року між Банком та Відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору (а.с. 24-25). Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних. 25 грудня 2009 року між Банком та Відповідачем 1 було укладено Додатковий договір № 2 (а.с. 26). 28 квітня 2010 року між Банком та Відповідачем 1 було укладено Додатковий договір № 2 (а.с. 28). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконував належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань допускається. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач 1, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, залишилася, та сплати процентів. Таким чином, станом на 16.05.2014 р. заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить сума кредиту - 3 220 доларів США 06 центів, 3 % річних - 13 382,17 грн., пеня - 2 606 956,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 30-32). З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань Відповідача-1 кредитним договором. Позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки від 20.05.2008 р. (а.с. 22-23). Відповідно до умов Договору поруки, Відповідач-2 зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання Відповідачем -1 усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного догові Відповідальність Відповідача-1 та Відповідача-2 є солідарною. Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, у випадку невиконання Відповідачем-1 його зобов'язання за Кредитним договором, Позивач має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Відповідача-2. Так, суд, дослідивши матеріали справи вважає, що зобов'язання Відповідача 2, передбачені вказаним Договором поруки, повинні бути припиненими з наступних підстав. Відповідно до умов Кредитного договору передбачено плату за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних. 17 жовтня 2008 року між Банком та Відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору відповідно до п. 1 Додаткової угоди, процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних. Судом встановлено, що з 17 жовтня 2008 року Позивачем без згоди Відповідача 2 були внесені істотні зміни до Кредитного договору, а саме була збільшена процентна ставка за користування кредитом до 16 % річних. Таким чином, розмір грошових зобов'язань Відповідача-1 збільшився перед ПАТ «РОДОВІД БАНК», отже і грошові зобов'язання та обсяг відповідальності Відповідача-2 збільшились без її згоди. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов 'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 відповідно до частини першої статті 559 Цивільного кодексу України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Для зміни основного зобов'язання, якщо воно забезпечено порукою, необхідною є згода третьої особи, яка не є безпосереднім його учасником - поручителя. У тих випадках, коли боржник і кредитор змінюють умови основного договору таким чином, що тягне збільшення обсягу зобов'язання поручителя без його згоди, порука вважається припиненою і поручитель не залишається зобов'язаним навіть на початкових умовах договору. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі збільшення розміру плати за кредитом, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо. Судом встановлено, що Позивач в односторонньому порядку підвищив річну процентну ставку за кредитним договором та про повідомлення Відповідача 2 за договором кредиту не здійснив, як і не отримав згоди на продовження договору поруки на нових умовах, пов'язаних зі збільшенням відповідальності поручителя (позивача за зустрічним позовом). Оскільки внаслідок здійснення без згоди Відповідача 2 збільшився обсяг її відповідальності як поручителя, а також враховуючи, що після підвищення відсоткової ставки будь-які зміни або доповнення в договір поруки не вносились, зобов'язання щодо забезпечення Кредитного договору порукою є припиненими на підставі закону. Згідно статей 256, 527, 530, ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зроблено до винесення ним рішення. Частино 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що позивач нараховує пеню та 3 % річних по тілу кредиту з 13.07.2009 р. по 23.04.2015 р., пеню та 3 % річних по процентам з 11.08.2009 р. по 10.07.2013 р. Під час розгляду справи представник відповідача 1 просив застосувати позовну давність до 3 % річних в межах трирічного терміну, а до пені спеціальний строк позовної давності відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 258 ЦК України - один рік. Так, відповідно до розрахунку, який міститься в матеріалах справи (а.с. 100) сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 01.05.2014 р. по 01.05.2015 р. становить 19 847 доларів США 36 центів, сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту з 01.05.2014 р. по 01.05.2015 р. становить 0 доларів США 00 центів, сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за період з 01.05.2012 р. по 01.05.2015 р. становить 459 доларів США 41 цент, сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 01.05.2012 р. по 01.05.2015 р. становить 3 долара США 70 центів. В судовому засіданні представник відповідача 1 визнав дані суми боргу, враховуючи строки позовної давності у повному обсязі та погодився з даним розрахунком. Будь-яких доказів належного виконання умов договору, повернення кредиту та сплати процентів та його користування Відповідачем 1 суду не надано, натомість, визнані сторонами обставини згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, розмір нарахованої Відповідачу 1 пені за порушення ним умов договору становить 419 422,24грн., що значно перевищує як проценти за фактичне користування кредитом, так тіло кредиту. З урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає можливим зменшити розмір пені за порушення умов Кредитного договору до 60 000,00 грн. Отже, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням зменшеного розміру пені загальна заборгованість за кредитним договором № 38.3/АА-00044.08.2 від 20.05.2008 р. Відповідача складає: заборгованість тіло кредиту в розмірі 3 220,06 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 68 114,91 грн., три відсотки річних 463,11 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 9 796,30 грн., пеню в розмірі 60 000,00 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що після підвищення відсоткової ставки будь-які зміни та доповнення в договір поруки не вносились, зобов'язання щодо Кредитного договору порукою є припиненими на підставі закону, також суд застосовує ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо позовних вимог до пені, та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до трьох відсотків річних, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з Відповідача-1 на користь Позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 3 654,00 грн. (а.с. 36).

Outcome: partial