Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Крім позивача в квартирі була зареєстрована його дружина [PERSON], яка померла 24.05.2018, дочка [PERSON], неповнолітній син дочки [PERSON], [INFO]. Однак дочка і її неповнолітній син не проживають у зазначеному житловому приміщенні понад один рік, виїхали на постійне місце проживання у Росію, не оплачують комунальні послуги, будь-якої участі в утриманні житла не приймають. Разом з тим, реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у реалізації права вільно володіти та розпоряджатися своїм майном, належними чином оформити субсидію, на яку він має право, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, оскільки їх реєстрація порушує права позивача як власника вільно володіти і розпоряджатися належним йому майном. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому ЦПК України порядку. Суду надала нотаріально посвідчену заву про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], яка належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САВ №597007 від 13.08.2007 Згідно довідки про склад сімї, виданої відділом реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району від 11.06.2018 №04-42/3-4/1841, за вказаною адресою крім власника [PERSON], на теперішній час зареєстровані дочка [PERSON], малолітній син дочки [PERSON], [INFO]. Факт не проживання відповідачів за вказаною адресою понад рік підтверджується поясненнями позивача, та визнається [PERSON], про що нею надано заяву, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], №493 серія ННВ 694819, про визнання позову та згоду на зняття її та її малолітнього сина з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідно до ч.1\~ст. 316 ЦК України,\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб.\~Частиною 1\~ст.317 ЦК України\~встановлено, що власникам належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно\~ст. 319 ЦК України\~власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку (квартири) визначені у\~статті 383 ЦК України\~та\~статті 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише за підстав, передбачених законом. Згідно вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] та її малолітній син у спірній квартирі не проживають понад один рік без поважних причин, вони є такими, що втратили право на користування цим житлом. На підставі наведеного суд вважає, що позов про усунення перешкод у користуванні власністю і визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим, підтвердженим належними доказами\~\~і підлягає задоволенню.

Outcome: approved