Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що він є власником ? частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Інша ? частина вищевказаної квартири була придбана його дружиною [PERSON], яка померла 15.03.2002 року. В даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Вказував, що реєстрація додаткових осіб в будинку впливає на загальну вартість оплати комунальних послуг, які йому доводиться сплачувати самостійно, а відсутність відповідача створює йому перешкоди в оформленні субсидії для оплати комунальних послуг, так для оформлення необхідно враховувати зареєстрованих осіб та підтвердження їх доходів. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за вищевказаною адресою. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за йоговідсутності, відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст.280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 за № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, першого Протоколу та Протоколів №72, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплене принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~321 ЦК України). Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачу [PERSON] та його дружині [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 23.08.1996 року посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за № 5383, було придбано квартиру [ADDRESS]. 15.03.2002 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 904 та15.03.2002 року Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, видано свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 216050. Відповідно до довідки, виданої КП «Житлово-експлуатаційною організацією № 2» ПМР від 24.05.2018 року, за адресою: [ADDRESS]. зареєстровані: 2 особи, в тому числі [PERSON] Відповідач у спірній квартирі не проживає з 2002 року, згідно акту 2015 року складеного свідками [PERSON], [PERSON] Відповідно до\~ст.47 Конституції України\~ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Це ж положення закріплено в\~ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з актів обстеження факт не проживання відповідача за місцем реєстрації в спірній квартирі з 2002 року підтверджується. Враховуючи, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад строки, встановлені законодавством, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved