overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

у травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Гадяцької міської ради про продовження строку звернення до нотаріуса для отримання спадщини, вказуючи, що у серпні 2010 року померла його дружина [PERSON] Після смерті дружина відкрилася спадщина, але у встановлений законом шестимісячний строк позивач з заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки захворів та тривалий час лікувався, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Суд встановив, що 26 травня 1955 року в відділі РАЦС Гадяцького РУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON] є спадкоємцем майна, що знаходиться по [ADDRESS] в м. Гадяч померлої [PERSON] [INFO] року в с. Бобрик Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Бобрицької сільської ради на дату смерті [PERSON] була зареєстрована [ADDRESS], фактично з нею проживав її чоловік [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] справа не відкривалася. Відповідно довідки Гадяцької ЦРЛ [PERSON] перебував на лікуванні з 05.02.11р. по 14.02.11р. з діагнозом цефалічний синдромом. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини захворювання [PERSON] Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

у травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Лютенської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що у червні 2007 року померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Позивач не оформив спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в зв'язку з тим, що з [INFO] року по 5 квітня 2012 року відбував покарання в Комсомольському СІЗО, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Лютенька Гадяцького району, його матір'ю є [PERSON] На підставі розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації від 15 серпня 2002 року № 546 [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 640182. [INFO] року в с. Лютенька Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Гадяцької державної нотаріальної контори після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно довідки про звільнення [PERSON] відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з [INFO] р. по 5 квітня 2012 р. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини перебування позивача в місцях позбавлення волі. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 05 жовтня 1996 року Зазимською сільською радою Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 6. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні відносини з відповідачем не склалися через великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя. З часом відносини між ними поступово погіршились, що призвело до того, що з жовтня 2008 року стали проживати окремо, припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала та зазначила, що примирення між нею і позивачем не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 жовтня 1996 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії - [NUMBER] виданим 05 жовтня 1996 року Зазимською сільською радою Броварського району Київської області. Із пояснень сторін вбачається, що вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не проживають разом із жовтня 2008 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між - [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 жовтня 2005 року вони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені з лютого 2010 року, з цього часу вони перестали вести спільне господарство. Причиною стало непорозуміння в поглядах на сімейні відносини, ставлення один до одного та своїх подружніх обов'язків, що призводило до сварок, внаслідок чого подружжя втратили почуття любові і поваги один до одного. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22.10.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2437, між [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2005 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 30.08.2006 року, [PERSON] народилася [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 05 серпня 2006 року Виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 37. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З часом відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до того, що з січня 2014 року вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала, примирення між нею та позивачем не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 серпня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 05 серпня 2006 року Виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київській області. Із пояснень сторін вбачається, що вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не проживають разом із січня 2014 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між - [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 25 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1025. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З часом відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до того, що з листопада 2013 року вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала, примирення між нею та позивачем не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 листопада 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 25 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Із пояснень сторін вбачається, що вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не проживають разом із листопада 2013 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між - [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1645. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З часом відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до того, що з 2003 року вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала, примирення між нею та позивачем не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 листопада 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 26 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві. Із пояснень сторін вбачається, що вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не проживають разом із червня 2003 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між - [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 30 вересня 1989 року Виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 37. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З часом відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до втрати почуття любові та довіри. З квітня 2014 року вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала, примирення між нею та позивачем не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 вересня 1989 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] повторно виданим 04 квітня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Із пояснень сторін вбачається, що вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не проживають разом із квітня 2014 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між - [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 3 200 грн. Свої вимоги мотивує тим, що в період з 25 грудня 2013 року по 10 березня 2014 року він надав відповідачці позику на загальну суму 3 200 грн. в строк до 30 квітня 2014 року, що підтверджується борговою розпискою відповідачки. У встановлені розпискою строки відповідачка борг не повернула. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, про причину неявки суд не повідомила. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Борговою розпискою [PERSON] стверджується, що остання отримала від [PERSON] грошову позику на загальну суму 3 200 грн. на строк до 30 квітня 2014 року. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони вправі укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним правилам цивільного законодавства. На підставі ст. 202 ЦК України правочином вважається дія особи, яка спрямована на придбання, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. При укладанні правочину позики між позивачем та відповідачем були виконані загальні вимоги, виконання яких необхідно для дійсності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин являється правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо вона не визнана судом недійсною. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Положення статті 1047 зазначеного Кодексу встановлюють, що на підтвердження укладення договору стр. 2 із 2 позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який підтверджує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В разі якщо боржник своєчасно не повернув суму боргу, то згідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України він повинен сплатити грошову суму боргу відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] грошового боргу у розмірі 3 200 грн. Згідно ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 24 вересня 1988 року він і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради народних депутатів Київської області, актовий запис № 496. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося, через нерозуміння один одного, різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Між ними часто виникали сварки, що призвели до припинення шлюбних стосунків, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Їхня сім'я фактично розпалася, а шлюб носить лише формальний характер. Надання строку для примирення є недоцільним. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], укладений 24 вересня 1988 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 вересня 1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради народних депутатів Київської області, актовий запис № 496. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району й була його матір'ю. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,2744 га на території Пилипи-Борівської сільської ради, належної покійній на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 228201 виданого Томашпільською РДА 28 лютого 2003 року . Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна матері за законом першої черги. Позивач звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак йому у цьому відмовлено за пропуском строку для прийняття спадщини. Як вбачається з заяви про доповнення позовних вимог [PERSON] своєчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки є людиною похилого віку та постійно хворів. Від спадщини позивач не відмовлявся, спадщину згідний прийняти. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] у с. Пилипи-Борівські Томашпільського району померла [PERSON] (а. с. 3). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,2744 га на території Пилипи-Борівської сільської ради, належної покійній на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 228201 виданого Томашпільською РДА 28 лютого 2003 року (а. с. 7). [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за законом першої черги, так як є її сином (а. с.5, 6). Інших спадкоємців, що прийняли спадщину немає. Також [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку для прийняття спадщини (а. с.9). Обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважними, так як такі обставини сторонами визнаються, а тому вважає визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved