Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3492 від 09.08.2007 року (далі - договір), укладеного між позивачем та відповідачем, позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти, надання здійснюється окремими частинами - траншами, в межах максимального ліміту заборгованості до 105700,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 08.08.2022 року. 15.09.2008 року між відповідачем та позивачем було підписано додаткову угоду №1 про внесення змін до договору, в якій сторони дійшли згоди змінити розмір процентної ставки, а саме до 13,5 % річних. 26.05.2010 року між відповідачем та позивачем було підписано додаткову угоду до договору, в якій сторони дійшли згоди змінити не відновлювальну кредитну лінію на відновлювальну, розмір процентної ставки встановлено 14,21 % річних з кінцевим терміном повернення кредитної заборгованості до 08.08.2027 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 199442,07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.10.2015 року становить 4218859,36 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3492 від 09.08.2007 року (далі - договір), укладеного між позивачем та відповідачем, позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти, надання здійснюється окремими частинами - траншами, в межах максимального ліміту заборгованості до 105700,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 08.08.2022 року. 15.09.2008 року між відповідачем та позивачем було підписано додаткову угоду №1 про внесення змін до договору, в якій сторони дійшли згоди змінити розмір процентної ставки, а саме до 13,5 % річних. 26.05.2010 року між відповідачем та позивачем було підписано додаткову угоду до договору, в якій сторони дійшли згоди змінити не відновлювальну кредитну лінію на відновлювальну, розмір процентної ставки встановлено 14,21 % річних з кінцевим терміном повернення кредитної заборгованості до 08.08.2027 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (пеню), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача станом на 02.10.2015 року за договором становить 199442,07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.10.2015 року становить 4218859,36 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 87954,70 доларів США (1860532,77 грн.), заборгованості по відсоткам - 77017,54 доларів США (1629175,72 грн.), пені за несвоєчасне повернення кредиту - 8952,90 доларів США (189383,38 грн.), пені за несвоєчасне повернення відсотків - 25516,93 доларів США (539767,49 грн.). Даючи юридичну оцінку доказам суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по кредитному договору в розмірі 199442,07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.10.2015 року становить 4218859,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 63282,90 грн.

Outcome: approved