Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У суд з позовною заявою звернувся [PERSON] в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності за законом на спадкове нерухоме майно: зокрема, житловий будинок -А-1, прибудова -а, гараж - б, сарай Б-1, огрожу-1, питний колодязь -к, котре знаходяться по [ADDRESS], що у відповідності до технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна.. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] після його смерті залишилось спадкове нерухоме майно, яке він успадкував за законом. Спадщину [PERSON] прийняв, оскільки в передбачений законом строк, в порядку ст. 1269 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, останній, як спадкоємець не може отримати свідоцтво про право на вказану спадщину за законом, через відсутність державної реєстрації спадкового нерухомого майна. В судове засідання сторони не з'явилися, проте від останніх надійшли відповідно заяви про розгляд справи у їх відсутності, в тому числі від представника відповідача проте, що позов [PERSON] визнають повністю. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2013 року, [PERSON] помер [INFO] в м. Любомль, Волинської області. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.08.1959 році, вбачається, що батьком позивача був спадкодавець [PERSON]. Із заяви від 18.06.2014 року № 31, яка надійшла до приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину за законом, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON]. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2014 року, вбачається, що [PERSON]. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. З довідки від 29.04.2014 № 1025 виданої Любомльською міською радою вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS]. З будинкової книги для прописки громадян, вбачається, що [PERSON], проживав [ADDRESS]. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна, котре знаходиться по [ADDRESS], вищевказаному чинному законодавству і рішенням комісії рекомендовано [PERSON] узаконити вказане спадкове нерухоме майно. З довідки до акта огляду МСЕК сер.ВЛН № 0117213 вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи. Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 38235493 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 56208687. Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved