Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 22 лютого 2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], спір про поділ майна між ними відсутній. Шлюбні відносини між ними припинились остаточно з лютого 2016 року, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них постійно виникають сварки й непорозуміння, шлюб існує формально. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сімї неможливим. Посилаючись на викладене, позивач просив шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.02.2013 року в Центрально-Міському районному у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 71. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], спір про поділ майна відсутній. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в лютому 2016 року, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved