Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 липня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 114). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в період спільного проживання у сторін народились: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 29 липня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 114), що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 16 березня 2016 року. В період спільного проживання у сторін народилося народились: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні інтереси та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4\~ст. 206 ЦПК України. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не вказувала, що бажає змінювати прізвище на дошлюбне, тому після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище «[PERSON] ». Оскільки відповідач позов визнав, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивачки [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору, що становить 454 грн., решта 454 грн. стягується з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved