Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту наявності досвіду роботи у сільському господарстві. Як підставу заяви зазначив, що звертається до суду з відповідною заявою в звязку з необхідністю подальшого звернення до головного управління держземагентства у Харківській області про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства та передачі в оренду земельних ділянок. Відповідно до вимог чинного законодавства України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених законом. До заяви для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Зазначає, що оскільки на даний час перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві Кабінетом Міністрів України не затверджений, він не має змоги реалізувати своє право на відведення в оренду земельних ділянок ніяким іншим шляхом, крім звернення до суду із відповідною заявою. Наявність у нього досвіду роботи у сільському господарстві підтверджується записами у трудовій книжці, відповідно до яких він у період з 23.07.2014 року по 01.11.2014 року працював у сільському господарстві, а саме на посаді головного інженера у фермерському господарстві «Восход А» та має стаж роботи у сільському господарстві. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видами діяльності фермерського господарства «Восход А» є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві та інше. Заявник просить встановити факт наявності у нього досвіду роботи у сільському господарстві. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та наполягав на її задоволенні. При цьому пояснив, що до будь-яких інших органів для вирішення цього питання заявник не звертався. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надавши письмові пояснення, зазначив, що порядок надання в користування земельних ділянок державної та комунальної власності врегульований статтями 123, 124 Земельного кодексу України. Крім цього, відносини з приводу отримання земельних ділянок для ведення фермерських господарств врегульовані Законом України «Про фермерське господарство», де статтею 7 цього Закону передбачено, що до заяви про отримання земельної ділянки у власність чи у користування додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено наступне. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення представника заявника, зясувавши позицію представника заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених законом. Положеннями ст. 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання в користування земельних ділянок державної та комунальної власності. Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування земельні ділянки. Згідно ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» до заяви для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. У відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року, яким проаналізовано судову практику з розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не повязується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її предявлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно із статтею 256 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатися в судовому порядку. Також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до записів у трудовій книжці [PERSON] у період часу з 23.07.2014 року по 01.11.2014 року працював на посаді головного інженера у фермерському господарстві «Восход А» (а.с. 9). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видами діяльності фермерського господарства «Восход А» є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві та інше. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Єдиною підставою для звернення [PERSON] до суду із відповідною заявою була відсутність переліку документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, який затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно оголошеному у судовому засіданні листу Головного управління Держземагенства у Харківській області Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2015 року № 584 , яка набрала чинності 18.08.2015 року затверджено Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві. Відповідно до пояснень представника заявника в судовому засіданні, [PERSON] щодо підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві до будь-яких інших органів не звертався, та не позбавлений такої можливості.

Outcome: dismissed