Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У січня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом у якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] на період його навчання в розмірі 1000 гривень щомісячно. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що їх з відповідачем повнолітній син проживає з нею та у зв'язку з навчанням потребує коштів на проїзд, харчування купівлю підручників, одягу. Відповідач працездатний та працює неофіційно, а тому має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено [PERSON]. У судовому засіданні позивачка та третя особа позов підтримали. Позивачка підтвердила обставини вказані у позовній заяві. Додатково пояснила, що вона працює на ставку 0,25 від мінімальної. Вона з сином проживає у квартирі матері. Власного житла не має. Їй відомо, що чоловік працює не телебаченні. Він винаймає житло у м. Києві. Він сплачував аліменти останнім часом у грудні 2014 року - 1600 гривень, в січні 1000 гривень, в лютому 800 гривень. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Заперечень проти позову не надіслав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( стаття 200 СК України ). З досліджених судом доказів вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24 квітня 2004 року ( а.с. 11). Сторони є батьками вже повнолітнього [PERSON], [INFO] ( а.с. 12 ). [PERSON] проживає з матір'ю ( а.с.9) та навчається в ПТУ № 4 на неповному державному забезпеченню. Термін навчання з 09.01.2013 по 30.06.2016 (а.с. 20). [PERSON] отримує стипендію близько 300 гривень щомісячно ( а.с. 25). Розмір заробітної плати позивачки з серпня 2014 року по січень 2015 року складав 312,5 грн. щомісячно ( а.с. 26). Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, що батько останнім часом перераховував на його банківську картку аліменти. Востаннє в січні 2015 року перерахував близько 800 грн. Батько проживає у м. Києві. Виходячи із загальновідомих потреб у їжі та одязі, із врахуванням того, що внаслідок навчання на стаціонарному відділенні повнолітній син сторін не має можливості працювати, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки сплачував аліменти на сина кілька місяців тому до досягнення ним повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на розмір доходу позивачки, якай складає близько 300 гривень на місяць, а отже неможливість утримання нею свого повнолітнього сина, а також на ту обставину, що [PERSON] отримує стипендію. Аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно є такими, які в змозі сплачувати відповідач та є необхідними і достатніми, яких потребує повнолітній син відповідача у зв'язку з навчанням. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України, судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 234 гривень 60 копійок, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial