Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

У травні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 червня 2014 року між ним та [PERSON] (змінив прізвище на [PERSON]) О.О. укладено усний договір про продаж належного позивачу транспортного засобу марки SKODA Octavia Tour, 2007 року випуску, ідентифікатор ТЗ TMBDL41UX7B009126, державний номерний знак [NUMBER]. За вказаним договором [PERSON] зобов'язався реалізувати зазначений автомобіль за 13 500 (тринадцять тисяч п'ятсот) доларів США, та кошти від продажу передати позивачу. 12.06.2014 року позивач надав відповідачу довіреність на право розпорядження автомобілем SKODA Octavia Tour, державний номерний знак [NUMBER], посвідчену приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі за № 2023. 05.07.2014 року автомобіль SKODA Octavia Tour, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] відчужено громадянину [PERSON], зареєстрований: Київська обл.. м. Ірпінь, при цьому кошти отримані від продажу зазначеного автомобіля. [PERSON] були привласнені і позивачу не повернуті. Станом на 23.05.2017 р. офіційний курс гривні до долара США., встановлений Національним банком України, становить - 26.341917. Отже, сума неповернутих коштів, отриманих від продажу автомобіля, становить: 13 500*26,341917=355615,88 грн. З огляду на викладені обставини, позивач змушений звернутися із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача кошти, отримані від продажу автомобіля, у розмірі 355\~615 (триста пятдесят пять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 88 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи та покази свідків, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 196422 [PERSON] на праві власності належав транспортний засіб марки SKODA Octavia Tour, 2007 року випуску, ідентифікатор ТЗ TMBDL41UX7B009126, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до копії довіреності від 12 червня 2014 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 2023, [PERSON] уповноважує [PERSON] продати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 196422, виданого 27 травня 2008 року Броварським РЕВ ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, автомобіль марки SKODA, модель Octavia Tour, 2007 року випуску, тим ТЗ-легковий комбі В, номер шасі (кузова, рами) TMBDL41UX7B009126, реєстраційний номер [NUMBER], зданий, транзитні номерні знаки 10ВІ9005, знятий з обліку 06 червня 2014 року Броварським ВРЕВ ДАІ в Київській області (а.с. 3). Також, зі змісту довіреності вбачається, що для продажу вищевказаного автомобіля [PERSON] надав право [PERSON] представляти його інтереси в установах та організаціях, в тому числі в органах ДАІ, станціях технічного обслуговування, нотаріальних конторах, комісійних магазинах, страхових компаніях, подавати від його імені заяви у відповідні установи та організації, отримувати необхідні довідки та документи, розписуватися за нього, обумовлювати умови та ціну договору купівлі-продажу за його власним розсудом, підписувати договір купівлі-продажу, отримувати належні йому гроші за договором купівлі-продажу, сплачувати встановлені законодавством України податки, переганяти автомобіль, виконувати всі інші дії, повязані із виконанням даної довіреності. Відповідно до даних розписки від 21.06.2014 р. [PERSON] прийняв від [PERSON] за довіреністю для реалізації автомобіль SKODA Octavia Tour, 2007 року випуску, ідентифікатор ТЗ TMBDL41UX7B009126, державний номерний знак [NUMBER]. Оціночна вартість 13\~000 (тринадцять тисяч) дол. США. Також, після реалізації даного автомобіля, зобовязався повернути вказану вище суму [PERSON] (а.с. 6). Із матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність, відповідно до якої [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 12 червня 2014 р., уповноважує [PERSON], або [PERSON], або [PERSON] бути уповноваженим (и) представником (ами) в усіх організаціях, підприємствах, установах, незалежно від підпорядкування та форми власності, в тому числі в органах Державтоінспекції, з усіх питань щодо володіння, користування та продажу належного [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІС № 196422, виданого Броварським РЕВ 27 травня 2008 року, автомобіля марки SKODA Octavia Tour, 2007 року випуску, ідентифікатор ТЗ TMBDL41UX7B009126, державний номерний знак [NUMBER]. Для цього [PERSON] надав право вказаним особам, зокрема: переганяти вищевказаний автомобіль, продавати, подавати від його імені заяви, отримувати необхідні довідки та документи, розписуватися за нього, отримувати належні йому гроші, укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати по таким угодам гроші, а також виконувати всі інші дії, повязані із цією довіреністю (а.с. 73). Також, матеріалами справи встановлено, що 29 червня 2014 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі Комісіонер), що діє на підставі свідоцтва про Державну реєстрацію, та з іншої сторони [PERSON] (далі Комітент), що діє від імені [PERSON], що діє від імені [PERSON], на підставі довіреності НАА № 768966 від 22 червня 2014 р. укладено Договір комісії, відповідно до п. 1.1. якого Комісіонер за дорученням Комітента зобовязався виконати в інтересах останнього, але від свого імені дії повязані з продажем спірного транспортного засобу (а.с. 75). Відповідно до п. 1.5. Договору комісії призначена ціна продажу транспортного засобу 85\~000 грн. Як вбачається із довідкирахунку серії ВІА № 672564, виданої 29 червня 2014 року ФОП [PERSON], [PERSON] продано і видано автомобіль марки SKODA Octavia Tour, 2007 року випуску, ідентифікатор ТЗ TMBDL41UX7B009126, державний номерний знак [NUMBER]. Вартість транспортного засобу 85\~000 грн. (а.с. 72). Із матеріалів справи вбачається, що у звязку із реєстрацією шлюбу 18 лютого 2016 року із [PERSON] прізвище відповідача із «Крук» змінено на «Сольц», про що свідчить копія актового запису про шлюб № 78 (а.с. 4). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач по справі доводиться йому колишнім зятем, і після розірвання шлюбу із його дочкою відповідач проживав деякий час зі свідком. Свідку не відомо чим займався відповідач, однак бачив, як останній приїздив додому кожного разу на різних машинах. Позивача у даній справі свідок не знає. Був момент, коли відповідачу передавали ключі від якоїсь машини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що знає сторін у даній справі. Свідок разом із сином позивача передавали автомобіль SKODA\~Octavia\~Tour,\~державний номерний\~знак [NUMBER],та ключі від нього [PERSON] Свідку не відомо з якою метою здійснювалася передача вказаного авто. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що чула розмову між позивачем та відповідачем, які домовлялися про те, що [PERSON] зобовязується продати належний позивачу автомобіль SKODA, та, в результаті здійснення такого продажу, повернути гроші. Свідок [PERSON], який є сином позивача, пояснив, що в 2014 році він зі своїм батьком вирішили продати машину SKODA Octavia Tour, яка належала батьку. Відповідач у справі є знайомим свідка і запропонував свою допомогу у здійсненні продажу авто. Після цього, позивач оформив на відповідача довіреність по продажу авто. Між сторонами була домовленість про те, що автомобіль має бути проданий за 13\~000-13\~500 дол. США. Після оформлення довіреності, свідок, разом із своїм братом та [PERSON] відвезли машину та передали її тестю відповідача. Свідку відомо, що відповідач продав авто, але гроші за його продаж віддавати позивачу відмовляється. Свідок [PERSON], який є сином позивача, пояснив, що його брат та батько у 2014 році вирішили реалізувати автомобіль SKODA, щоб потім придбати інший. Свідок ще раніше бачив відповідача, який приїздив до них додому. На відповідача оформлено довіреність для продажу вказаного авто. Також, [PERSON] власноруч написав розписку, відповідно до якої зобовязався повернути позивачу гроші у розмірі 13\~000 дол. США за продажу авто. Свідок разом із своїм братом та [PERSON] відвезли авто якомусь чоловікові, який доводився тестем відповідачу. Відповідач автомобіль продав, однак кошти не повернув. Свідок разом зі своїм батьком та іншим братом зверталися до відповідача щодо повернення авто або 13\~000 дол. США, однак, останній ухилявся, змінював адреси свого проживання. Також, відповідачем змінено прізвище, де він на даний час знаходиться свідку не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що із відповідачем у даній справі він познайомився на автобазарі в Києві, де останній продавав автомобіль SKODA. Ціна авто була більше 10 тис. доларів США. Свідок придбав авто у [PERSON], віддав відразу гроші, після чого відповідач оформив довіреність. Машина була у гарному стані. Через тиждень свідок продав цю машину. Продав за трохи більшу ціну ніж купував. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом\~ст.\~1000\~ЦК України\~За договором\~доручення одна\~сторона (повірений)\~зобов'язується\~вчинити від\~імені та\~за рахунок\~другої сторони\~(довірителя)\~певні юридичні\~дії.\~Правочин,\~вчинений повіреним,\~створює,\~змінює,\~припиняє цивільні\~права та\~обов'язки\~довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Згідно із ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Відповідно до ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Як передбачено\~ч.\~1\~ст.\~1005\~ЦК України\~повірений повинен\~виконати дане\~йому доручення\~особисто. Повірений має право передати виконання доручення іншій особі (замісникові), якщо це передбачено договором або якщо повірений був вимушений до цього обставинами, з метою охорони інтересів довірителя. Повірений, який передав виконання доручення замісникові, повинен негайно повідомити про це довірителя. У цьому разі повірений відповідає лише за вибір замісника. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст.\~89\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладені обставини вбачається, що своєю довіреністю від 12 червня 2014 року позивач уповноважив [PERSON] продати належний йому автомобіль марки SKODA, модель Octavia Tour, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Для продажу вищевказаного автомобіля надав право [PERSON] також обумовлювати умови та ціну договору купівлі-продажу за його власним розсудом. Із вищевказаної довіреності не вбачається, що сторонами погоджено ціну, за якою має бути продано спірний автомобіль. Матеріалами справи встановлено, що спірний автомобіль реалізовано, і розмір грошових коштів за його реалізацію склав 85\~000 (вісімдесят пять тисяч) грн. Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що грошові кошти за реалізований належний позивачу автомобіль повернуті останньому, тому суд приходить до висновку про стягнення із відповідача грошових коштів, отриманих за продаж автомобіля. Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача коштів у розмірі 355\~615,88 грн. суд зазначає наступне. Із довіреності від 12.06.2014 р. видно, що вона видана на підставі попередньо укладеного із довіреним усного договору. І в такому договорі не зазначено, за яку ціну відповідач уповноважений продати автомобіль. Більше того, відповідачу надано право на власний розсуд обумовити ціну договору купівлі-продажу. На підтвердження доводів позовних вимог позивач посилається на розписку від 21.06.2014 р., де зазначено, що вона складена [PERSON] Однак, суд не бере до уваги вказану розписку, оскільки вона датована 21.06.2014 р., тобто пізніше від усного договору, на підставі якого видана довіреність від 12.06.2017 р. При цьому, зміни щодо дій, які має вчинити повірений, до довіреності від 12.06.2014 р. не вносилися, інша довіреність позивачем не видавалася. Одночасно, суд зазначає, що розписка, яка складена відповідачем, не є договором доручення. Також, при розгляді даної справи, позивачем до суду не надано доказів вартості автомобіля на момент продажу, яка б перевищувала ціну, за якою його реалізовано [PERSON] Отже, враховуючи викладені обставини, беручи до уваги чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини та спосіб обраного позивачем захисту його порушеного права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача 85\~000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial