Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У червні 2018 року КП «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про виселення з незаконно займаної кімнати в гуртожитку. В обґрунтування позову позивач зазначив, що КП «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем будинку №108, по проспекту Слобажанському у місті Дніпрі. Відповідно до договору відповідального зберігання (з правом користування) від 08 серпня 2016 року позивач передав відповідачу на відповідальне зберігання (з правом користування) кімнату №51 в гуртожитку по вулиці Осіння буд.№4 в м.Дніпрі. Згідно п.2.1.3 договору відповідач зобовязаний повернути майно позивачу по першій вимозі в семиденний термін. 02 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою до 10 квітня 2018 року повернути майно, а саме кімнату №51 в гуртожитку по вулиці Осіння, буд.7 м.Дніпро, але відповідач відмовився від виконання умов договору та не передав майно, що знаходилось на відповідальному зберігання, з метою залишення його для особистого користування, що є порушенням ст.ст.949,953 ЦК України. Відтак відповідач намагається у спосіб не передбачений діючим законодавством заволодіти майном позивача, а саме кімнатою №51 в гуртожитку по вулиці Осіння, буд.7 м.Дніпро, чим порушує право КП «Жилсервіс-5» ДМР вільно розпоряджатись своїм майном. На підставі викладеного, просить суд висилити [PERSON] з незаконно зайнятої кімнати №51 в гуртожитку по вулиці Осіння, будинок №4 в м.Дніпрі. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, відзив не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивачки, відповідно до ст.ст.280,289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що КП «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем будинку №4, по вулиці Осінній у місті Дніпрі. 08 серпня 2016 року між КП «Жилсервіс-5» та [PERSON] був укладений договір відповідального зберігання (з правом користування), відповідно до умов якого КП «Жилсервіс-5» передає, а [PERSON] приймає на відповідальне зберігання кімнату №51 в гуртожитку по вулиці Осіння, будинок №4 в м.Дніпрі, що належить до власності територіальної громади м.Дніпра і закріплена за КП «Жилсервіс-5» на праві оперативного управління. Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Згідно ч.1 ст.938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Відповідно до п.2.1.3 вищезазначеного договору [PERSON] зобовязана повернути майно КП «Жилсервіс-5» по першій вимозі в семиденний термін. В обґрунтування позову КП «Жилсервіс-5» посилається на повідомлення стосовно розірвання договору про відповідальне зберігання від 02 квітня 2018 року. Разом із цим, суд вважає вищезазначене повідомлення неналежним доказом, оскільки вищезазначене повідомлення стосується відповідального зберігання іншої квартири, а саме кімнати №64 у гуртожитку по вул.Осіння4/51 в м.Дніпрі, яка знаходилась відповідно до договору відповідального зберігання (з правом користування) від 02 квітня 2018 року. Також у вищезазначеному повідомленні взагалі відсутня особа, якій це повідомлення назначалась. Крім того, порядок виселення з жилих приміщень встановлений ст.109 ЖК Української РСР, відповідно до якої Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Разом із цим, позивач взагалі не посилається на ст.109 ЖК Української РСР як на підставу позову. При цьому постійне жиле приміщення, яке повинне бути надане відповідачу, в разі задоволення позову, не зазначено у позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~ судові витрати в разі відмови у позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed