overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 03 грудня 2011 року виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], також позивачем був усиновлений син відповідачки [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за його відсутності, примирення між ними не можливе, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на нього (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна, примирення неможливе (а.с.17). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 03 грудня 2011 року виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 54, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження (а.с. 7,8), які проживають разом з відповідачем. Позивач з відповідачем з травня 2016 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непрозуміння. Малолітні діти - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дітей, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітніх дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача за його власною заявою. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2004 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 221. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині різних поглядів на сімейне життя, відсутності між ними взаємного порозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є неможливим. Майнового спору між ними немає, а діти залишаться проживати разом з відповідачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач направила поштою на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2004 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 221. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із відповідачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2013 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не складалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору між ними не має. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином та своєчасно, через оголошення в газеті Рідне Прибужжя. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2013 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 574. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків у розмірі 4\~559,52 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1\~378,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою м. Дніпропетровськ вул. Тітова 23/71, що проводилася 09.01.2015 року, було виявлено безоблікове споживання шляхом самовільного підключення після відключення поза приладом обліку відкритим способом, в результаті такого підключення електроенергія споживається, але лічильником не враховується. Внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток. Такі дії є порушенням в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН, Правила). Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Київської міської ради, в якій просив визнати за ним право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], у порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON], яка є матір'ю позивача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, 08.09.2016 року та 12.09.2016 року надіслали заяву, у якій просили слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що вимоги даного позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у місті Києві. [PERSON] постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини [ADDRESS] Спадкоємцем спадкового майна після смерті [PERSON], є [PERSON], який є сином померлої. Спірна квартира належала [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 грудня 1997 року Ленінградською районною державною адміністрацією міста Києва. У червні 2012 року позивач звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини покійної [PERSON] Постановою державного нотаріуса від 07.06.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які засвідчують право власності. Викладеним підтверджується обґрунтованість і законність вимог даного позову, що свідчить про наявність підстав для його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 07 липня 2007 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №21. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина -\~ [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з грудня 2015 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше збереження їх родини недоцільне і тому просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07 липня 2007 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №21. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина -\~ [PERSON], [INFO]. (а.с.3, 6) У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2015 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст.\~112,\~113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

\~\~\~\~\~У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання \~їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, [PERSON] є його рідним сином, [PERSON] та [PERSON] - невісткою та онукою, при цьому вони зареєстровані за адресою: [INFO], тобто за адресою реєстрації позивача. З листопада 2015 року відповідач разом з дружиною та донькою виїхали на постійне місце мешкання до РФ. Згідно акту вуличного комітету від 22.06.2016 року відповідачі, які зареєстровані за адресою: [INFO], дійсно не проживають за вищевказаною адресою з листопада 2015 року. \~Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з прохання розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON]\~ в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Так у судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою б/н від 23.06.2016 року, виданою КП «Торецьккомсервіс». Згідно акту вуличного комітету від 22.06.2016 року за вищевказаною адресою відповідачі не мешкають з листопада 2015 року, тому що разом з особистими речами виїхали до РФ на постійне мешкання. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.ст.71 і 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі не мешкають в жилому приміщенні за вказаною адресою з листопада 2015року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад 6 місяців, підтверджується матеріалами справи, актом вуличного комітету. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим права користування жилим приміщенням, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, відповідач зареєстрований у даному приміщенні, однак його не утримує та не здійснює плату за комунальні послуги У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач чи його представник в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Треті особи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином; в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до довідки № 167 від 13.05.2016 року комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], власник житла, [PERSON], онук власниці і [PERSON], чоловік доньки власниці. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте тривалий час у ній без поважних причин не проживає більше одного року - терміну, що встановлений Законом, що підтверджується актом від 13.05.2016 року. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, позовні вимоги у частині вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, що є підставою для часткового задоволення позову. При поданні позовної заяви і у ході розгляду даної справи позивачем було сплачено судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 551,20 гривень, які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 03.10.1998 р. вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 599. Від шлюбу 21.12.1999 року народився син [PERSON]. Просив розірвати шлюб, оскільки з 2012 року фактично шлюбні відносини між ними припинені у звязку із різними поглядами на життя. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали заяви, в яких підтримують позовні вимоги та просять розглянути справу за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, згодна на розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 14.05.2010 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.05.2010 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ міста Києва, актовий запис № 470. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved