Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 12.07.2011\~року Виконавчим комітетом Іванковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №\~7. Вони є батькам дитини дочки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Мають різні погляди на сім'ю, втратили любов та повагу один до одного. Подружнє життя припинили з травня 2016 року, а тому просить шлюб розірвати. Крім того, відповідач як батько дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, постійного місця роботи та доходу не має. Просить стягувати з нього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Справу просила розглянути без її участі. Не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач по справі у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 74 -76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими, що повідомлені про день час і місце розгляду справи. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Згідно вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.07.2011 року перебувають у шлюбі, мають доньку Вікторію, [INFO], яка проживає з матір'ю(а.с. 10, 11, 12). Суд, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач проти позову не заперечив, зважаючи на зазначені у позові причини розлучення, суд приходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини, а тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Зважаючи, що відповідач не подав заперечень проти позову, постійного місця роботи не має, суд стягує аліменти в розмірі по 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У відповідності до вимог ст.ст. 79, 88, 214 ЦПК України, суд покладає судові витрати на відповідача. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті367 ЦПК України.

Outcome: approved