Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду допустити до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них з відповідачем не склалось, шлюб між ними розірваний у судовому порядку. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати сина. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює сезонно та має високий дохід. Відповідач у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк не направив суду відзив на позов, тому суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у ній матеріалами. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 05 березня 2018 року (а. с. 6) та копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 7). Дитина проживає разом з матір`ю, умови проживання задовільні, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання та довідкою № 529, виданими Ріпенською сільською радою 24 жовтня 2019 року (а. с. 8, 9). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки - сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 липня по [INFO] для дітей віком до 6 років становить 1779 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2118 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 889 гривень 50 копійок на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років - 1059 гривень копійок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Тому, з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial