Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Сіті Фінанс» третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 08 квітня 2020 року ним отримана постанова про відкриття виконавчого провадження № 61689282, від 01.04.2020 року, винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, відповідно до якої провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислава Юрійовича, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 33 950,06 грн. Що стосуються виконавчого напису, вважає його таким, що вчинений всупереч чинному законодавству: недодержання нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність вимоги та таким, який вчинено з пропущенням строку, протягом якого стягувач міг звернутись з заявою про вчинення виконавчого напису і тому звертаюсь до суду з цією заявою. Слід зазначити, що до адреса, яка зазначена в постановах приватного виконавця, а саме: [ADDRESS] він не має взагалі жодного відношення. Позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 296 виданий 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем. Ухвалою суду від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав уточнену позовну заяву, позовні вимоги підтримує та просив позов задовольнити у повному обсязі, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Третя особа - приватний нотаріус у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа - приватний виконавець у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. З урахуванням викладеного, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Судом встановлено, що 13.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Мажугою В.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 296 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором R091.0079733 від 13.06.2016, укладеним з ПАТ Банк «ТРАСТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами БТ-ПВ-01 від 04.06.2019 є ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», заборгованості за вказаним кредитним договором. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором R091.0079733 від 13.06.2016 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.06.2019 по 28.01.2020. Сума заборгованості складає 33450,06 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11096,90 грн., прострочена заборгованість за комісією - 4867,50 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -663,73 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею -16821,93 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Приватним нотаріусом при винесені виконавчого напису № 296 від 13.02.2020 року не було перевірено того, що Боржнику не було відомо про відступлення права вимоги та про наявність такої заборгованості. Неотримання Позивачем вимоги об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливість надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ПАТ Банк «ТРАСТ», а також нового кредитора до якого перейшло право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». З копії матеріалів нотаріальної справи, що були надані приватним нотаріусом КМНО Мажугою В.Ю. вбачається, що стягувачем надано нотаріусу виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням сум заборгованості, однак з наданої виписки неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» нотаріусу надані не були, тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також розмір процентів за користування кредитними коштами, та розмір заборгованості за штрафами та пенею, зазначених у виконавчому написі, є безспірним. Також, у виписці відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, а також інформація, яка б підтверджувала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом КМНО Мажугою В.Ю. до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», не є безспірною. В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом КМНО Мажугою В.Ю., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №R091.0074914, укладеного 16.05.2016 між [PERSON] та ПАТ Банк «ТРАСТ», оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послався приватний нотаріус КМНО Мажуга В.Ю. у виконавчому написі № 296 від 13.02.2020. Таким чином, станом на 13.02.2020 у приватного нотаріуса КМНО Мажуги В.Ю. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості, що виникла за кредитним договором № R091.0079733 від 13.06.2016. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 296, вчиненого 13.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Мажугою В.Ю., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 33950,06 грн. В порядку ст. 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні до суду позову судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved