Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 44 в будинку № 34 по вулиці Промислова в місті Павлоград Дніпропетровської області та усунути перешкоди в користуванні та володінні нерухомим майном, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2005 року. У зазначеній квартирі зареєстровані вона та її діти, а також її колишній чоловік [PERSON], який після розірвання шлюбу переїхав в інше місце проживання, його особистих речей у квартирі немає, ніякої участі в утриманні квартирі він не приймає та не сплачує комунальні послуги. Відповідач ухиляється від зняття з реєстрації добровільно, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач у квартирі не проживає більше пяти років, з часу коли було розірвано їхній шлюб, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Павлоградського районного відділу державної міграційної служби Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Отже зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача та її представника, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2005 року (арк.с.9), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк.с.8) та копією витягу з Державного реєстру правочинів (арк.с.10). 04 жовтня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, однак за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року (арк.с.14) шлюб між сторонами було розірвано і зазначене рішення набрало законної сили. Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], разом з нею за зазначеною адресою зареєстровані її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та її колишній чоловік [PERSON], який фактично з 2012 року за вказаною адресою реєстрації не проживає, що підтверджується актом перевірки від 01 червня 2017 року, який складено головою правління ОСББ «Промислова, 34» (арк.с.13). На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. \~ Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації без поважних причин понад один рік, тому слід визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 44 в будинку № 34 по вулиці Промислова в місті Павлоград Дніпропетровської області. Питання та підстави для зняття з реєстрації визначені ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на жиле приміщення, або право користування жилим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є саме по собі достатньою правовою підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved