Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 21 лютого 2013 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу [PERSON] 1 500,000 грн., які останній зобов'язався повернути до 21 лютого 2014 року. У випадку неповернення коштів до 21 лютого 2014 року [PERSON] забов'язався сплатити штраф у розмірі 20 % від суми боргу, про що зазначено в розписці від 21.02.2013. Оскільки до теперішнього часу [PERSON] грошові кошти не повернув, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 1 500,000 грн., 20 % від простроченої суми у розмірі 300 000 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягав. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 лютого 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу [PERSON] 1 500 000 грн. строком до 21 лютого 2014 року, про що останнім було складено розписку, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, та визнано відповідачем у наданій до суду заяві. Крім того в розписці від 21 лютого 2013 року зазначено, що у випадку неповернення коштів до 21 лютого 2014 року [PERSON] забов'язався сплатити штраф у розмірі 20 % від суми боргу. Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Сторонами у договорі позики оговорено проценти у разі несвоєчасного виконання зобов'язання. Таким чином виходячи з наведеного сума боргу по розписці складає 1 500 000 грн., та 300 000 грн. - штраф за прострочення виконання зобов'язань. Оскільки судом встановлено, що борг до теперішнього часу не повернуто, що не заперечує відповідач у наданій до суду заяві, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved