Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що вони з відповідачем з квітня 2014 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через непорозуміння та суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Також позивачка просила суд стягти з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач проживає окремо і ніякої допомоги на утримання сина не надає. Вданий час вона має скрутне матеріальне становище, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не з'явилися, але надали суду письмову заяву в якій змінила позовні вимоги та просила суд стягти з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та справу розглядати без її участі в іншій частині позовної заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визнав та просив суд розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 25 квітня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 336 (а.с. 6 ). Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO] ( а.с. 4 ). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач працює, тому у відповідності до положень ст. 183 СК України, з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти підлягають стягненню в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial