Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У травні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.11.2017 року справи призначено на 27 лютого 2018 року о 15 год. 00 хв. Позивач у позовній заяві зазначив, що він [PERSON], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], уклав шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та проживає: [ADDRESS], який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 535 від 16 грудня 2000 року. Від шлюбу народились двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу позивач посилається на такі обставини, а саме: під час спільного проживання, в останній рік між подружжям постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них, має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Позивач вважає що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися. Спору про майно не маєють. За спільною домовленістю між позивачем та відповідачем, діти залишаться проживати з матір'ю . Беручи до уваги зазначене в позовній заяві позивач вважає, що їх сім'я розпалась повністю і остаточно, і поновити її неможливо, подружжя на її думку стали чужими людьми, втратили почуття любові один до одного. Примирення бути не може, це виважений крок. Просив суд - розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В підготовче судове засіданні призначити на 27 лютого 2018 року о 16 годин 30 хвилин позивач та відповідач не з'явились. В матеріалах цивільної справи від позивач та відповідача знаходяться заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала свої позовні вимоги відповідач проти позову не заперечував просили винести судове рішення, яким задовольнити вимоги позивача.. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, вважає позов таким, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч. ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та проживає: [ADDRESS], укладено шлюб, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 535 від 16 грудня 2000 року. Від шлюбу народились двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подружжя не проживає однією сім'єю, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу спільного сумісного майна між подружжям на момент розгляду справи не має, питання про утримання дитини та її місце проживання між сторонами вирішено за добровільною згодою подружжя. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти будуть проживати разом з своєю мамою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивачки та відповідача, який не заперечував про розірвання шлюбу, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON], фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, між ними, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вважає, позов таким, що підлягає - задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved