Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 18.07.2007 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] ворота» та [PERSON] було укладено договір № 145/07-А, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 14 594,00 доларів США. В забезпечення зобовязань 18.07.2007 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] ворота» та [PERSON] було укладено договір поруки № 145/П-А-07. Однак відповідачі не виконують свої зобовязання за даним договорами, що призвело до утворення заборгованості. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позов підтримує та просить проводити засідання за його відсутності. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в звязку з чим суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їх відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 18.07.2007 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] ворота» та [PERSON] було укладено договір № 145/07-А, відповідно до якого відповідачeві було надано кредит у розмірі 14 594,00 доларів США з відсотковою ставкою 15 % річних терміном до 17.07.2014 року. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснити погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п. 4.1.1. кредитного договору, у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1 кредитного договору, та/або строків сплати процентів, комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. У разі, якщо заборгованість позичальника перед банком виражена в іноземній валюті розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості позичальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом на дату розрахунку такої пені. 18.07.2007 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] ворота» та [PERSON] було укладено договір поруки № 145/П-А-07. Відповідно до п. 1.3 договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, тобто банк має право вимагати виконання зобовязань за кредитним договором як від позичальника з поручителем разом так і від будь-якого з них окремо. Відповідачі не виконують свої зобовязання за даним договорами, що призвело до утворення заборгованості. Таким чином, відповідно до розрахунку станом на 06.04.2015 року заборгованість відповідачів перед банком становить 6 303, 24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складає 146\~895, 74 грн. та 52\~160, 04 грн., а всього 199\~055, 78 грн. Заборгованість у розмірі 199\~055, 78 грн. складається з: сума простроченої заборгованості за кредитом 4 467, 38 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 104 111, 39 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 1\~835, 86 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 42\~784, 35 грн.; пеня за кредитом, відсотками та комісійною винагородою, розрахована за період з 06.04..2012 р. по 05.04.2015 р. 52\~160, 04 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 546 ЦК України передбачено що, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Ч. 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом та суми простроченої заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, позивач просив суд стягнути з відповідачів пеню за кредитом, відсотками та комісійною винагородою, яка розрахована за період з 06.04.2012 року по 05.04.2015 року у розмірі 52\~160, 04 грн. П. 5. 9 кредитного договору, позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю в три роки. При цьому, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України зокрема до вимог про стягнення неустойки, штрафу та пені позовна давність застосовується строком в один рік. Як вбачається з позовної заяви та долученого до неї розрахунку, банком здійснено нарахування пені за за період з 06.04.2012 року по 05.04.2015 року, тобто поза межами строку позовної давності. Ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України суду надано право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на те, що пеня нарахована поза межами позовної давності та при цьому перевищує суму основного боргу, з метою запобігання збагачення кредитора за рахунок боржника, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає необхідним зменшити розмір пені до 17\~000, 00 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «[PERSON] ворота» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial