Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У червні 2015 року позивач комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» (далі по тексту КП «БГВУЖКГ») звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON], [PERSON], про зобовязання вчинити дії, де просило: заборонити відповідачам використовувати житлову квартиру № 3 у будинку по вул.\~50 років Жовтня, 11 у м. Боярка та підвальне приміщення у вказаному будинку не за цільовим призначенням та привести зазначену квартиру і підвальне приміщення у попередній стан відповідно до проектної документації. У подальшому комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» змінило предмет позову, остаточно просило: зобовязати відповідачів використовувати житлову квартиру № 3 у будинку по вул.\~50\~років Жовтня, 11 в м. Боярка та підвальне приміщення у зазначеному будинку за цільовим призначенням; зобовязати відповідачів привести житлову квартиру № 3 у будинку по вул.\~50\~років Жовтня, 11 в м. Боярка і підвальне приміщення у попередній стан відповідно до проектної документації. Свої вимоги комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» мотивувало тим, що згідно з рішенням Боярської міської ради № 07/334 від 13.10.2006 року йому було передано у повне господарське відання майно територіальної громади міста, в тому числі передано на баланс житловий будинок № 11 по вул. 50 років Жовтня у м. Боярка. Як стверджує КП «БГВУЖКГ», житлова квартира № 3 за адресою: вул. 50 років Жовтня, 11 у м. Боярка використовується всупереч цільовому призначенню, а саме: в якості офісного приміщення, яке використовується в підприємницькій діяльності відповідачів без попереднього обовязкового переведення квартири, як непридатної для проживання громадян, в нежиле приміщення у встановленому порядку, відповідних дозволів відповідачі не отримували. Крім того, зі слів КП «БГВУЖКГ», за наслідками звернення мешканців будинку по вул.\~50\~років Жовтня, 11 було комісією у складі працівників позивача проведено загальний огляд вказаного жилого будинку, за результатами якого було складено акти. Згідно з цими актами: мешканцем квартири 3 у підвальному приміщенні під квартирою 3 виконані будівельні роботи, а саме: зруйновані перегородки кладових, знятий шар підлоги на 10 см і підлога зацементована; власник квартири № 3 [PERSON] обладнав другий вихід з власної квартири, повний пакет на дозвіл перепланування квартири відсутній, рішення виконкому на перепланування квартири відсутнє; власник квартири № 3 [PERSON] задіяв частину підвального приміщення, де встановив обладнання для організації Інтернет-мережі, дозвільні документи на надання послуг Інтернет-мережі відсутні. Поруч із цим, КП «БГВУЖКГ» зазначало, що за результатами виїзної позапланової перевірки Інспекції з державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області бул о встановлено, що в квартирі [ADDRESS] виконані будівельні роботи з реконструкції, а саме: з віконного пройому стіни влаштовано дверний пройом, виконані будівельні роботи з реконструкції підвального приміщення, а саме: здійснено цегляну кладку огороджувальної конструкції стіни з керамічних блоків, за виявлені правопорушення [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення. Також позивач вказував, що спірне приміщення на момент написання позовної заяви має статус житлового, але використовується відповідачами всупереч його цільового призначення, а саме: в якості приміщення для здійснення підприємницької діяльності без попереднього обовязкового переведення квартири в нежиле приміщення у встановленому порядку. У ході судового розгляду треті особи [PERSON] та [PERSON] звернулись з власним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства», Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, про усунення перешкод у користуванні спільним сумісним майном, в якому просили суд, з урахуванням уточнень: усунути перешкоди в здійсненні ними права користування підвалом багатоквартирного будинку №\~11 по вул. 50 років Жовтня в м.\~Боярка Києво-Святошинського району Київської області, зобовязавши відповідачів за власний рахунок відновити планування даного підвалу відповідно до проектної документації, а саме: в підвалі під квартирою № 3 знову звести 4\~перегородки кладових, зняти шар цементу з підлоги, повернути шар підлоги у 10\~см, а також знести огороджувальну конструкцію стіни з керамічних блоків та прибрати двері, які зведені у приміщенні IV площею 12,90 кв. м у цьому підвалі; усунути перешкоди в здійсненні ними права користування земельною ділянкою біля багатоквартирного будинку № 11 по вул.\~50 років Жовтня в м.\~Боярка Києво-Святошинського району Київської області, зобовязавши відповідачів за власний рахунок знести встановлений по периметру квартири № 3 по вул. 50 років Жовтня, 11 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області паркан з металопрофілю орієнтовною довжиною 25\~погонних метрів та висотою більше ніж 2 метри та сходи, які прилягають до даної квартири та забезпечують безпосередній вхід з вулиці та вихід на вулицю з цієї квартири; заборонити [PERSON] здійснювати підприємницьку діяльність по наданню послуг доступу до мережі Інтернет у квартирі № 3 та у підвальному приміщенні у будинку № 11 по вул. 50 років Жовтня в м.\~Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Свої вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтували тим, що вони являються власниками квартир відповідно № 4 та № 8 в багатоквартирному будинку № 11 по вул. 50 років Жовтня в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Також [PERSON] та [PERSON] зауважували, що вони є жителями м.\~Боярка, а отже, й членами територіальної громади цього міста. На їх думку, так як земельна ділянка, на якій відповідачі розмістили спірний паркан, не приватизована і не була передана у власність будь-якій особі, відноситься до комунальної власності і належить територіальній громаді м.\~Боярка, а тому вони, як члени територіальної громади м. Боярка, мають право на користування земельною ділянкою, до якої відповідачами було обмежено доступ шляхом побудови незаконного паркану. Зі слів [PERSON] та [PERSON], відповідачі, які являються користувачами квартири [ADDRESS], з метою забезпечення здійснення останнім підприємницької діяльності без дозволу інших власників квартир багатоквартирного будинку № 11 по вул. 50 років Жовтня в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області провели реконструкцію підвального приміщення загального користування в цьому будинку, а саме: в підвалі під квартирою № 3 зруйнували 4\~перегородки кладових, які були запроектовані при будівництві їх будинку, зняли шар підлоги на 10 см і зацементували її, а також захопили частину підвалу, облаштувавши окреме приміщення шляхом здійснення цегляної кладки огороджувальної конструкції стіни з керамічних блоків та встановлення дверей, які постійно зачинені і від яких ключі не були їм вручені. Крім того, треті особи вказували, що без дозволу інших власників квартир, Департаменту з державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області та Боярської міської ради відповідачі виконали будівельні роботи з реконструкції будинку, а саме: з віконного пройому своєї квартири облаштували дверний пройом та сходи, цим самим зробивши другий вихід зі своєї квартири безпосередньо в двір, а не до підїзду будинку, а також встановили паркан по периметру своєї квартири з металопрофілю орієнтовною довжиною 25\~погонних метрів та висотою більше ніж 2 метри, захопивши при цьому прибудинкову територію їх будинку. На переконання [PERSON] та [PERSON], вказаними діями відповідачі грубо порушили їх право користуватися приміщеннями та землями загального користування, так як обмежили їх доступ до них, а частину зруйнували. Поруч із цим, [PERSON] та [PERSON] зазначили, що відповідач [PERSON] являється фізичною особою-підприємцем та використовує свою квартиру, а також захоплені приміщення та землі загального користування для здійснення підприємницької діяльності у сфері електрозвязку, що створює їм, як мешканцям багатоквартирного будинку № 11 по вул. 50 років Жовтня в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, ряд незручностей, оскільки у звязку з цим на території їх будинку розміщені обладнання та техніка, які шкідливо впливають на стан їх здоровя. Треті особи вказували, що вони, як власники квартир, являються також і співвласниками всього житлового будинку, а допоміжні приміщення, в тому числі й підвал, є їх спільною сумісною власністю. На думку [PERSON] та [PERSON], на цій підставі відповідачі перед виконанням дій щодо реконструкції підвального приміщення повинні були запитати згоди інших співвласників будинку, чого не зробили, при цьому зруйнували ряд кладових та відгородили частину підвального приміщення, що унеможливлює для них користування цим майном. Стосовно розміщення відповідачами на прибудинковій території їх будинку паркану, то треті особи вважають, що цим вони позбавили їх можливості, а отже, й права користуватись об'єктом благоустрою м.\~Боярка, яке гарантоване їм законодавством. Крім того, [PERSON] та [PERSON] зауважили, що постійно перебувають у страху за їх здоровя та безпеку їх життя, так як у звязку із здійснення відповідачем [PERSON] діяльності у сфері електрозвязку у їх будинку розміщено відповідні обладнання та техніка. Представник КП «БГВУЖКГ» у судове засідання зявилась, свій позов та позов третіх осіб підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів у судове засідання теж зявився, позови КП «БГВУЖКГ» та третіх осіб не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачами не було доведено фактів порушення з боку відповідачів їх прав. Представник третіх осіб, які заявили самостійні вимоги на предмет позову, в судове засідання теж зявилась, позови КП «БГВУЖКГ» та третіх осіб підтримала, просила їх задовольнити. Боярська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомила. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов КП «БГВУЖКГ» не підлягає задоволенню, а позов [PERSON] та [PERSON] повинен бути задоволений частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 28.01.2003\~року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 599 та зареєстрованого у КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» 28.01.2003 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 10.07.2000\~року, зареєстрованого в Києво-Святошинському БТІ 18.07.2000\~року за №\~150/4, та свідоцтва про право власності на житло від 14.08.1995\~року, зареєстрованого в Київському міжміському БТІ 21.08.1995\~року за № 150/8, треті особи [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартир № 4 та № 8 в багатоквартирному будинку № 11 по вул. 50 років Жовтня в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Згідно з актом працівників КП «БГВУЖКГ» загального огляду жилого будинку від 04.09.2014\~року мешканцем квартири 3 у підвальному приміщенні під квартирою 3 виконані будівельні роботи, а саме: зруйновані перегородки кладових, знятий шар підлоги на 10 см і підлога зацементована. Відповідно до акту комісії Боярської міської ради та КП «БГВУЖКГ» загального огляду жилого будинку від 03.10.2014\~року власник квартири 3, [PERSON]: самовільно встановив металевий контейнер на території, прилеглій до будинку по вул.\~50 років Жовтня, 11; обладнав другий вихід з власної квартири на вул.\~50 років Жовтня, повний пакет документів на дозвіл перепланування квартири відстуній, рішення виконкому на перепланування квартири відсутнє; встановив паркан з метало профілю по периметру прилеглої до своєї квартири території; задіяв частину підвального приміщення, де встановив обладнання для організації Інтернет-мережі, довільні документи надання послуг Інтернет-мережі відсутні; в підвальному приміщенні, яке використовується мешканцями квартир 3 та 7 під кладові приміщення провів углиблення, зробив бетонування підлоги підвального приміщення. З огляду на протокол Інспекції з державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі по тексту ІДАБК у Київській області) про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-1310/488 від 13.10.2014 року, припис ІДАБК у Київській області № С-1310/9 від 13.10.2014 року, постанову ІДАБК у Київській області про адміністративне правопорушення № А-3010Н від 30.10.2014 року, у квартирі № 3 загальною площею 63 кв.м за адресою: буд. 11 по вул. 50 років Жовтня в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, яка належить [PERSON] виконані будівельні роботи реконструкції, а саме: з віконного пройому стіни довжиною 3,77 м кімнати 3/14,1 (відповідно до технічного паспорта) влаштовано дверний пройом, виконані будівельні роботи з реконструкції підвального приміщення, а саме: здійснено цегляну кладку огороджувальної конструкції стіни з керамічних блоків та виконані будівельні роботи з будівництва паркану по периметру фасаду квартири № 3 орієнтовною довжиною 23 м без документу, який дає право виконувати будівельні роботи. Рішенням виконкому Боярської міської ради № 14/11 від 10.03.2015\~року було вирішено демонтувати самочинно встановлений паркан та металеву споруду, що були встановлені гр. [PERSON] на землях загального користування по вул.\~50 років Жовтня,\~11 в м. Боярка, доручено КП «БГВУЖКГ» здійснити демонтаж вищезазначених обєктів згідно з чинним законодавством. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як визначено у ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в\~порядку, встановлених законом. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. З огляду на ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. З огляду на ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За змістом п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій територій відноситься до повноважень сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів. Пунктом 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території. У п.п. 2, 4-6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначено, що: допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку\~ приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. З огляду на ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. З огляду на рекомендації Верховного Суду України, вказані у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням проаналізованих правових норм та рекомендацій Верховного суду України в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків. Щодо позовних вимог КП «БГВУЖКГ», то з наявних у справі матеріалів суд не вбачає наявність у нього прав на спірну квартиру та підвальне приміщення або права на звернення до суду відповідно до вимог законодавства в інтересах інших осіб, у звязку з чим залишає його позов без задоволення. Стосовно вимог [PERSON] та [PERSON], то суд зважає на те, що, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 382 ЦК України, п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.п. 2, 4-6 ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», спірне підвальне приміщення багатоквартирного житлового будинку №\~11 по вул. 50 років Жовтня в м.\~Боярці Києво-Святошинського району Київської області належать їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до протоколу ІДАБК у Київській області про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-1310/488 від 13.10.2014 року, припису ІДАБК у Київській області № С-1310/9 від 13.10.2014 року, постанови ІДАБК у Київській області про адміністративне правопорушення № А-3010Н від 30.10.2014 року зазначене підвальне приміщення було реконструйовано відповідачем [PERSON] шляхом здійснення цегляної кладки огороджувальної конструкції стіни з керамічних блоків. Крім того, згідно з актом працівників КП «БГВУЖКГ» загального огляду жилого будинку від 04.09.2014\~року мешканцем квартири 3 у підвальному приміщенні під квартирою 3 виконані будівельні роботи, а саме: зруйновані перегородки кладових, знятий шар підлоги на 10 см і підлога зацементована. Власником квартири є саме відповідач [PERSON] Доказів отримання [PERSON] відповідно до вимог ст. 369 ЦК України дозволу на реконструкцію підвалу у спірному будинку від власників інших квартир суду надано не було. На цій підставі суд вважає обґрунтованими вимоги третіх осіб [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні ними права користування підвалом спірного багатоквартирного будинку та про зобовязання відповідача [PERSON] в підвалі під квартирою № 3 знову звести 4\~перегородки кладових, зняти шар цементу з підлоги, повернути шар підлоги у 10\~см, а також знести огороджувальну конструкцію стіни з керамічних блоків та прибрати двері, які зведені у приміщенні IV площею 12,90 кв. м у цьому підвалі, що по суті означає відновлення планування даного підвалу відповідно до проектної документації будинку. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та [PERSON] у цій частині вимог. Щодо висунутих вимог третіх осіб до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні ними права користування спірним підвалом, то суд не вбачає належних та допустимих доказів того, що вказане порушення було вчинено саме ним, і не може на припущеннях ґрунтувати судове рішення. Акти загального огляду жилого будинку, де є посилання на відповідача [PERSON] суд не може взяти до уваги, оскільки ці дані внесені до актів на підставі звернень інших мешканців спірного багатоквартирного будинку і не підтримані іншими доказами. З цих підстав у задоволенні цієї частини заявлених вимог суд відмовляє. Стосовно вимог [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні ними права користування земельною ділянкою, то з наданих суду матеріалів вбачається, що дана земля неприватизована, а тому відноситься до комунальної власності. З огляду на це та вимоги ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ініціювання перед судом вирішення питання незаконного розміщення на ній спірних паркану та сходів належить не третім особам, а органу місцевого самоврядування, а саме: Боярській міській раді Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно, в цій частині позов [PERSON] та [PERSON] слід теж залишити без задоволення. Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України суду не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] дійсно здійснює підприємницьку діяльність по наданню послуг доступу до мережі Інтернет у квартирі № 3 та у підвальному приміщенні у будинку № 11 по вул. 50 років Жовтня в м.\~Боярка Києво-Святошинського району Київської області, і це негативно впливає на позивачів, стан їх здоровя, уклад їх життя, навколишнє середовище. З огляду на це суд приходить до висновку про залишення без задоволення і цієї вимоги [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання судових витрат та стягує з відповідача [PERSON] на користь третіх осіб, які заявили самостійні вимоги на предмет спору, у рівних частинах сплачений ними судовий збір у сумі 243,60 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією. Зважаючи на вищенаведене, з урахуванням рекомендацій, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року,

Outcome: partial