Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У червні 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 16 червня 2014 року між ПАТ «ВБР» та відповідачем був укладений кредитний договір № IKCASHSТG.241564.002, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9991,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних строком виплати до 15 грудня 2016 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконав. У зв'язку з цим станом на 22 червня 2016 року загальна сума заборгованості становить 13966,91 грн., яка складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7892,35 грн., поточної заборгованості за процентами у розмірі 0,07 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2568,48 грн., заборгованості по комісії у розмірі 6074,49 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без присутності представника, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «ВБР» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 червня 2014 року між ПАТ «ВБР» та відповідачем був укладений кредитний договір № IKCASHSТG.241564.002. Відповідно до п.п.1.1-1.4 кредитного договору банк надає відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності кредит у розмірі 9991,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних терміном користування кредитом до 15 грудня 2016 року. Пунктами 1.5-1.6 кредитного договору визначено, що позичальник сплачує банку комісію за надання фінансового інструменту у розмірі 291 грн. у день укладення кредитного договору та за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,20% від суми кредиту за договором щомісяця у період сплати до повного погашення заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати кредит, комісію та відсотки щомісяця з 01 по 10 число кожного місяця. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. З п. 6.1 кредитного договору вбачається, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки у розмірі 36% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 6.3 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. У зв'язку із порушенням відповідачем умов та правил користування кредитом, станом на 22 червня 2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 13966,91 грн., яка складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7892,35 грн., поточної заборгованості за процентами у розмірі 0,07 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2568,48 грн., заборгованості по комісії у розмірі 6074,49 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7892,35 грн., поточна заборгованість за процентами у розмірі 0,07 грн., прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2568,48 грн. та заборгованість по комісії - 6074,49 грн., оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позичальником порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved