Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 58216 грн 33 коп. Позов обґрунтований такими обставинами. Судовим наказом Дарницького районного суд м. Києва від 3 вересня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 29 290 грн 23 коп. Відповідачем без поважних причин не виконуються зобов`язання щодо утримання неповнолітнього сина, а тому є правова підстава для нарахування неустойки (пені) у встановленому ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмірі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 лютого 2021 року відкрито провадження у справі і вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 11 березня 2021 року до суду надійшов відзив від [PERSON] на позовну заяву, в якому вона зазначала, що розрахунок пені з серпня 2019 року по грудень 2020 року, здійснений державним виконавцем станом на 14 грудня 2020 року є невірним, зазначала, що заборгованість по аліментах згідно відповіді державного виконавця від 27 січня 2021 року становить 27 137 грн 96 коп., відповідно до ст. 196 СК України розмір заборгованості не може перевищити 100 % самої заборгованості по аліментах, у задоволенні позовних вимог просила відмовити. 23 березня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що наданий державний виконавцем розрахунок заборгованості від 14 грудня 2020 року № 30671 відповідач не оскаржувала, просив стягнути заборгованість по аліментах у розмірі 29290 грн 23 коп. та неустойку у розмірі 58216 грн 33 коп. Разом з відповіддю на відзив до суду надійшло клопотання [PERSON] про розгляд справи з повідомленням сторін. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судовим наказом Дарницького районного суд м. Києва від 3 вересня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. 12 грудня 2019 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання казаного рішення. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14 грудня 2020 року вих. № 30671 долученого позивачем до позовної заяви загальна сума заборгованості станом на 1 січня 2021 року становить 29290 грн. 23 коп. (а. с. 18). Згідно розрахунку заборгованості від 27 січня 2021 року наданого відповідачем разом з відзивом загальна сума заборгованості станом на 1 січня 2021 року становить 27137 грн. 97 коп. (а.с. 38) Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Позивачем надано розрахунок пені, за несвоєчасну сплату аліментів, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за спірний період в розмірі 58 216 грн 33 коп. (а. с. 5). Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аналіз норм ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України дозволяє дійти висновку, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів може бути не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем 27 січня 2021 року, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за спірний період становить 27 137 грн. 97 коп. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розрахунку заборгованості по аліментах від 14 грудня 2020 року вих. № 30671 наданого позивачем вказаний розрахунок заборгованості суд до уваги не бере, оскільки після звернення відповідача до державного виконавця було здійснено перерахунок заборгованості по сплаті аліментів і визначено новий розмір заборгованості. Разом з тим, із відповіді на відзив вбачається що позивач просить стягнути не лише неустойку (пеню), а й саму заборгованість по аліментах. Однак вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду у вказаній справі, оскільки позивачем вони не заявлялись в позовній заяві, а відповідь на відзив не є заявою про уточнення позовних вимог чи заявою про збільшення позовних вимог. З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) прострочення сплати аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому наявні підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial