Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 листопада 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис № 3941. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям, вони мають різні погляди на сімейні відносини, втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім'я розпалась внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3941. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 03 листопада 2007 року, Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3941. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 15 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 35. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини, втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім»я розпалась внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, про що зазначив письмово в заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved