Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка, яка являється його дочкою, з 2010 року по теперішній час у будинку не проживає, оскільки створила нову сім'ю. Відповідачка не приймала участі в утриманні будинку, не сплачувала комунальні послуги. Вона не проживає у будинку понад шість місяців, а він зобов'язаний за неї сплачувати комунальні послуги. Посилаючись на положення статей 71,72, 107 Житлового Кодексу УРСР, статей 318, 325, 328 ЦК України позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом: будинком [ADDRESS]. Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання від 09.09.2014 року до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що у 2009 році його дочка [PERSON] виїхала з будинку. Всім почала казати, що він її вигнав. З того часу він перестав з нею спілкуватися. Він змушений за відповідачку сплачувати комунальні послуги. Представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що позивач її батько. У 2009 році її мати поїхала на заробітки за кордон. Через деякий час батько її та брата вигнав з будинку. За нею доглядала її тітка [PERSON] та бабуся. Так як батько у змінив замки, доступу до будинку не було. До 2013 року вона жила у тітки. Вона іншого житла не має. Зараз вагітна. У 2013 році мати винайняла їй та брату житло по [ADDRESS]. У Бердичівському міськрайсуді на розгляді перебуває справа між її батьками про поділ спільного майна подружжя - будинку по [ADDRESS]. У справі призначено експертизу. Крім того, за час коли мати була за кордоном її батьком було подано позови до суду про визнання будинку його особистою власністю та позов про звільнення від сплати аліментів. Рішеннями суду його позови були задоволені. У 2013 році за заявою матері ті рішення скасовані. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За правилами частини третьої статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини першої статі 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Пред'являючи позов про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, підставами позову [PERSON] вказав відсутність відповідачки у будинку над шість місяців, несплату нею комунальних послуг та витрат по утриманню будинку. Правовими норми, що регулюють правовідносини, позивач у позові вказав статті 71, 72, 107 ЖК України та статті 318, 325, 328 ЦК України. Статтями 71 та 72 ЖК України врегульовано правовідносини щодо збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами та визнання їх такими, що втратили право на користування будинком державного чи громадського житлового фонду. Статею 107 ЖК України регулюються відносини щодо розірвання договору найму житлового приміщення у разі вибуття наймача або члена його сім'ї у інше житлове приміщення ти іншу місцевість. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 19.10.1998 року позивач є власником будинку у [ADDRESS] ( а.с. 7). Щодо поділу вказаного будинку між позивачем та матір'ю відповідачки, третьою особою - [PERSON] існує спір. У провадженні Бердичівського міськрайсуду перебуває справа про поділ майна подружжя ( а.с. 49,52, 63-64, 65). Відповідно до довідки МК ВЖРЕП № 7 відповідачка зареєстрована, однак не проживає у [ADDRESS] ( а.с. 73). Таким чином з досліджений у судовому засіданні доказів вбачається, що відповідачка не є наймачем чи членом сім'ї наймача житлового приміщення, спірний будинок не перебуває у власності державного чи громадського житлового фонду. Статтями 318 та 325 Цивільного кодексу України, на які послався позивач у позову, як на підставу своїх позовних вимог, врегульовано питання хто є суб'єктом права власності та право фізичних осіб мати на праві власності майно. Статтею 328 ЦК України передбачено підстави набуття права власності. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши справу у межах позовних вимог, на підставі поданих доказів, суд вважає, що на відповідно до статей 71, 72, або ж 107 ЖК відповідачка не може бути визнана такою, що втратила право на користування житлом, оскільки вона, як зазначалося вище, не є наймачем житлового будинку та будинок не перебуває у державній чи громадській власності. Позивачем не заявлялися вимоги про порушення, невизнання чи оспорювання його прав як власника житла відповідачкою. До початку розгляду справи по суті не було подано заяву про зміну підстав позову. Таким чином у задоволенні позову слід відмовити через безпідставність позовних вимог. Позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом з інших підстав. Іншим, наявним у матеріалах справи доказах суд не дає оцінки, оскільки не стосуються предмету спору ( не є належними доказами).

Outcome: dismissed