Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Свої вимоги мотивує тим, що з 11 липня 2003 року по 29 листопада 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки, у зв'язку з чим [PERSON] самостійно несе основні та додаткові витрати на утримання дитини, пов'язані з навчанням, розвитком її здібностей. Посилаючись на викладені обставини, та зважаючи на те, що відповідач має нерегулярний дохід, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати для розвитку здібностей дитини у розмірі 605 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Позивачка пояснила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Зазначила, що крім витрат на забезпечення нормальних матеріальних умов життя доньки, нею здійснюються додаткові грошові витрати пов'язані із розвитком дитини, оскільки [PERSON] має здібності до заняття музикою. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Що стосується стягненню з нього додаткових витрат, то в цій частині позову просив відмовити, посилаючись на те, що він не має змоги сплачувати дані кошти, оскільки не працює. Не заперечував, що донька має здібності до заняття музикою. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 11.07.2003 року по 29.11.2013 року ( а.с. 5,7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що дитина знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею, що не заперечувалося відповідачем та встановлено довідкою від 23.04.2014 року КП «Нивки Подільського району м. Києва» (а.с. 9). Позивачка працює в Національній парламентській бібліотеці України на посаді бібліотекаря 2 категорії та отримує середній заробіток у розмірі 3 196 грн. 99 коп. (а.с. 62). Відповідач не працює, допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, у ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону згідно ч. 2 ст. 184 СК України. Враховуючи, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, те, що він має нестабільний дохід, враховуючи те, що відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у частині стягнення аліментів та про доцільність стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 185 СК України та роз'яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Позивачка зазначила, що донька [PERSON] має здібності до заняття музикою, що не заперечувалося відповідачем. В матеріалах справи містяться дипломи та нагороди за перемогу [PERSON] в різних конкурсах (а.с. 38-60). Позивачка у судовому засіданні вказувала, що на додаткові здібності дитини вона щомісячно сплачує кошти (310 грн. заняття музикою та 900 грн. уроки англійської мови) та вважає, що половину витрат на оплату навчання доньки має сплачувати відповідач у розмірі 605 грн. щомісячно. Як вбачається з довідки, виданої дитячою школою мистецтв ім. Стефана Турчака, [PERSON] навчається в даній школі, має дані та творчі здібності, вартість навчання становить 2 790 грн. за 2013-2014 навч. рік (а.с. 61). Відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути додаткові витрати у розмірі 116 грн. 25 коп. (2 790 грн. вартість навчання за рік/ 12 місяців/ 2=116 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Що стосується витрат позивачки на оплату витрат, пов'язаних з вивченням дитиною англійської мови у сумі 900 грн. 00 коп., то суду не надано належних доказів того, що дані послуги дитині надаються. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial