overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 27823,05 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.02.2014 р. по 01.06.2018 р.; - 1847,10 грн. - заборгованість з гарячого водопостачання; та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 6, 7, 8-11), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.02.2014 р. до 01.06.2018 р., мають заборгованість: - 27823,05 грн. з постачання теплової енергії; - 1847,10 грн. з гарячого водопостачання. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 36735,92 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з грудня 2013 р. до квітня 2018 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 6, 7, 8, 9-12) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.12.2013 р. до 01.04.2018 р., мають заборгованість: - 36735,92 грн. заборгованість з постачання теплової енергії. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 9154,73 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.05.2015 р. по 01.01.2018 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 7, 8, 9-13), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.05.2015 р. до 01.01.2018 р., мають заборгованість: - 9154,73 грн. з постачання теплової енергії. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в жовтні 2019 р. та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 16736 ,42 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.05.2015 р. по 01.01.2018 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 7, 8, 9-11), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.05.2015 р. до 01.01.2018 р., мають заборгованість: - 16736,42 грн. з постачання теплової енергії. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в серпні 2019 р., та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 23097,69 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з серпня 2015 р. по квітень 2018 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 7, 8, 9-12), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.08.2015 р. до 01.04.2018 р., мають заборгованість: - 23097,69 грн. з постачання теплової енергії. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним і скасувати наказ Першого заступника генерального директора ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» Кладченка А.Ю. №30 П від 01.03.2019 р., за яким на фахівця з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» [PERSON] накладне дисциплінарне стягнення «догана»; стягнути 8000 грн. моральної шкоди. Мотивував позов такими обставинами, він працює фахівцем з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн». Наказом Першого заступника генерального директора ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» Кладченка А.Ю. №30 П від 01.03.2019 р. його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.10.2016 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 117160,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконання своїх зобов`язань відповідачем за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2019 року становить 121232,06 грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач, позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначив, що через втрату рік назад роботи він не зміг вчасно сплачувати кошти за кредит. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, встановив, що відповідачем в повному обсязі визнаються позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього заборгованості в розмірі 121432,06 грн. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 1921 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його доходів на своє утримання, посилаючись на те, що з нею проживає їх син [PERSON] , [INFO] , а відповідач не надає їй матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою від 12.08.2019 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надав. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною 3-х років, якщо дитина проживає з нею. Суд вважає, що розмір аліментів, який прохає стягнути позивач, а саме 1/4 частини доходів відповідача, є обґрунтованим. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У травні 2020 [PERSON] звернувся до суду з заявою відповідно до якої просив встановити факт родинних відносин між ним та покійною матір`ю [PERSON] і батьком [PERSON] . Мотивував тим, що є сином [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батьків відкрилась спадщина, яку він не може оформити у зв`язку з розбіжністю написанням їх прізвищ. Ухвалою суду від 18.05.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву з підстав викладених у ній та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи до судового засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою заявника. Ходила до нього у гості, разом ростили дітей. Також повідомила, що його батьками являються померлі [PERSON] та [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що товаришує з батьками [PERSON] . Була присутня як він звертався до них мама та папа. Також знає, що мати скаржилась на неправильне написання свого прізвища у документах. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] в свідоцтві про народження якого прізвище зазначено [PERSON] , а батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (на 11 а.с.). [INFO] помер [PERSON] (на 15 а.с.). [INFO] померла [PERSON] (на 14 а.с.). Обставини того, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин заявнику потрібно для можливості оформити спадщину, що відкрилась після смерті його батьків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України слід віднести за рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У травні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.12.2007 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2947. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . Протягом останніх декількох років сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Між сторонами взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага. Ухвалою від 25.05.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлялась про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем її проживання, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. З огляду на повторну неявку відповідача в судове засідання суд відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.12.2007 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2947. Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надала, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved