Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500 щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, шлюб між ними розірвано за рішенням суду. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, хоч має таку можливість, оскільки є працездатним, працює та має високі заробітки. Сторони у судове засідання не зявилися повторно, про час розгляду справи у встановленому законом порядку судом були повідомлені, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у їх відсутності у порядку, визначеному п. 2 ст. 247 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Відповідач відзив на позов до суду не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу залишено проживати з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 7) та копією рішення Рожнятівського районного суду від 03 квітня 2018 року (а. с. 8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою. Отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 липня дo 01 грудня для дітей віком до 6 років становить 1559 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1944 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 779 гривень 50 копійок на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років мінімальний розмір аліментів становить 972 гривні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов не подав, а позивачка не надала суду будь-яких доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі позовних вимог, тому з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посиленя захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial