Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом та просив стягнути з [PERSON] на його користь кошти від продажу 1/5 частини квартири [ADDRESS], отримані за договором купівлі-продажу від 30 вересня 2011 року, укладеного між [PERSON], яка діяла від свого імені та імені позивача, [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON] з іншого боку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., в сумі 207 290 грн. 20 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяних збитків кошти у сумі 396 841 грн. 29 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що йому належала на праві спільної часткової власності 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Інші 4/5 частини належали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 06 червня 2011 року його було примусово госпіталізовано до закритого відділення приватного центру лікування залежностей «Ренесанс», де його змусили приймати сильнодіючі лікарські препарати. 21 вересня 2011 року співробітниками центру його було доставлено у м. Бровари, де він підписав довіреність на ім'я матері, як вважав позивач, на представлення інтересів під час його перебування у клініці. Після виписки з клініки [PERSON] дізнався, що належна йому 1/5 частина квартири була продана, однак відповідач кошти за продану частку, яка належала позивачу, останньому не повернула. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2011 року [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] бути його представником з питань, пов'язаних з продажем 1/5 частини квартири [ADDRESS]. 30 вересня 2011 року між [PERSON], яка діяла від свого імені та імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно відповіді приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Лазарєвої В.П., довіреність, посвідчена від імені [PERSON] 21 вересня 2011 року, не скасовувалася, повідомлення про скасування даної довіреності на ім'я [PERSON] не направлялося. Згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Отже, презюмується, що довіреність на укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна вважається правомірною, якщо вона особисто підписана особою, яка цю довіреність видає, нотаріально посвідчена, при цьому свідченням волевиявлення вважається саме підпис на дорученні, а у випадку заперечення власного волевиявлення на видачу довіреності особа повинна довести, що цей правочин вчинено у неналежній формі, без додержання вимог щодо форми довіреності. Звертаючись до суду з позовом про стягнення коштів [PERSON] зазначає, що продаж квартири було здійснено без його відома. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач видав на ім'я своєї матері довіреність, якою уповноважив останню вчинити дії, пов'язані з продажем належної йому частини квартири. Довіреність є чинною, позивачем не скасовувалася, в судовому порядку не оспорювалася, а, відтак, [PERSON] правомірно відчужила належну позивачу частку у квартирі. Договір купівлі-продажу також є чинним та недійсним не визнавався. Суд не бере до уваги посилання позивача на його примусову госпіталізацію 06 червня 2011 року до закритого відділення приватного центру лікування залежностей «Ренесанс», де, як він стверджує, його змусили приймати сильнодіючі лікарські препарати, оскільки вказане спростовується зазначеним вище, а також відповідю на адвокатський запит Міністерства охорони здоров»я України від 12.08.2015 р. № 17/53/828-15/25850 та відповідями на адвокатський запит та запит суду до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві від 25.08.2015 р. №53/216а/з та від 27.10.2015 р № 53/7772 відповідно. Згідно вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Заявляючи вимогу про стягнення частини коштів, отриманих за договором купівлі-продажу квартири, та індексу інфляції, [PERSON] не надав буд-яких доказів того, що остання зобов»язалась такі кошти йому передати, та того, що він не отримував від відповідача зазначені кошти. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення коштів на користь [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed