Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відділу освіти Ніжинської РДА на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 26 996,80 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 січня 2021 року по день ухвалення рішення. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 22 лютого 2013 року вона перебувала у трудових відносинах з відділом освіти Ніжинської РДА та 31 грудня 2020 року на підставі наказу № 64-К відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) її звільнено з посади у зв`язку з ліквідацією районного методичного кабiнету. У день звільнення з нею не проведено розрахунок за належними платежами, і заборгованість за невиплачену вихідну допомогу становить 10 289,13 грн, а компенсація за невикористану щорічну відпустку - 16 707,67 грн. Оскільки указаних виплат відповідач при звільненні не здійснив, то позивачка просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 січня 2021 року по день ухвалення рішення. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання у справі призначено на 09-00 год. 25 лютого 2021 року. 25 лютого 2021 року у судове засідання позивачка не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У клопотанні від 25 лютого 2021 року представник відповідача - Хоренко Д. А. позов визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Статтею 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: approved