Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У січні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулися до суду з указаним позовом, просять стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 травня 2011 року у розмірі 12455,20 грн, а також судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 10.05.2011, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 13000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3. Договору, відповідач надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за вказаним Договором виконало, а саме [PERSON] було надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач коштів не повернув та припинив виконувати договірні зобов`язання. [INFO] позичальник [PERSON] помер. 01 лютого 2020 року позивачем, відповідно до вимог ст. 1281 Цивільного кодексу України, як кредитором було надіслано претензію до Першої черкаської державної нотаріальної контори. 24.02.2020 позивачем було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого Позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ Приватбанк. 16 травня 2020 року позивач звернувся до спадкоємця [PERSON] з листом-претензією, але оскільки вимоги позивача відповідачем не виконані в добровільному порядку, позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача, як спадкоємця позичальника, на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 12455,20 грн, та судові витрати в сумі 2270,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач не надіслала відзив на позов. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями не звертався. В позові просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги просили задовольнити, та проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип достатності доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 10.05.2011, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 13000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області 11 квітня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] в місті Черкаси. 21 січня 2020 року позивачем, відповідно до вимог ст. 1281 Цивільного кодексу України, як кредитором було надіслано претензію до Першої черкаської державної нотаріальної контори. 24 лютого 2020 року позивачем було отримано відповідь, в якій зазначалось, що претензію Банку до спадкоємців померлого [PERSON] розглянуто, зареєстрованого до книги обліку і реєстрації спадкових справ та додано до спадкової справи № 392/2019р. На виконання ухвали суду від 21.05.2021, 30 червня 2021 року від Першої черкаської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 392/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . З матеріалів спадкової справи убачається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] являється [PERSON] . Відповідно до ч.1ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що за позичальником [PERSON] існує заборгованість по кредитному договору у розмірі 12 455,20 грн., яка згідно з розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», складається із тіла кредиту. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною 1 та частиною 3 статті 1268, частиною 1 статті 1269, частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до ст. 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців, кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємця померлого боржника шляхом направлення претензії на адресу нотаріуса із дотриманням строків встановлених ст. 1281 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що вимоги кредитора до спадкоємця боржника, відповідача [PERSON] є законними та доведеними, доказів на спростування вимог позивача відповідачем суду надано не було, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та із відповідача, як спадкоємця [PERSON] , підлягає стягненню на користь позивача, як кредитора, сума боргу в розмірі 12 455,20 грн., а тому позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved