Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У червні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів звернувся [PERSON], заінтересована особа: Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON]. В своїй заяві [PERSON] вказував, що 16 жовтня 1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом першої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 3-3311, на ім'я [PERSON]. 24 листопада 2016 року [PERSON] померла. На час смерті спадкодавця заповіт не змінений та не скасований. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] заявник звернувся до Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула представлені заявником документи і виявила, що у паспорті та свідоцтві про народження зазначено [PERSON], а заповіт складений на користь [PERSON]. У зв'язку з цим нотаріус запропонувала заявнику звернутися до суду із встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного заявник просив суд ухвалити рішення, яким встановити, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений 16 жовтня 1996 року державним нотаріусом першої Кременчуцької державної нотаріальної контори за реєстром № 3-3311, на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. Заявник [PERSON]в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: 16 жовтня 1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом першої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 3-3311, на ім'я [PERSON]. 24 листопада 2016 року [PERSON] померла. На час смерті спадкодавця заповіт не змінений та не скасований. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] заявник звернувся до Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула представлені заявником документи і виявила, що у паспорті та свідоцтві про народження зазначено [PERSON], а заповіт складений на користь [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило. У [PERSON] на даний час постало питання про оформлення заповіту, яке не можливо вирішити без встановлення факту належності йому вказаного правовстановлюючого документу. Факт належності заявнику вказаного заповіту підтверджується ідентичністю його імені та по-батькові, а невеликі розбіжності у написанні прізвища сталися внаслідок невірного правопису заповідачем при складанні заповіту. Також, факт належності заявнику вказаного заповіту підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які являються сусідками померлої, та які зазначили, що саме на імя заявника померла хотіла скласти заповіт. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності [PERSON] заповіту породжує юридичні наслідки, не повязані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON]про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід задовольнити.

Outcome: approved