Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, згідно якого просив ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником зазначеної квартири, зареєстрований та постійно проживає за зазначеною адресою, за якою також зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , яка не проживає у цій квартирі з вересня 2016 року по теперішній час, не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні квартири. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач втратила право користування вищевказаною квартирою, в якому проживає позивач. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням позивачу необхідно для того, щоб вільно володіти та користуватися належною йому власністю, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Позивач та його адвокат, сповіщені про дату, час та місце проведення судове засідання належним чином, звернулись до суду з заявами, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавала. Крім того, відповідач належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень про його виклик на офіційній веб-сторінці суду. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач по наявній справі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру підтверджується правовстановлюючими документами: договором купівлі-продажу квартири від 01.11.2006 року, витягом з державного реєстру правочинів № 3101492 від 01.11.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.11.2006 року № 12697906, технічним паспортом на квартиру. Згідно довідки від 17.05.2019 року № 5602, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Як вбачається з відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04 грудня 2007 року. В свою чергу, відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з вересня 2016 року, що підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 травня 2019 року, затвердженого Головою правління ОСББ «Байкальська 11» Хаванською Н.В. Отже, в судовому засіданні встановлено, що за вищевказаною адресою відповідач не проживає понад один рік, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, витрати по її утриманню не несе, вибула на інше місце проживання. Жодних домовленостей або інших угод, передбачених законом між позивачем та відповідачем не укладалося. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку відповідач створює позивачу перешкоди у вільному користуванні належною йому власністю. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення. При викладених обставинах суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому що інтереси позивача порушені. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved