Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

у травні 2021 року позивач [PERSON] , через адвоката Дунь В.В. (а.с.14), звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просивть визнати за ним майнове право на однокімнатну квартииру [ADDRESS] , як об`єкт незавершеного будівництва. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 20.02.2018 р. між сторонами у справі укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого відповідач зобов`язувався передати (укласти Основний договір) протягом 4-го кварталу 2019р. на вказану вище квартиру. 20.02.2018р. між сторонами укладено Договір про забезпечення виконання зобов`язань № ОМ/5С-К508. Позвиачем сплачено вартість об`єкту нерухомості, що підтверджено квитанціями про сплату коштів. Відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо передачі у власність вказаного майна. Із засобів масової інформаціії позваичу стало відомо, що будівництво житлового комплексу за адресою [ADDRESS] зупинено через самовільне будівництво без дозвольних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Позивач просить задовольнити позов, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2021р. відкрито провадження у справі про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач не скористався правом, передбаченим ст.ст. 174, 178 ЦПК України, та не подав до суду відзив на позов. Про місце і час судового розгляду відповідач повідомлявся судом у спосіб, передбачений ст.128,130 ЦПК України. Судова повістка, надіслана за місцем реєстрації юридичної адреси відповідно до даних ЄДРПОУ юридичної особи, повернулась до суду без вручення. Суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до положення ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.02.2018р. між ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхор О.М., за реєстровим номером 150. Згідно змісту п. 1 якого, сторони зобов`язуються у строки, встановлені в п. 1.4 розділу 1 попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» зобов`язується передати у власність окрему квартиру, характеристики, якої вказано у п.п. 1.4.1 п. 1.4 розділу 1 попереднього договору, а саме: секція 5, поверх 5, номер квартири [NUMBER] , [ADDRESS] ., а [PERSON] зобов`язується прийняти у власність об`єкт та належним чином сплатити його вартість. Відповідно до п.п. 1.4 попереднього договору, плановий строк введення будинку в експлуатацію П квартал 2019 року. Згідно п.п 1.4 попереднього договору, сторони зобов`язуються укласти Основний договір купівлі-продажу протягом ІУ кварталу 2019р., але не раніше отримання ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» правовстановлюючих документів на об`єкт. 20.02.2018р. між ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» і [PERSON] укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань № ОМ/5С-К508, згідно п. 1 якого, для підтвердження зобов`язань, що виникли у сторін згідно з попереднім договором, укладеним 20.02.2018р., щодо укладення та посвідчення основного договору - Договору купівлі-продажу квартири, та забезпечення виконання таких зобов`язань, [PERSON] сплачує на користь ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 договору. Вказана сума грошових коштів, після її належної сплати, зараховується ТОВом «Укрміськбуд Холдинг» до платежів за основним договором. Відповідно до розділу 2 зазначеного договору, розрахунки по договору здійснюються шляхом перерахування [PERSON] грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Укрміськбуд Холдинг». Загальний розмір грошових коштів, які сплачуються відповідно до умов договору, як забезпечення виконання зобов`язань згідно розділу 1 договору, становить 339 570,00 грн. Платежі здійснюються наступним чином: 339 570,00, у тому числі 56 595,00 грн., зобов`язаний сплатити до 23.02.2018 р. включно. Наявними в матеріалах цивільної справи копіями квитанцій стверджується факт оплати позивачем вартості квартири, яка є об`єком незавершеного будівництва (а.с.11).. Судом встановлено, що станом на час звернення позивача до суду, не надано даних про введення в експлуатацію будинку [ADDRESS] . Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що ним повністю сплачено вартість квартири до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації, відтак йому належать майнові права на квартиру. Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до правил ст. ст. 177, 190 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага; майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року№18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», а саме ст. 3 визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Судом встановлено, що позивачем виконано у повному обсязі свої зобов`язання щодо оплати вартості квартири [ADDRESS] . Будинок на теперішній час не прийнятий до експлуатації, відповідно останній має майнові права на вказаний об`єкт. З огляду на викладене вище, суд надходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України, позваич сплачено судовий збір за подачу позову в 3326,00 грн., що документально підтверджено (а.с.16). На підставі викладеного,

Outcome: approved