overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , громадянином держави Ізраїль, з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач виїхав в Ізраїль та не повернувся, контакти з ним втрачені, збереження сім`ї суперечить її інтересам. Позивачка у судовому засіданні підтримала позов. Пояснила, що через два тижні після реєстрації шлюбу з відповідачем вони посварилися та він поїхав у Ізраіль . З того часу вони не спілкувалися та не підтримували відносин. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, через публікацію оголошення на вебпорталі судової влади України. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, зі згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 14 червня 2011 року [PERSON] , [INFO] , громадянин Держави Ізраїль та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції ( а.с. 8). Після реєстрації шлюбу сторони якийсь час проживали у м. Бердичеві та більше восьми років не підтримують стосунків, що доводиться показаннями свідка [PERSON] . Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони спільно не проживають з 2011 року, їх подружнє життя розладналося, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунто вує позовні вимоги тим, що 11.05.2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася. Представник позивача подала заяву, в якій вона позов підтримує, просить справи слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання також не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Він завчасно у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення публікації оголошення про його виклик у судове засідання на веб-порталі судової влади України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.05.2017 року Дарницьким районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м.Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] що зроблений відповідний актовий запис №693, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після одруження прізвище у подружжя [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю та відновлювати відносини з відповідачем. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] виданого Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 11.03.1999 року. В підтвердження своєї заяви [PERSON] вказала, що згідно паспорта громадянина України вона записана як [PERSON] , а Державний акт на право приватної власності на землю , виданий [PERSON] . Вона звернулася до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку , але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 03.04.2019 р. , їй відмовлено у державній реєстрації права власності , оскільки документи мають розбіжності в написанні імені заявниці . У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та в установлений законом строк, про що свідчить розписка про отримання судової повістки , відзив не подав . Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області від 26.03.1997 р. , заявник записана як [PERSON] . Однак, Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заявнику необхідно для подальшого звернення до нотаріальної контори для укладання угоди купівлі-продажу квартири. Відповідно до рішення державного реєстратора на нерухоме майно Краснокутської РДА Бежанова В.В. від 03.04.2019 р. , [PERSON] відмовлено у реєстрації права власності на земельну ділянку , оскільки Державний акт на право власності на землю виданий [PERSON] має розбіжності з паспортом заявника. Встановлення факту належності правовстановлюючих документа, заявнику необхідно для подальшої реєстрації права власності на земельну ділянку. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Досліджені докази беззаперечно свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] , на чиє ім`я виданий Державний акт на право власності на землю - одна і та ж особа. Таким чином, вказані заявницею документи належать їй , і згідно з ст. 315 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність встановити даний факт, так як законом не визначено іншого порядку встановлення цього факту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 12 вересня 1998 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 394, зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася дитина -син [PERSON] , [INFO] . Посилалась, що відносини з відповідачем не склалися з причини несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник позивачки надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільне господарство у сторін не ведеться, мешкають за різними адресами, збереження шлюбу вважають неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 20 червня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 249, зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Посилалась, що в останні роки спільного життя виникали сварки через відсутність взаєморозуміння та через різні погляди на сімейне життя. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з вересня 2018 року, спільне господарство не ведуть, хоча і проживають спільно за однією адресою . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з вересня 2018 року, спільне господарство у сторін не ведеться, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 07.08.2004 року між нею та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши відзив, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 07.08.2004 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 07.08.2004 року, актовий запис № 1166, виданий міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 880, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по . Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року№ 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 04.10.2003 року, зареєстрованого у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис 637. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згодна. Майнових спорів немає. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 04.10.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис 637 від 04.10.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 10.08.2002 року, зареєстрованого у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис 386. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер.\~\~Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згодна. Майнових спорів немає. Просить стягнути понесені судові витрати. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 10.08.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис 386 від 10.08.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 10 лютого 2017 року, зареєстрованого у Консульстві України в місті Дубай (ОАЕ), актовий запис 01. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згодна. Майнових спорів немає. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 10 лютого 2017 року у Консульстві України в місті Дубай (ОАЕ), актовий запис 01 від 10.02.2017 року. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved