Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

У травні 2020 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що сторони мають повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка з 01.09.2019 року є студенткою факультету «Дизайн» Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука, денної форми навчання за договором №19.01.ДФ/БД-41 від 07.08.2019 року. Термін навчання до 30.06.2023 року. Згідно вищезазначеного договору, загальна вартість освітньої послуги становить 80000,00 грн.. Позивачка з відповідачем разом не проживають з червня 2015 року, донька проживає з матір`ю, якій самій важко утримувати дитину. За проживання доньки в гуртожитку позивачка щомісяця здійснює оплату в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується договором найму житлового приміщення в гуртожитку від 02.09.2019 року. Також, для забезпечення належного проживання доньки у гуртожитку, позивачка придбала побутову техніку на загальну суму 7366,00 грн., мобільний телефон вартістю 4698,00 грн., що підтверджується видатковими накладними. Також, дочка [PERSON] має вади зору, що підтверджується випискою з медичної картки №15 від 30.04.2020 року, тому позивачка придбала їй окуляри, згідно рецепту від 21.07.2019 року, на суму 2364,00 грн. Позивачка працює, однак їй не вистачає заробітної плати на утримання дітей, оплати навчання та проживання, вважає, що відповідач [PERSON] зобов`язаний оплачувати половину витрат на дочку до закінчення нею навчання. Відповідач працює в АТБ-маркеті м. Біла Церква Київської області, отримує регулярний дохід, а також у власності має нерухоме майно. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти, згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 22.08.2019 року. На підставі викладеного [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON] , щомісячно, аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання у Київській державній академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука, атакож стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, понесені нею за оплату вартості навчання доньки, у розмірі 21365,00 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує (а. с. 72). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 65,70,71), відзив на позов не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутність (а. с. 73). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої Серія [NUMBER] , актовий запис 62 (а. с. 14), яка з 01.09.2019 року є студенткою факультету «Дизайн» Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука, денної форми навчання за договором №19.01.ДФ/БД-41 від 07.08.2019 року. Термін навчання до 30.06.2023 року, що підтверджується Довідкою Декану факультету «Дизайн» - Софронова В.К. № 78/19 від 18.12.2019 року (а. с. 17) та копією вищевказаного договору про надання освітніх послуг (а. с. 18,19). Згідно вищезазначеного договору, загальна вартість освітньої послуги становить 80000,00 грн.. Позивач з відповідачем разом не проживають з червня 2015 року, донька проживає з матір`ю, якій самій важко утримувати дитину. За проживання доньки в гуртожитку позивач щомісяця здійснює оплату в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується договором найму житлового приміщення в гуртожитку від 02.09.2019 року (а. с. 21-26). Також, для забезпечення належного проживання доньки у гуртожитку, позивачка придбала побутову техніку на загальну суму 7366,00 грн., мобільний телефон вартістю 4698,00 грн., що підтверджується видатковими накладними (а. с. 35,36,38). Також, дочка [PERSON] має вади зору, що підтверджується випискою з медичної картки №15 від 30.04.2020 року (а. с. 28,29), тому позивачка придбала їй окуляри, згідно рецепту від 21.07.2019 року, на суму 2364,00 грн. (а. с. 30). Відповідач працює в АТБ-маркеті м. Біла Церква Київської області, отримує регулярний дохід, а також у власності має нерухоме майно. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти, згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 22.08.2019 року, що не заперечується та неоспорюється сторонами по справі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Якщо дочка, син навчаються на денному відділенні, аліменти можуть бути присуджені їм щомісячно, але без урахування часу канікул. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд, враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан [PERSON] , [INFO] , платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини, відсутність непрацездатних батьків, можливість надання утримання другим з батьків,що відповідач не бере участі у фінансуванні подальшої освіти повнолітньої дочки, що її навчання тягар батьку, вважає на підставі вимог ст. ст. 182,191,199,200 СК України визначити щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з 05.05.2020 року по 30.06.2023 року. Згідно Довідки Виконавчого комітету Сквирської міської ради Київської області Про склад сім`ї від 13.09.2019 року № 1988 дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , а тому відповідно до вимог ст. 199 СК України позивачка має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Вказаний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 761/6933/17 (провадження № 61-30007св18). Згідно з частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд бере до уваги те, що витрати, понесені позивачкою по оплаті навчання дитини [PERSON] у Київській державній академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука, пов`язані з необхідністю розвитку здібностей дитини, отримання нею освіти, а тому в розумінні ст.185 СК України є тими особливими обставинами, про які йде мова у зазначеній статті. На це, в свою чергу, звернув увагу Верховний суд у своїй постанові від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17. У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрати, понесених нею за оплату вартості навчання доньки, у розмірі 21365,00 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню Відповідно до положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial