Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] пред'явила зазначений позов до ТОВ «ТЦ Груп», обґрунтовуючи такі вимоги тим, що 07 травня 2014 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу №НТМ070514/1 косметичної продукції торгової марки «Desheli», а також з ПАТ «Альфа-Банк» - кредитний договір №401612430 для сплати вартості покупки за договором купівлі-продажу, проте умови договору купівлі-продажу виконані відповідачем належним чином не були, акт приймання-передачі продукції між сторонами складено і підписано не було, косметична продукція не передана, у зв?язку з чим вважає, що з підстав, визначених ст.ст. 203, 215 ЦК України договір купівлі-продажу є недійсним через неможливість його виконання у запропонованій формі, а відтак, є недійсним і кредитний договір з ПАТ «Альфа-Банк», тому позивач просила суд визнати недійсними договір-купівлі-продажу косметичної продукції торгової марки «Desheli» №НТМ070541/1 від 07 травня 2014 року між ТОВ «ЦТ Груп» та [PERSON] та кредитний договір №401612430, укладений 07 травня 2014 року від імені ТОВ «ЦТ Груп» в інтересах ПАТ «Альфа-Банк» на погашення споживчого кредиту фізичної особи [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав та в подальшому у поданій заяві клопотав про розгляд справи у її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач ТОВ «ЦТ Груп», заперечень проти позову не надало, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило, причин не повідомило, клопотань про відкладення не подавало, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Третя особа - ПАТ «Альфа-Банк» проти задоволення позову заперечувало тим, що кредитний договір укладено позивачем добровільно, кошти отримані, банком свої зобовязання виконано в повному обсязі, тому підстави для визнання договору недійсним відсутні, про що подало письмові заперечення, та будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, та представника в судове засідання не направило, причин неявки не повідомило, про відкладення розгляду справи не клопотало, на підставі чого суд вважає за можливе згідно ст. 36 ЦПК України розглядати праву у відсутності вказаного представника. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Так, судом встановлено, що позивачем з ТОВ «ЦТ Груп» 07 травня 214 року підписано договір купівлі-продажу №НТМ070514/1 (а.с.5) за умовами п. 1 якого продавець зобовязується передати у власність покупцеві комплект косметичної продукції під товарним знаком «Desheli», в асортименті та кількості, встановлених договором, що визначається в Переліку №1 (специфікації), а покупець зобовязується прийняти цей товар згідно Акту приймання передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). Асортимент, кількість, ціна одиниці товару і загальна сума договору визначається в Переліку №1 (специфікації), що являється невідємною часиною цього договору. Пунктом 2 договору обумовлено, що право власності на товар переходить від продавця покупцеві після підписання Акта приймання-передачі товару. При передачі товару сторони складають та підписують Акр приймання-передачі товару згідно Переліку №1 (специфікації). Одночасно продавець передає покупцеві документи, що підтверджують якість і безпечність придбання товару; надає необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар супровідній документації, що додаються до продукції, наочній формі, що доводиться до покупця. Пунктом 5 договору визначено, що ціна товару складає 14000,00 грн. та включає в себе вартість одиниць товару, перерахованих в специфікації. При оплаті товарів через споживчий кредит покупець вносить перший платіж (завдаток) продавцю в розмірі «--» грн. Залишок вартості товару в розмірі 14000,00 грн. покупець сплачує банку протягом 24 місяців згідно умов кредитного договору, укладеного між покупцем і банком. Оплата здійснюється не пізніше 08 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 08 травня 2016 року. Того ж дня, 07 травня 2014 року, разом з договором [PERSON] та ТОВ «ЦТ Груп» підписано Специфікація товару до договору купівлі-продажу № №НТМ070514/1 згідно з якою продавець передає, а покупець приймає товар належної якості в наступній комплектності: косметичний набір ТМ «Desheli» «Чорна лінія», що складається з наступних найменувань: активний ліпосомний гель, гель для повік проти зморшок, очищуюча грязьоа маска, денний зволожуючий крем, коллагеновий серум, кліатон, ніжний скраб, очищуюче молочко, зміцнюючий антицелюлітний гель, нічний фіто крем, фіто тонік, посібник користувача (інструкція), а також додаткові матеріали та пакування товару, що складаються з наступних найменувань: косметологічна карта, каталог, пакет (великий), пакет (малий) (а.с.6). Акт приймання-передачі матеріали справи не містять. Також судом встановлено, що 07 травня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №401612430 (а.с.7, 41, 42, 46) за умовами якого, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк надав позивачу грошові кошти в сумі 10574,47 грн., що об?єктивно підтверджується меморіальним ордером №30198 від 08 травня 2014 року та випискою по рахунку (а.с.43, 44-45), а відповідач зобовязалась сплачувати 0,01% річних за користування коштами, використати його за цільовим призначенням оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації №401612430 від 07 травня 2014 року або листі-гарантії до цього договору від 07 травня 2016 року у загальній сумі 9940,00 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ЦТ Груп», - оплати комісійної винагороди банку за надання кредиту у розмірі,що визначається згідно з умовами п.2.8 розділу №1 кредитного договору шляхом перерахування вказаної суми на рахунок банку № 22069401612430, а також повернути кошти в строк до 08 травня 2016 року (п.1, 2.1, 2.2., 2.3, 2.5, 2.8 розділу №1 кредитного договору). Суд, визначаючи згідно з ст. 11 ЦПК України межі розгляду цієї справи, виходить з того, що правочин може бути визнаний судом недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом, з яких звернувся позивач до суду, на що звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в п.п. 1, 4, 7 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як встановлено судом, при укладенні договору купівлі-продажу 07 травня 2014 року сторони добровільно дійшли згоди щодо істотних умов предмету продажу косметичну продукцію торгової марки «Desheli» у комплектації «Чорна лінія», у письмовій формі, а зміст цього договору Так само, сторони дійшли згоди, про що свідчить текст підписаного обома сторонами договору, щодо ціни, порядку оплати, набуття права власності на продану продукцію покупцем, тощо (п.4, 5 договору). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу від 07 травня 2014 року недійсним з підстав, визначених ст.ст.203, 215 ЦК України, оскільки неналежне виконання умов договору продавцем не є безумовною підставою недійсності цього договору, а тягне за собою застосування наслідків порушення зобов?язанння, а не його недійсність. При цьому, посилання позивача на ч.6 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд до уваги прийняти не може, оскільки вказана норма врегульовує правовідносини купівлі-продажу, що виникли поза торговельними або офісними приміщеннями, тоді як в даному випадку позивач та відповідач підписали договір, специфікацію, чим засвідчили досягнення згоди з усіх істотних умов купівлі-продажу і з цього моменту цей договір укладений. Крім того, позивачем не надано жодних доказів відповідно до свого процесуального обв?язку за ст.ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження того, що позивач повідомляла відповідача про недійсність договору купівлі-продажу, а так само зверталася до відповідача з вимогою виконати договір, надати продукцію за актом приймання-передачі відповідно до узгодженою специфікації. Розв?язуючи вимоги про недійсність кредитного договору, суд виходить з того, що позивач не довела перед судом наявність обставин, передбачених ст.ст. 203, 215, 227 ЦК України недійсності кредитного договору, зважаючи на те, що ПАТ «Альфа-Банк» представлено підписаний уповноваженим представником банку та позивачем кредитний договір, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також платіжними документами (меморіальним ордером №30198, що узгоджується з випискою по рахунку) підтверджено фактичне виконання кредитного договору банком, що суд вважає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження укладення договору, добровільності і вільного волевиявлення в його укладенні, досягнення згоди з усіх істотних умов, цільового призначення цього кредиту та фактичного виконання зобов?язання за договором банком. Крім того, суд зважає на те, що згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Сторонами у цивільному процесі відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України є позивач і відповідач. Разом з тим, позивач розпоряджаючись своїми процесуальними правами на власний розсуд згідно ст. 10 ЦПК України, заявляючи про недійсність кредитного договору до ПАТ «Альфа-Банк» з позовом не зверталась, роз?ясненими суом в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України правами та обов?язками представник позивача не скористався та відповідного клопотання про залучення відповідачем ПАТ «Альфа-Банк» не заявляв, наполягаючи на залученні останнього третьою особою, заявляючи таким чином і вимогу про визнання договору купівлі-продажу і вимогу про визнання кредитного договору недійсним лише до ТОВ «ЦТ Груп», яке взагалі не є стороною кредитного договору. За встановлених обставин, оцінивши досліджені безпосередньо докази на належність, допустимість, достатність кожний окремо та їх сукупності і логічному взаємозв?язку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed