Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

у суд із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно звернулася [PERSON], мотивуючи тим, що 16 грудня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивачка, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину має право на отримання у власність даного майна, але не може його оформити, оскільки правовстановлюючі документи були втрачені. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем та третьою особою до суду подана заява про визнання позовних вимог, а також клопотання про розгляд цивільної справи у відсутності у відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було встановлено, що 16 грудня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON]. За життя останній розпорядився своїм майном, про що 21 лютого 2001 року склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Одинцівської сільської ради у реєстрі № 02, у якому все своє майно заповів [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0400 га, кадастровий №7422086500:05:003:0359, в межах згідно з планом передану для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Одинцівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту серії ЧН №036530, виданого 09 липня 2004 року. Позивачка [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в нотаріальному порядку оформити спадщину не може, оскільки для отримання свідоцтва про право на спадщину нотаріусу необхідно подати оригінал правовстановлюючого документу на майно, а Державний акт на вказану земельну ділянку втрачений. Новий Державний акт отримати не має можливості у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті [PERSON], тому [PERSON] змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказом втрати документів є оголошення в газеті «Новини Придесення», а також довідка зі столу знахідок про те, що Державні акти на право власності на землю, який видано на імя [PERSON] в стіл знахідок не надходили. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Одинцівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за заповітом підлягає задоволенню. Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Позивач не має іншої можливості визнати право власності на земельну ділянку, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. У відповідності з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], прийнявши спадщину, має право на набуття у власність земельної ділянки, яка належала останньому на праві власності. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, враховуючи заяву останнього.

Outcome: approved