Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 108», код ЄДР 37189002, 61017, м. Харків, вул. Котлова, п/р 26009000086624 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023, грошові кошти у сумі 1029,53 грн. в якості компенсації за невикористані дні щорічної відпустки її померлого чоловіка - [PERSON] за період з 01.09.2012 року по [INFO] року. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 108», код ЄДР 37189002, 61017, м. Харків, вул. Котлова, п/р 26009000086624 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023, середній заробіток за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за весь період роботи її померлого чоловіка з 05.04.2015 року (з моменту призначення нового керівництва) до винесення рішення по суті спору, виходячи з щоденного розміру середнього заробітку 98,25 грн. без врахування податків та зборів. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 108», код ЄДР 37189002, 61017, м. Харків, вул. Котлова, п/р 26009000086624 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023, моральну шкоду, спричинену їй та її малолітнім дітям в розмірі 7072 грн. Всі витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача. В подальшому позивач та її представник уточнили позовні вимоги та просили суд стягнути на користь позивачки з відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 108» грошові кошти у сумі 984,66 грн. в якості компенсації за невикористані дні щорічної відпустки померлого чоловіка позивачки - [PERSON] за період з 01.09.2012р. по 28.03.2015р.; середній заробіток за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за весь період роботи померлого чоловіка позивачки з 05.04.2015 року (з моменту призначення нового керівництва) до винесення рішення по суті спору, виходячи з щоденного розміру середнього заробітку 98,25 грн. без врахування податків та зборів; моральну шкоду, спричинену позивачці та їх малолітнім дітям в розмірі 7072 грн. та судові витрати (а.с. 152-154). В судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] підтримали позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 22.12.2015р., просили задовольнити їх та пояснили, що в будинку №108 по вул. Котлова в м. Харкові з метою забезпечення потреб мешканців будинку та його утримання було створено Об'єднання cпіввласників багатоквартирного будинку «Наш дім 108». Чоловік позивачки - [PERSON] [INFO] з 01.09.2012 року по [INFO] року включно займав посаду Голови Правління ОСББ «Наш дім 108». В даному будинку встановлено автономне опалення - газові котли. [PERSON] пройшов спеціальне навчання по їх обслуговуванню та з 01.11.2012 року по 28.03.2015р. йому як Голові Правління в порядку ст.105 КЗпП України встановлено суміщення посади відповідального за газове господарство та за облік витрат на газопостачання. Ці посади передбачені штатним розкладом та є складовою калькуляції щомісячного тарифу на утримання будинку та прибудинкової території, які затвердженні загальними зборами членів ОСББ «Наш дім 108» і діяли на постійній основі. Також дані обставини підтверджено наказами по ОСББ «Наш дім 108». Також зазначила, що з цих сум сплачено податки та обов'язкові збори, про що свідчать дані УПФУ у Ленінському районі м.Харкова. [INFO] року чоловік позивачки - [PERSON] помер від різкого порушення кровообігу. Посада заступника Голови Правління в ОСББ «Наш дім 108» не передбачена, права підпису було тільки у Голови Правління. В зв'язку з чим 05.04.2015 року були проведені позачергові вибори Голови Правління ОСББ «Наш дім 108» та членів Правління. Цього ж числа наказом по ОСББ «Наш дім 108» виключено зі списків працівників ОСББ «Наш дім 108» [PERSON] у зв'язку зі смертю, про що свідчить трудова книжка померлого. За період займання посад Голови Правління, відповідального за газове господарство та за облік витрат на газопостачання тобто з 01.09.2012 року по [INFO] року [PERSON] не реалізовував свого права на щорічну відпустку. Після смерті чоловіка на утриманні позивачки залишилися малолітні донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO] Позивачка, що діє в інтересах малолітніх дітей і є за правилами ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги, одразу ж звернулася до нового керівництва ОСББ «Наш дім 108» з вимогою про виплату їй компенсації за невикористані дні щорічної відпустки померлого чоловіка, просила надати розрахунок даних сум та видати на руки трудову книжку для чого надала підтверджуючи документи. Відповідач здійснив дану виплату частково і тільки 28.05.2015 року, розрахунковий лист не надали. Подальші вимоги позивачки до відповідача доплатити дану компенсацію останнім були проігноровані, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Сума недоплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки померлого чоловіка складає 984,66 грн. Розрахунки заявлених вимог зроблені на підставі персоніфікованих відомостей УПФ Ленінському районі м.Харкова про дохід померлого чоловіка та положень Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100. Оскільки дана доплата компенсації досі відповідачем не виплачена, позивач просить стягнути середній заробіток за правилами ст. 117 КЗпП України та ст. 83 КЗпП України з 05.04.2015 року (з моменту призначення нового керівництва позивача) до винесення рішення по суті спору, виходячи з середньоденного заробітку 98,25 грн. без врахування податків та зборів. Також незаконними діями відповідача позивачці та її дітям спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 7072 грн. виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII для дітей до 6 років, для дітей з 6 до 18 років та працездатних осіб помножених на два місяця, які сплили від часу звернення позивачки до відповідача з вимогою про виплату компенсації до моменту звернення з даним позовом до суду. Позивачка та її представник в обґрунтування спричинення відповідачем моральної шкоди зазначили наступне: на їх думку причиною несвоєчасної та неповної виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку чоловіка позивачки з боку відповідача стали неприязні відносини між померлим чоловіком та новообраними членами Правління [PERSON], [PERSON], які склалися між ними за час роботи чоловіка позивачки в ОСББ «Наш дім 108». Ці особи після їх обрання в Правління заявили, що вони є головними тепер в домі, Голова Правління - формальна особа, оскільки вона не мешкає в нашому будинку і не має в ньому власності. Як до смерті чоловіка позивачки, так і зараз вони як представники керівного органу ОСББ «Наш дім 108» постійно його звинувачують у розтратах та привласненні грошей ОСББ «Наш дім 108», хоча жодна перевірка цього не підтвердила, казали, що позивачка була активною помічницею чоловіка і допомагала йому красти гроші, вони поливали та поливають брудом чоловіка позивачки, її та їх дітей, посилають прокльони та виказувають побажання смерті всій родині позивачки. Все це тривало як протягом останнього року до смерті чоловіка позивачки так і після його смерті у присутності інших мешканців дома. Одразу після поховання чоловіка позивачки Правління ОСББ «Наш дім 108» виключали у неї світло в квартирі на рубильнику, виламували лічильник електроенергії, грюкали в двері квартири серед ночі, від чого її донька почала дуже погано спати. Кожного разу при зустрічі в її бік йшли погрози, що тепер нове керівництво не дасть їй жити в цьому домі, вони відберуть у позивачки квартиру. З цього приводу позивач зверталася до правоохоронних органів, які надали їй банальну відписку. А коли позивачка заявила про гроші, які має їй виплатити відповідач, члени Правління взагалі заявили в грубій формі, що нічого і ніколи вона не отримає. Окрім того, син позивачки, якому шість років і який вже все розуміє, дуже часто питає у неї, чому про тата кажуть, що він крадій та погана людина. В зв'язку з даними обставинами, з метою захисту своїх дітей позивачка вимушена переїхати до своїх батьків, які в свою чергу, винаймають малогабаритну однокімнатну квартиру, де позивачка мешкає і досі. Із-за малолітнього віку своєї доньки позивач не має можливість вийти на роботу, іншого джерела доходу вона не має, єдиним годувальником в родині був її померлий чоловік, який після себе ніяких заощаджень не залишив. Залишилася лише квартира, в якій проживати їз-за дій відповідача вона не може. За цих обставин, позивачка та її діти зазнали дуже багато моральних страждань. Вони перебувають в постійному емоціональному напруженні, позивачка перебуває на грані нервового зриву. Представник відповідача ОСББ «Наш дім 108» - [PERSON], яка є також третьою особою, а також її представник - [PERSON] заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що померлий чоловік позивачки безпідставно нараховував собі протягом року доплату за виконання обов'язків відповідального за газове обладнання, адже опалювальний сезон триває з 15 жовтня по 15 квітня, в зв'язку з чим на їх думку він отримав зайві кошти. Окрім того, було зазначено, що позивач не надала доказів того, що її чоловік не отримував відпускних за період роботи в ОСББ «Наш дім 108», відсутність бухгалтерської документації не дають можливості перевірити ці дані та здійснити виплату компенсації, що є предметом спору. Також представник відповідача зазначив, що протоколи загальних зборів членів ОСББ «Наш дім 108», що надані позивачкою в якості доказів протиречать вимогам діючого законодавства України, її померлий чоловік зловживав своїм службовим становищем та привласнював гроші ОСББ. Таким чином, представники відповідача вважають позов безпідставним, незаконним та передчасним. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В будинку № [ADDRESS] з метою забезпечення потреб мешканців будинку та його утримання було створено Об'єднання cпіввласників багатоквартирного будинку «Наш дім 108» (далі - ОСББ «Наш дім 108»), ці обставини підтверджено даними з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно п. 4.9.Статуту ОСББ «Наш дім 108» Голову Правління обирають загальні збори членів ОСББ терміном на один рік. З 01.09.2012 року по [INFO] року включно посаду Голову Правління ОСББ «Наш дім 108» займав чоловік позивачки - [PERSON], [INFO], що підтверджено протоколами позачергових загальних зборів членів ОСББ «Наш дім 108» від 01.09.2012 р., від 15.09.2013 р., від 21.10.2014 р. та наказами по ОСББ «Наш дім 108» від 03.09.2012р., від 16.09.2013р., від 21.10.2014 року. (а.с. 24, 26-27, 29-32, 34-36). [PERSON] є чоловіком позивачки - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2008 р., виданого Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 12). Подружжя [PERSON] мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 02.10.2014 року, а також [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 14.04.2009 року (а.с. 13-14). Будинок № [ADDRESS] має автономне газове опалення, в зв'язку з чим [PERSON] будучи Головою Правління ОСББ «Наш дім 108» пройшов спецнавчання в «Філія Харківський навчально-курсовий комбінат» за професією оператор котельної на газообразному палеві, що підтверджується посвідченням №3/134-02 від 30.10.2012 року (а.с. 17-19). З 01.11.2012 року по [INFO] р. [PERSON] як Голові Правління в порядку ст.105 КЗпП України встановлено суміщення посади відповідального за газове господарство та за облік витрат на газопостачання. Ці обставини підтверджено наказами по ОСББ «Наш дім 108» б/н від 01.11.2012 р., б/н від 01.09.2013 р., б/н від 01.10.2013 р., від 01.09.2014 р. та копією трудової книжки (а.с. 16, 37-40). Згідно ст. 105 КЗпП працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Таким чином, [PERSON] отримував зарплату, що складалася з посадового окладу Голови Правління та доплати по суміщенню за відповідального за газове господарство та за облік витрат на газопостачання. Ці посади передбачені штатним розкладом. Дана зарплата входила до складової калькуляції щомісячного тарифу на утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), які затверджені протоколами позачергових загальних зборів членів ОСББ «Наш дім 108» від 01.09.2012 р., від 15.09.2013 р., від 21.10.2014 р. (а.с. 24, 26-27, 29-32). [INFO] року [PERSON], [INFO] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 30.03.2015 р. (а.с. 15). Наказом по ОСББ «Наш дім 108» б/н від 05.04.2015 року [PERSON] виключено зі списків працівників ОСББ «Наш дім 108» в зв'язку зі смертю, про що зроблено запис у трудовій книжці (а.с. 16). В зв'язку з даними обставинами 05.04.2015 року були проведені позачергові вибори Голови Правління ОСББ «Наш дім 108», в результаті яких Головою правління обрана [PERSON], а членами Правління обрані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 57, 58). За період займання посад Голови Правління, відповідального за газове господарство та за облік витрат на газопостачання тобто з 01.09.2012 року по [INFO] року [PERSON] не реалізовував свого права на щорічну відпустку, що підтверджено даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданими УПФУ в Ленінському районі м.Харкова за формою ОК-5 станом на 19.05.2015 р. та станом на 15.12.2015 р. (а.с. 155-160). Так, згідно ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право кожного працівника на відпустку передбачене ст. 45 Конституції України. Відповідно до ст. 83 КЗпП та ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину- інваліда з дитинства підгрупи А 1 групи.» Згідно ст. 83 КЗпП у разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи, виплачується спадкоємцям. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За матеріалами справи позивачка звернулася до нового керівництва відповідача з письмовою вимогою про виплату їй та її дітям як спадкоємцям першої черги компенсації за невикористані дні щорічної відпустки померлого чоловіка за період його роботи в ОСББ «Наш дім 108» та оформити допомогу на поховання, яку вона мала отримати від фонду по тимчасовій траті працездатності через підприємство 17.04.2015 року (а.с. 21). 28.05.2015 року відповідач виплатив позивачці 2696,67 грн. в якості компенсації за невикористані дні щорічної відпустки померлого чоловіка за період його роботи в ОСББ «Наш дім 108», що незаперечувалось сторонами у судовому засіданні. Позивач не погодилась з виплаченою сумою, вважає, що при розрахунку даної компенсації не була врахована доплата чоловікові за суміщення посади відповідального за газове господарство та за облік витрат на газопостачання в зв'язку з чим звернулася з письмовою вимогою про доплату до керівництва відповідача, направивши її цінним листом з описом вкладення (а.с. 22, 23). Однак, дана вимога проігнорована відповідачем, лист повернувся за спливом строку зберігання. Згідно п. 2 р. 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Суд погоджується з розрахунками позивача, оскільки, згідно п. 3 р. 3 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Згідно п. 7 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100 нарахування виплат за час відпусток робиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року або меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. Згідно ст. 73 КЗпП України встановлено 10 святкових і неробочих днів: 1 січня - Новий рік; 7 січня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 1 і 2 травня - День міжнародної солідарності трудящих; 9 травня - День Перемоги; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України; один день (неділя) - Пасха; один день (неділя) - Трійця усього 10 днів. Згідно ст. 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Згідно ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно ст 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі смерті працівника грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи, виплачується спадкоємцям. Так, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданими УПФУ в Ленінському районі м. Харкова за формою ОК-5 станом на 19.05.2015р. та станом на 15.12.2015р заробітна плата чоловіка позивачки [PERSON] за період 01.09.2012р. - по 31.08.2013 р. складає 21 200 грн., розрахунковий період 355 днів з врахуванням святкових та неробочих днів, щорічна відпустка 24 календарних дні, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки складає 1433,24 грн. За період 01.09.2013 р. - по 31.08.2014 р. заробітна плата чоловіка позивачки [PERSON] складає 33600 грн, розрахунковий період 355 днів з врахуванням святкових та неробочих днів, щорічна відпустка 24 календарних дні, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки складає 2271,55 грн. За період 01.09.2014 р. - по 28.02.2015 р. заробітна плата чоловіка позивачки [PERSON] складає 16800 грн, розрахунковий період 179 днів з врахуванням святкових та неробочих днів, щорічна відпустка 12 календарних днів, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки складає 1126,26 грн. Таким чином, відпускні за період 01.09.2012 р. - [INFO] р. без врахування податків та зборів складає 4831,05 грн За відрахуванням податків та зборів сума до виплати складає 3886,09 грн. Сума зарплатні, що підлягає поверненню за 30.03.2015 р. та 31.03.2015 р. складає 204,76 грн., виплачено 2696,67 грн., недоплата склала 984,66 грн після оплати податків та зборів. Суд критично ставиться до позиції відповідача, адже матеріали справи спростовують доводи представників щодо безпідставності та незаконності пред'явлених вимог. Протоколи загальних зборів членів ОСББ та накази по підприємству, що є доказами по справі не скасовані та не визнані недійсними. Розмір доходів померлого чоловіка позивачки та факт неотримання ним відпускних за час роботи у відповідача доведені офіційними даними з персоніфікованого обліку УПФУ у Ленінському районі м.Харкова, з цих сум сплачено податки. Тим більш, відповідач добровільно частково виплатив позивачці компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки її померлого чоловіка. Таким чином, вимоги позивачки в частині стягнення грошових коштів у сумі 984,66 грн. в якості компенсації за невикористані дні щорічної відпустки її померлого чоловіка - [PERSON] за період з 01.09.2012р. по 28.03.2015р. підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивачки про виплату середнього заробітку за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки чоловіка позивачки з 05.04.2015 року (з моменту призначення нового керівництва) до винесення рішення по суті спору, виходячи з щоденного розміру середнього заробітку 98,25 грн. без врахування податків та зборів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, згідно п. 2 р. 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100 у даному випадку середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Згідно ст. 83 КЗпП та ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи, виплачується спадкоємцям. Як зазначалося вище, згідно ст 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. В матеріалах справи є докази проживання позивачки та її дітей разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, докази заведення спадкової справи та прийняття спадщини позивачкою, що діє в інтересах малолітній дітей, народжених у шлюбі зі спадкодавцем (а.с. 168). Згідно ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Розмір зарплати за січень, лютий 2015 року складає 2 800 грн., календарні дні за даний розрахунковий період 57 днів з врахуванням святкових та неробочих днів, середньоденний заробіток померлого чоловіка позивачки складає 98,25 грн. без врахування податків та зборів. З матеріалів справи вбачається, що письмова вимога про виплату спірної компенсації вручена відповідачу позивачкою лише 17.04.2015 року, отже, саме з наступного дня починається відлік часу для нарахування середнього заробітку за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки померлого чоловіка позивачки. Таким чином, за період з 18.04.2015 року по 15.01.2016 року період затримки виплат складає 273 календарних днів, середньоденний заробіток померлого чоловіка позивачки складає 98,25 грн. без врахування податків та зборів, одже до виплати визначається сума в розмірі 26 822,25 грн. без врахування податків та зборів (98,25грн. х 273 днів). Позовні вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 7072 грн. підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Згідно п. 3 Постанови Пленуму верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п. 4 Постанови Пленуму верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Суд перевірив та встановив, що дійсно Правління ОСББ «Наш дім 108» своїми діями спричинило позивачці та її дітям моральної шкоди, а саме неприязні відносини між померлим чоловіком та новообраними членами Правління [PERSON], [PERSON] склалися між ними за час роботи чоловіка позивачки в ОСББ «Наш дім 108». Ці особи як до смерті чоловіка позивачки, так і зараз постійно звинувачують його у розтратах та привласненні грошей ОСББ «Наш дім 108», хоча жодна перевірка цього не підтвердила. Позивачку звинувачують в тому,що вона була активною помічницею чоловіка і допомагала йому красти гроші. Все це відбувалося у присутності інших мешканців дома. Одразу після поховання чоловіка позивачки Правління ОСББ «Наш дім 108» виключали у неї світло в квартирі на рубильнику, виламували лічильник електроенергії, грюкали в двері квартири серед ночі. Кожного разу при зустрічі в її бік йшли погрози, що тепер нове керівництво не дасть їй жити в цьому домі, вони відберуть у позивачки квартиру. З цього приводу позивачка зверталася до правоохоронних органів. В зв'язку з даними обставинами, з метою захисту своїх дітей позивачка вимушена переїхати до своїх батьків, які в свою чергу, винаймають малогабаритну однокімнатну квартиру, де позивачка мешкає і досі. Із-за малолітнього віку своєї доньки позивачка не має можливості вийти на роботу, іншого джерела доходу вона не має, єдиним годувальником в родині був її померлий чоловік, який після себе ніяких заощаджень не залишив. Залишилася лише квартира, в якій проживати їз-за дій відповідача вона не може. За цих обставин, позивачка та її діти зазнали дуже багато моральних страждань. Вони перебувають в постійному емоціональному напруженні, позивачка перебуває на грані нервового зриву. Дані обставини були підтверджені поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Позивачка визначаючи суму спричиненої моральної шкоди виходила з показників мінімального прожиткового мінімуму, встановленому на 2015 р. та періоду часу, з моменту спричинення даної шкоди та часом звернення до суду. Згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XIV під прожитковим мінімумом розуміється вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Згідно ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XIV прожитковий мінімум застосовується в тому числі для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; встановлення величини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; тощо. На час винесення рішення по суті спору згідно ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років на сьогодні складає 1167 грн., для дітей віком від 6 років до 18 років на сьогодні складає 1455 грн., для працездатних осіб - 1378,00грн. З огляду на вищезазначене та принципів розумності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі одного прожиткового мінімуму на кожну особу в залежності від основних соціальних і демографічних груп, а саме 1167,00грн., 1455,00грн. та 1378,00грн., загалом 4000 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків передбачених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведених обставин, які підтверджуються наданими документами, та приписів вказаним норм, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином суд вважає, що з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial