Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У червні 2015 року Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області звернулась до суду з цим позовом в інтересах [PERSON], посилаючись на те, що 15 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалось, шлюб було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідно до довідки Долинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 Долинської районної ради Кіровоградської області [PERSON] виховується морально та фізично матір'ю. Батько за період навчання дитини жодного разу не з'являвся на батьківські збори, не цікавився навчанням та вихованням дитини. Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції .Кіровоградської області від 27 березня 2015 року № 2840 заборгованість [PERSON] за аліментами становить 28368,83 грн. Органом опіки та піклування - Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області надано висновок № 01-29/172/1 від 3 червня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] У судовому засіданні представник позивача Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач, який належним чином повідомлений та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо їх дитини [PERSON] Суду пояснила, що відповідач після припинення між ними шлюбних відносин жодного разу не поцікавився розвитком дитини, не навідав дитину, в тому числі в учбовому закладі, не сплачує аліментів, взагалі не бере будь-якої участі у вихованні дитини. Прокурор прокуратури Долинського району Кіровоградської області Волковська С.В. у судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що у [PERSON] та відповідача [PERSON] є дитина - [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Висновком органу опіки та піклування - Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області встановлено наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дитини, оскільки той не бере будь-якої участі у вихованні дитини, матеріально та морально не допомагає (а. с. 11). Дитина [PERSON] з відповідачем [PERSON] не проживає, перебуває на утриманні матері дитини - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] Крім цього, суду надано докази того, що [PERSON] матеріально дитину не утримує, жодного разу не відвідував шкільний заклад за місцем навчання дитини (а. с. 8, 10). За змістом п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до викладеного, суд уважає доведеним той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме ухиляється від виконання обов'язків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Об'єктивних причин за яких [PERSON] не виконував покладені на нього батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] свідомо, умисно нехтував покладеними на нього батьківськими обов'язками та має бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлена у 2015 році мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн, тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved