Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації, вказуючи, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають у [INFO], що в м. Запоріжжі та користуються послугами КП «Водоканал», однак не вносять вчасно плату за надані послуги в звязку з чим за період з 01.10.2014 року по 31.10.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 7\~590,37 грн., яку позивач просить стягнути, а також суму судового збору, понесену ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі відзив на позов не подали, в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно, належним чином, згідно діючого законодавства. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України, наймач зобовязаний робити оплату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації, у встановленому розмірі і вчасно. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обовязках, звязаним з найманням житла. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ГК України, повинні виконуватись належним чином згідно умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної плати з населення за вказані послуги проводиться окремо від інших комунальних послуг. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у [INFO], що в м. Запоріжжі та користуються послугами КП «Водоканал», однак не вносять вчасно оплату за надані послуги в зв'язку з чим за період з 01.10.2014 року по 31.10.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 7590,37 грн. 05.03.2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа № 334/1368/18) в прийнятті заяви КП «Водоканал» про видачу судового наказу з відповідачів було відмовлено, у звязку з тим, що заявник просив стягнути заборгованість у розмірі 5670,19 грн., яка утворилась станом на 01.10.2014 року, а період, за який виникло вхідне сальдо заборгованості, судом не було встановлено, а це вказувало про наявність спору про право. Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України передбачено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, а Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа № 2-1584/08) з відповідачів було стягнуто заборгованість за послуги з надання води та послуги каналізації, що утворилася за період з 01.06.2000 року по 31.12.2007 року у розмірі 4973,61 грн., яка станом на час звернення з позовом до суду не погашена. Починаючи з 01.10.2014 року по 31.10.2017 року за користування послугами за воду та послуги каналізації на особовий рахунок № 93005731, відкритий на імя [PERSON], нарахована заборгованість у розмірі 2176,25 грн. За цей же період споживачами сплачено 2495,45 грн., та отримано субсидію у розмірі 256,07 грн., яка також враховується на погашення заборгованості за вищевказаний період Тобто, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що споживачі належним чином не виконували сої обовязки по сплаті вартості послуг за воду та послуг за каналізацію, у звязку з чим за період часу з 01.10.2014 року по 31.10.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 7590,37 грн., що підтверджується наданими до позову письмовими доказами. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов'язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обовязковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на водопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь водопостачальної організації вартості послуг з водопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. За вказаний період заперечень з боку Споживачів на неналежну якість надання послуг водопостачання та водовідведення на адресу КП «Водоканал» не надходило. Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі та з відповідачів на користь позивача стягненню підлягає заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації, за період часу з 01.10.2014 року по 31.10.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 7590,37 грн., а також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved