Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

у травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 26.11.2004 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № КЗМОGF15003190, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 25502,00 доларів США на термін до 26.11.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, в свою чергу відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісію, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.03.2015 року має заборгованість 11581,36 долари США, яка складається з : -11292,94 доларів США - заборгованість за кредитом; -284,03 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -0,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -4,39 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.11.2004 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № КЗМОGF15003190, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 25502,00 доларів США на термін до 26.11.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором (а.с. 13-14). Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Сплата прострочених відсотків, комісія за розрахункове обслуговування обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, в свою чергу відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісію, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.03.2015 року має заборгованість 11581,36 доларів США (а.с. 5-11), що за курсом НБУ станом на 23.03.2015року складає 267992,67 (а.с. 12), яка складається з : -11292,94 доларів США - заборгованість за кредитом; -284,03 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -0,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -4,39 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідачів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідачів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в справі.

Outcome: approved