Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 63486,50 грн., інфляційні витрати в сумі 17870,03 грн., 3% річних в сумі 2061,20 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 1850 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що навесні 2011 року він з відповідачем уклав усний договір, за умовами якого відповідач зобовязався знайти йому для покупки вантажний автомобіль вартістю в межах 10000 доларів США. Через декілька місяців відповідач знайшов такий автомобіль, проте сказав, що треба буде доплатити ще 2500 доларів США, позивач погодився і передав [PERSON] грошові кошти, що в перерахунку становили суму 12500 доларів США, після чого зареєстрував на себе автомобіль «Форд Транзит». Через деякий час позивач виявив суттєві недоліки в автомобілі і вирішив його повернути. Відповідач повідомив, що грошей в нього немає і запропонував допомогу в придбанні іншого автомобіля. У вересні 2012 року позивач зняв з реєстрації автомобіль, а відповідач зобовязався його продати і підшукати заміну. 05 грудня відповідач написав розписку, згідно якої зобовязався повернути гроші в сумі 12500 доларів США до 09.12.2012 року. 12 грудня 2012 року відповідач передав позивачу грошові кошти в сумі 10000 доларів США, решту по теперішній час не повернув, у звязку з чим позивач звернувся до суду. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи належним чином повідомлений, причину не явки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. 26 вересня 2016 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Встановлюючи правовідносини між сторонами суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 07 вересня 2012 року [PERSON] склав розписку, згідно умов якої він продав автомобіль, що належав [PERSON] «Форд транзит» за 12500 доларів США. Ці кошти [PERSON] взяв для придбання автомобіля «Мерседес Віто» для [PERSON], який в свою чергу залишив [PERSON] на реалізацію грузовик «Зіл 4331» і повинен був додати всю суму для покупки автомобіля «Мерседеса Віто» (а.с.9). 05 грудня 2012 року [PERSON] склав розписку, з якої вбачається, що він зобовязався повернути 09 грудня 2012 року [PERSON] гроші в сумі 12500 доларів США (а.с.10), з яких 10000 долів США повернуто. Як вбачається з наданих позивачем документів він неодноразово звертався до правоохоронних органів і прокуратури із заявами про незаконне заволодіння його коштами, які не знайшли свого вирішення (а.с.14-43). Таким чином, на час розгляду справи в суді відповідачем [PERSON] зобовязання щодо придбання для позивача автомобіля не виконані, а грошові кошти в сумі 2500 доларів США, які були отримані для реалізації цієї мети, позивачу не повернуті. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Отже, з встановлених судом обставин справи та відповідних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти позивача [PERSON] в розмірі 12500 доларів США, тобто збагачення відповідача на вказану суму відбулося поза правовою підставою та усупереч меті, яку переслідував позивач, а саме придбання автомобіля. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, враховуючи надані позивачем докази та виходячи з встановленого на час звернення до суду НБУ курсу долару США по відношенню до гривні, суд вважає за необхідно позовні вимоги задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуте майно у вигляді грошових коштів в сумі 2500 доларів США, що складає 63486 гривень 50 копійок. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 17870,03 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу задоволенню не підлягають, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами не мають природи грошового зобовязання, а отже відсутні підстави для застосування наслідків прострочення грошового зобовязання, передбачених ст.625 ЦК України. Вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди на думку суду задоволенню не підлягають, виходячи з принципу диспозитивності судового процесу, закріпленого в ст.11 ЦПК України як такі, що не заявлені в прохальній частині позову. Враховуючи результат вирішення справи, а також відповідно до п.2 ч. 2 ст. 79, ст.84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу (а.с.44-49) на загальну суму 1850 гривень. Також, відповідно до п. 6 ч.2 ст.79 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в сумі 720 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог майнового характеру в сумі 634,87 грн.

Outcome: partial