Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 07 грудня 2014 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «Tojota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] рухаючись у місті Дніпропетровську скоїв зіткнення з автомобілем «Tojota HiLux», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] Автомобіль «Tojota HiLux», державний номерний знак [NUMBER] під час ДТП отримав механічні пошкодження. 22 квітня 2015 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдана матеріальна шкода. Згідно висновку судового експерта автотоварознавця від 12 березня 2015 за №0803/15/15 вартість матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля «Tojota HiLux», державний номерний знак [NUMBER] становить 220\~970,29 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], застрахована у Моторному (транспортному) страховому бюро України. Позивач вважає, що відповідач [PERSON], який є винним у скоєнні ДТП, повинен компенсувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страхової виплати, яка складає 170\~970,29 грн. (220970,29 розмір матеріального збитку 50\~000 грн. = 170\~970,29). В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу також було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 7 000,00 грн. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 170\~970,29 грн.; моральної шкоди 7 000,00 грн.; судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, надавши суду письмову заяву про слухання справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали, проти заочного рішення суду не заперечували. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяв про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача та його представника вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник 3-ї особи Моторного (транспортного) страхового бюро України, у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяв про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що що 07 грудня 2014 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «Tojota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] рухаючись у місті Дніпропетровську скоїв зіткнення з автомобілем «Tojota HiLux», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 425 грн. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдана матеріальна шкода. Згідно висновку судового експерта автотоварознавця від 12.03.2015 за №0803/15/15 вартість матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля «Tojota HiLux», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] становить 220\~970 грн. 29 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], застрахована у Моторному (транспортному) страховому бюро України. Однак на неодноразові запити суду до МТСБУ з приводу надати суду Поліс обовязкового страхування власників наземного транспортного засобу відповіді не надійшло. Страхове відшкодування позивач [PERSON] отримав не в повному обсязі, а саме в розмірі 50 000 грн., а тому слід стягнути з відповідача [PERSON] суму матеріального збитку у розмірі 170\~970,29 грн. (220\~970,29-50\~000= 170\~970,29). Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме слід стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial