Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

у червні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача у розмірі 91193 грн 80 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Як зазначає позивач, 07.12.2016 за адресою боржника представниками РЕМ «Західний» було виявлено порушення ПКЕЕН, зокрема, втручання в параметри розрахункового обліку метою зміни його показників-вплив на лічильник №0989110 електричної енергії радіочастотами випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого споживача електроенергія не враховується про, що складено акт порушень №33390, тому станом на 01.05.2018 вартість спожитої електричної енергії у розмірі 12676 грн 92 коп. не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем складає 77646 грн 55 коп. не сплачено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.07.2018 відкрито провадження по справі (а.с. 64). Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.01.2019 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію задоволено (а.с. 72-74). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2019 заочне рішення від 31.01.2019 скасовано та справу призначено до судового розгляду (а.с. 140, 141). 28.10.2019 відповідачем по справі подано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги позивача не підкріплені належними та допустимими доказами, працівники ПАТ «Київенерго» у своїй діяльності не дотримуються правил «Правил користування електричною електроенергією для населення» затвердженні Постановою КМУ від 26.07.1999 №1357, що призвело до безпідставних та злочинних актів про порушення ПКЕЕН і свідоме вимагання отримання грошових коштів ПАТ «Київенерго» під виглядом актів про порушення, крім того електролічильник який розташований на сходовій клітині 18 поверху будинку [ADDRESS] не є власністю відповідача, а належить ПАТ «Київські електромережі», таким чином вона не несе відповідальності за його збереження, відповідачем жодних протиправних дій та порушень вимог Правил не вчиняла, а дії та твердження працівників ПАТ «Київські Елктромережі» про виявлене порушення є безпідставні та надумані, більше того відповідно до п.11 Правил зазначено, що відповідальність за збереження поквартирних засобів обліку, встановлених на сходових клітках та пломб на них несе власник будинку або організація у віданні якої перебуває будинок, таким чином акт про порушення №33390 від 07.12.2016 мав бути складений на організацію, яка несе відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених на сходових клітинах, та пломб на них, а не на споживача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню (а.с. 148-161). 14.11.2019 представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив в якому зазначив, що 07.12.2016 під час перевірки працівниками РЕМ «Західний» за адресою відповідача виявлено порушено ПКЕЕН, а саме втручання в параметри розрахункового обліку з метою зміни його показників вплив на лічильник №0989110 електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується про що складено акт порушень №33390, який розглядається на комісії з розгляду актів на засідання якої відповідач не з`явилася, де вирішено провести перерахунок вартості електроенергії, спожитої в порушення ПКЕЕН за період з 14.05.2014 по 07.12.2016, тому після виявлено порушення та його усунення споживання електричної енергії збільшилося, що свідчить про необліковане споживання, крім цього згідно п. 11 ПКЕЕН відповідальність за збереження засобів обліку, встановлених у квартирі на інших об`єктах побутового споживача, та пломб несе побутовий споживач, тому посилання відповідача на те, що вона не може нести відповідальності за збереження лічильника та пломб на ньому, оскільки він встановлений на сходовій клітці не обґрунтованим з огляду на те, що в даному провадження розглядається питання про стягнення заборгованості не тільки за спожиту електроенергію, а ще відповідальність за вплив на лічильник електричної енергії радіочастотним засобом внаслідок чого спожита електроенергія не враховувалася (а.с. 164-167). У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України судом вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] на підставі яого відкрито відповідний особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 18). 25.05.2015 між [PERSON] та ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» укладено договір про користування електричною енергією (а.с. 24). 07.12.2016 за адресою боржника представниками РЕМ «Західний» було виявлено порушення, зокрема, втручання в параметри розрахункового обліку метою зміни його показників вплив на лічильник №0989110 електричної енергії радіочастотами випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого споживача електроенергія не враховується (а.с. 29-37). Комісією з розгляду актів про порушення споживачами ПКЕЕН складено протоколи № 99 від 17.01.2017 та №178 від 25.01.2017 засіданнь комісії по розгляду акта про порушення № 33390 від 07.12.2016 з яких вбачається, що споживач, який проживає у квартирі [ADDRESS] порушила правила користування електричною енергією, зокрема, втручанням в параметри розрахункового обліку метою зміни його показників- вплив на лічильник №0989110 електричної енергії радіочастотами випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого споживача електроенергія не враховується (а.с. 40-44). Крім того, було складено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за актом №33390 від 07.12.2016 згідно якого вартість становить 77646 грн 55 коп., про що і повідомлено відповідача рекомендованою кореспонденцією (а.с. 57-60). Також за станом на 01.05.2018 у відповідача виник борг за фактичне споживання електричної енергії , який становить 12676 грн 92 коп., який також складається із 3% річних у розмірі 138 грн 57 коп., інфляційна складова боргу у розмірі 731 грн 76 коп., що загалом складає 13547 грн 25 коп. (а.с. 18-23). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357 затверджено Правила користування електричною енергією для населення, які відповідно до п.1 регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці Правила - є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п.28 Правил у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не зверталася до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» із заявою про складання графіка погашення заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надала жодної довідки, яка підтверджувала неспроможність погашення боргу. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією. Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно пункту 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об`єкти якого розташовані на цій території, в укладені договору про користування електричною енергією. Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: порушення правил користування енергією. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.006 за № 782/12656, ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 2.1 Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ. У п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ. Із матеріалів справи вбачається, що рахунок, здійснений позивачем, відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, оскільки він був проведений з 14.05.214 по 07.12.2016. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved