Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, у якому просила стягнути з ФОП [PERSON] на її користь вартість зіпсованої куртки у розмірі 4 695,00 грн. з урахуванням зношеності 50 %, внесений аванс за виконання робіт у розмірі 1 100 грн., пеню за період з 17.10.2020 по 05.04.2021 у розмірі 268,07 грн., інфляційні збитки у розмірі 215,03 грн., відсотки за користування чужими коштами у розмірі 65,91 грн., а всього стягнути 6 344,01 грн., а також стягнути з ФОП [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.09.2020 [PERSON] була надана ФОП [PERSON] для проведення ремонтних робіт куртка-піджак та ремінь. Вартість робіт складала 2 330 грн. Позивачем було здійснено попередню оплату роботи, відповідно до квитанції, у сумі 1 100 грн. Орієнтовний строк виконання робіт було зазначено 16.10.2020. Після завершення ремонтних робіт позивач з`явилася для отримання речей та побачила, що куртку було зіпсовано внаслідок недбалого фарбування. Зі слів ФОП [PERSON] вказаний дефект відновити неможливо. У подальшому відповідач виконала переробку, але куртка була зіпсована остаточно. Вартість нової такої куртки, яку позивач здавала на ремонт, становить 9 390 грн., відповідно до квитанції її куртка має зношеність 50%, тобто її спричинено збитки у сумі 4 695 грн. Позивачем на адресу відповідача було надіслано лист з проханням повернути грошові кошти за зіпсовану річ у сумі 4 695 грн., внесений аванс за виконання робіт у розмірі 1 100 грн., штрафні санкції за період з 17.10.2020 по 05.04.2021, пеню у розмірі 268,07 грн., інфляційні збитки у розмірі 215,03 грн., відсотки за користування грошовими коштами у сумі 65,91 грн. Проте, станом на час звернення до суду з позовом, робота відповідачем належним чином не була виконана, грошові кошти не повернуті, чим відповідач продовжує порушувати права позивача. Внаслідок порушення прав позивача, як споживача, їй завдано моральну шкоду, яку вона, з урахуванням глибини переживань, вимог розумності, зваженості і справедливості, оцінює у 5000 грн. Ухвалою судді від 26.05.2021 зазначену справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. 09.08.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивач не довела належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так, 25.09.2020 позивач дійсно звернулась до пункту прийому виробів «Наново», який належить відповідачу, як суб`єкту господарювання, для реставрації замшевого жіночого піджака синього кольору. Зазначений піджак і на даний час знаходиться у відповідача, оскільки позивач відмовилася його отримати. Піджак мав суттєвий ступінь зносу, а саме 50%. За наслідком виконання робіт було проведено реставрацію виробу на належному рівні, однак позивача не влаштував отриманий результат, проте ні відповідач, ні адміністратор закладу, так і не змогли зрозуміти що саме не влаштовувало позивача, оскільки остання не могла ясно пояснити свої претензії до виконаної роботи. Не дивлячись на те, що роботи з реставрації піджаку були виконані на належному рівні, вона погодилася вдруге пофарбувати піджак позивача за власний рахунок. Те, що піджак пофарбовано належним чином можна побачити при його огляді безпосередньо у судовому засіданні. Крім того, [PERSON] зверталась із заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з вимогою провести перевірку діяльності суб`єкта господарювання, який надає послуги населенню. За наслідком розгляду заяви позивача, на підставі направлення № 582 від 27.05.2021, складено акт перевірки від 01.06.2021 № 528/07, відповідно до якого не встановлено будь-яких порушень, що також свідчить про належну якість виконаних робіт. Посилаючись на вказані обставини, відповідач зазначає, що позивачем не доведено факту неналежного виконання нею реставраційних робіт речей позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Також зазначила, що її не влаштувала робота відповідача з реставрації її куртки, оскільки після фарбування з`явилися нові плями на ній, і колір став іншим. Відповідач та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. У судове засідання надали куртку-піджак позивача для огляду. Зазначали також, що роботи з реставрації куртки позивача були проведені згідно наявних технологій та стандартів. Позивачем не проведено відповідну експертизу і не доведено, що фарбування куртки здійснено відповідачем не якісно. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов до таких висновків. Згідно із ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 25.09.2020 [PERSON] здала до майстерні ремонту «Наново», суб`єктом господарювання у якій є ФОП [PERSON] , у тому числі синій замшевий піджак (дефекти: засмальцьованість коміри, потертості рукавів та по низу, вигорілість виробу) для здійснення реставрації верху шкіряної куртки. Оціночна вартість виробу 1 000 грн., ступінь зносу - 50 %, ступінь забруднення - високий, вартість ремонту - 1700 грн. Орієнтовний строк виконання ремонту - 16.10.2020. Вказані обставини підтверджуються квитанцією № Н10945 від 25.09.2020, яку видано замовнику. Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Суд вважає, що між [PERSON] (замовником) та ФОП [PERSON] (виконавцем) виникли правовідносини на підставі укладеного договору (квитанції № Н10945 від 25.09.2020) про надання послуг з реставрації замшевої піджаку (куртки) синього кольору, що полягало в усуненні встановлених на виробі дефектів, у вигляді засмальцьованістю коміри, потертостей рукавів та низу, вигорілості виробу. Вказані правовідносини регламентовані як загальними положеннями ЦК України про договір так і спеціальними нормами Закону України «Про захист прав споживачів», у преамбулі якого зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У своєму позові і у судовому засіданні позивач зазначала, що під час прийняття роботи з реставрації її куртки нею, були виявлені недоліки у наданій відповідачем послузі, а саме, на куртці з`явились нові плями, і вона була іншого кольору порівняно з її оригінальним кольором, що свідчить про неякісне фарбування та зіпсованість речі відповідачем. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду копію квитанції, згідно якої виконавцем отримано у роботу, у тому числі замшевий піджак для реставрації верху, який мав ступінь зносу 50%, із зазначенням дефектів переданого замовником виробу; заяву [PERSON] до ГУ Держпродспоживслужби, згідно якої вона просила провести перевірку та притягнути ФОП [PERSON] (магазин «Наново») до відповідальності; заяву [PERSON] до ФОП [PERSON] , відповідно до якої позивач просила повернути їй грошові кошти за зіпсовану річ, авансовий платіж за виконання робіт, пеню, інфляційні збитки та відсотки за користування чужими коштами, а також скріншот із інтернет сторінки massimodutti.com., на якому міститься фото куртки в байкерському стилі із замші та вказано її вартість 9 390 грн. Крім того, позивач посилається на спричинення їй діями відповідача моральної шкоди, яку оцінює в 5 000 грн., а також просить стягнути з відповідача на її користь штрафні санкції за неналежне виконання послуг, відсотки за користування чужими коштами та інфляційні збитки. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Згідно із ч. 1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Частиною 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Тобто, законом визначено право [PERSON] , як споживача послуг, вимагати від виконавця послуг відшкодування збитків, у разі виявлення недоліків наданої виконавцем послуги, зокрема, послуги із реставрації переданої речі, у разі якщо такі роботи (послуги) призвели до псування чи пошкодження речі. При цьому, згідно з п. 15 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Крім того, пункт 12 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає істотний недолік, як недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Також, відповідно до положень ст. 651 ЦК України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Із квитанції № Н10945 від 25.09.2020 убачається, що [PERSON] замовила у ФОП [PERSON] реставрацію верху шкіряної куртки, на якій містилися такі дефекти, як засмальцьованість коміри, потертості рукавів та по низу, вигорілість виробу. У судовому засіданні як позивач так і відповідач зазначили про те, що у даному випадку реставрація повинна була проводитися шляхом усунення плям на куртці та її фарбування. Пункт 17 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає послугу, як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Позивач посилається на те, що при отриманні куртки нею було виявлено неякісне надання послуги, яку вона замовляла, оскільки на ній з`явилися нові плями, яких раніше не було, а колір, у який було пофарбовано куртку, не відповідає кольору, про фарбування у який, була домовленість. У квитанції від 25.09.2020, екземпляр якої було надано позивачу у день укладання договору про надання послуг, не міститься вказівки на колір куртки, який бажала отримати позивач після реставрації речі, між тим, міститься вказівка на те, що позивач попереджена, що всі плями на куртці не відчистяться, також містяться застереження щодо можливості виявлення прихованих дефектів, особливостей роботи з певними видами речей та можливі ризики. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що роботи з реставрації куртки були проведені не якісно, і що після реставрація річ була зіпсована, пошкоджена або має істотні недоліки. Відповідачем у судове засідання було надано для огляду куртку-піджак [PERSON] , яка на даний час знаходиться у володінні відповідача через відмову позивача забрати вказану річ, і хоча суд не є відповідним спеціалістом у цій галузі, проте, при огляді вказаної речі явних ознак зіпсованості куртки судом не встановлено. Крім того, за заявою позивача головним спеціалістом ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області проведено перевірку суб`єкта господарювання - ФОП [PERSON] з приводу додержання законодавства про захист прав споживачів, і згідно акту перевірки від 01.06.2021 № 582/07, не встановлено порушень ФОП [PERSON] вимог законодавства. Відтак, на переконання суду, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що відповідачем надано неякісні послуги позивачу, і що внаслідок цього її річ було зіпсовано чи пошкоджено, а тому у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків необхідно відмовити. Враховуючи те, що судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача, як споживача послуг, а відтак і підстав для задоволення основних позовних вимог про відшкодування збитків, то і відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог про стягнення авансу за виконання робіт, пені, інфляційних збитків, відсотків за користування чужими коштами та моральної шкоди. Слід також зазначити, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості речі, за яку вона просила стягнути грошові кошти з відповідача. Так, у квитанції № Н10945 від 25.09.2020 зазначено, що оціночна вартість куртки становить 1000 грн. Позивачем надано суду скріншот із інтернет сайту, з якого убачається, що вартість курки у байкерському стилі із замші становить 9 390 грн. Разом із тим, позивачем не надано суду доказів, що річ, яку вона передала для реконструкції, відповідає тій речі, яка розміщена на скріншоті, як і не надано суду чеку, який би підтверджував факт придбання речі та її ціну, висновку експерта або спеціаліста на підтвердження обставин щодо вартості куртки. Клопотань про призначення судової експертизи для підтвердження вартості речі також не було заявлено позивачем. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача внесений за виконання робіт аванс у розмірі 1 100 грн. Разом із тим, із квитанції № Н10945 від 25.09.2020 встановлено, що [PERSON] , окрім куртки, для ремонту здавався ремінець від сумки, вартість ремонту якого становить 630 грн. Роботи з ремонту ремінця були виконані відповідачем, і позивач, отримавши після ремонту вказану річ, грошові кошти не сплачувала, а відтак нею безпідставно заявлено про стягнення авансу у розмірі 1 100 грн., оскільки узгоджена вартість робіт з ремонту ремінця, претензій до якої позивач не має, становить 630 грн. За таких обставин, суд, оцінивши встановлені обставини в їх сукупності та перевіривши їх наданими суду доказами, доходить висновку про необґрунтованість позову [PERSON] та відмовляє у його задоволенні у повному обсязі. Згідно положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи те, що у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, то і відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed