Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 24334,61 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що 18.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт щодо надання кредиту у розмірі 11431,62 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,00% на рік на суму залишку боргу за кредитом. За умовами зазначеного договору боржник зобовязувалась щомісячно здійснювати погашення заборгованості, проте, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 27.04.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором у вказаній вище сумі. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились. Представник позивача направив до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою про розгляд справи в порядку п.9 ст.74 ЦПК України, до залу суду не зявилась, правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористалась, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 18.02.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладена генеральна угода про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідачу було надано кредит в розмірі 11431,63 грн. у вигляді встановленого кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,833% на місяць строком на 12 місяців з кінцевим терміном повернення 28.02.2014 року. На виконання умов зазначеного вище кредитного договору, відповідач [PERSON] зобовязалась щомісячно з 01 по 25 число здійснювати погашення заборгованості шляхом внесення щомісячного платежу в сумі 1005,74 грн. для погашення боргу за кредитом, відсотками та інших витрат, відповідно до Умов. Датою останнього погашення заборгованості сторонами угоди обумовлено 28.02.2014 року. Відповідно до п.2 генеральної угоди, при порушенні строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, божник зобовязаний до сплати штрафу в розмірі 1918,45 грн. У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором станом на 27.04.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 24334,61 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8612,64 грн., процентів за користування кредитом 3475,10 грн., пені та комісії 10335,00 грн., штрафу 1911,87 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем заява разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Виходячи із змісту ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обовязок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити повністю. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Суд присуджує позивачу понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ст.79 ЦПК України до складу судових витрат входить судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. За таких обставин, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1600,00 грн. та витрати, повязані з публікацією оголошення в пресі в сумі 315 грн., що є належним чином підтверджені (а.с.1,51), підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк». На підставі викладеного та

Outcome: approved