Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 31 травня 2013 року, право власності на земельну ділянку № 63 площею 0,060 га, що розташована на території садівничого товариства Шевченково [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області. В обґрунтування позову зазначала, що її мати [PERSON], успадкувавши вказану земельну ділянку після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 04 травня 2010 року, оформити на своє імя державний акт на право власності на дану земельну ділянку за життя не встигла, у звязку з чим нотаріальною конторою їй як єдиному спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку відмовлено. Факт належності померлій 31 травня 2013 року [PERSON] цієї земельної ділянки підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 листопада 2010 року, виданим матері [PERSON] міською державною нотаріальною конторою Київської області, зареєстрованим у реєстрі за № 1-3303. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у суд теж не зявилася, подала заяву, у якій зазначала, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Третя особа: [PERSON] міська державна нотаріальна контора Київської області у суд не зявилася, направила до суду заяву, у якій просила розглянути дану справу за відсутності представника нотаріальної контори. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обовязки, припиняється у момент її смерті. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норми ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 31 травня 2013 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, зокрема й на земельну ділянку № 63 площею 0,060 га, розташовану на території садівничого товариства Шевченково [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, належну їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 листопада 2010 року, виданого [PERSON] міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3303, успадковану нею після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04 травня 2010 року. Дана земельна ділянка належала останньому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ № 092683, виданого 30 червня 1999 року [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 261. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] згідно із вимогами на той час норм ст. ст. 125, 126 ЗК України на своє імя не виготовила. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], позивач у справі. Із спадкової справи № 225/2013 до майна померлої 31 травня 2013 року [PERSON] видно, що 14 червня 2013 року у визначений законом строк до [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої [PERSON] 31 січня 2014 року цією нотаріальною конторою [PERSON] після смерті матері [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на квартиру № 82, що розташована у будинку № 288-А по вулиці Київській у місті Бровари Київської області. Постановою нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 26 січня 2014 року спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 63 площею 0,060 га, розташовану на території садівничого товариства Шевченково [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області відмовлено. Із даної постанови видно, що зазначена земельна ділянка на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ № 092683, виданого 30 червня 1999 року [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, на праві приватної власності належала [PERSON], який помер 04 травня 2010 року. Після його смерті земельна ділянка перейшла у спадщину його дружині [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим [PERSON] міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим у реєстрі за № 1-3303. За чинним на той час законодавством [PERSON] повинна була виготовити на своє імя державний акт, проте цього вона зробити не встигла, оскільки померла. У ч. 1 ст. 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. г). Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Факт належності на день смерті 31 травня 2013 року матері позивача [PERSON]І спірної спадкової земельної ділянки знайшов своє підтвердження в суді. За змістом положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. а). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], якій на момент смерті належала спірна земельна ділянка, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved