Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову посилається на те, що 09.04.2016 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей у сторін немає. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя на сімейні цінності, що призводило до виникнення суперечок, більше 1 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Зазначає, що втратила до відповідача почуття любові та поваги, шлюб існує лише формально. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім цього зазначила, що відповідач є громадянин [PERSON] Латвія, їй невідома адреса реєстрації відповідача у [PERSON] Латвія. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.04.2016 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Звертаючись до суду із позовною заявою відповідач зазначила адресу проживання відповідача, не вказавши країну проживання. Згідно копії свідоцтва про шлюб відповідач є громадянином [PERSON] Латвія, однак згідно пояснень позивача наданих у судовому засіданні, останній невідома адреса реєстрації відповідача у [PERSON] Латвія. Ураховуючи те, що відповідач є громадянином [PERSON] Латвія, вручення документів, отримання доказів, проведення процесуальних дій повинні здійснюватися на території Латвійської [PERSON] відповідно до ст. 415 ЦПК України, однак суд не має можливості звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу цієї держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, оскільки позивачем не надано суду інформації про адресу реєстрації відповідача у [PERSON] Латвія. Суд не бере до уваги подану позивачем заяву відповідача від 28.06.2017 року, про те, що останній згідний на розірвання шлюбу та розгляд справи у його відсутності, оскільки не має можливості пересвідчитися у її достовірності. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ці норми закону беруться судом до уваги. Однак при розгляді даної справи суду необхідно дотримуватися норм ЦПК України: повідомити відповідача про перебування у провадженні суду справи про розірвання шлюбу, запитати його думку щодо цього позову та встановити всі обставини справи. Між Україною та Латвійською [PERSON] існує договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах. Цим договором передбачений порядок надання правової допомоги у сімейних справах. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed