Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У травні 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, Державний виконавець Другого Малиновського відділу державної служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Маснюк Маргарита Михайлівна, у якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 15614, також, просила стягнути судові витрати. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 28.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15614 за кредитним договором № 303436 від 18.11.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованість у розмірі 65208,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредитну 2000,00 грн., прострочена заборгованість по неплаченим відсоткам за користування кредитом 62308,00 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 900,00 грн. Вказала, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки у позивача не було безспірної заборгованості перед стягувачем, стягувач не надавав нотаріусу оригіналу кредитного договору, тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис; позивачка вказала, що з дня виникнення права вимоги за кредитним договором № 303436 від 18.11.2017 року минуло більше трьох років. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12.05.2021 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 13.07.2021 року. Також, вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12.05.2021 року вирішено питання щодо забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 18.08.2021 року вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 04.10.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.11.2021 року. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились. Представником позивачки через канцелярію суду було подано заяву, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд справу слухати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. Державний виконавець Другого Малиновського відділу державної служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Маснюк М.М. в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 18.11.2017 р. між [PERSON] та ТОВ «Веллфін» було укладено Договір № 303436. 28.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15614 за кредитним договором № 303436 від 18.11.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованість у розмірі 65208,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредитну 2000,00 грн., прострочена заборгованість по неплаченим відсоткам за користування кредитом 62308,00 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 900,00 грн. (а.с.9) З листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 28.07.2021 р. вбачається відсутність документів, на підставі яких було вчинено відповідний напис. (а.с.47) За таких обставин суд доходить висновку, що сума заборгованості, визначена відповідачем та зазначена у виконавчому написі не є безспірною в розумінні ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Також суд погоджується із позицією сторони позивача про незаконність вчинення оспорюваного виконавчого напису з огляду на відсутність станом на дату вчинення виконавчого напису в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, кредитних договорів. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 28.01.2021 року, що свідчить про незаконність його вчинення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджуєтеся квитанцією від 07.05.2021 року, та у розмірі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанціє від 07.05.2021 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362 грн.

Outcome: approved