overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У травні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 25.08.2006 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1215. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Після доповіді сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі, наслідки визнання позову відповідачу були роз'яснені та йому зрозумілі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки у судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У травні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що 29 грудня 1983 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджений міста Києва, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають повнолітнього сина - [PERSON] (надалі - «Дитина»), [INFO], який проживає разом з Позивачем за адресою: [ADDRESS]. Сімейне життя між Позивачем та Відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично, шлюбу між Сторонами не існує більше 10 років, проте незважаючи на фактичне припинення шлюбних відносин Відповідач, проживає разом з Позивачем. На момент подачі позовної заяви спір про поділ майна відсутній. Неповнолітніх дітей з Відповідачем немає, однак Відповідач відмовляється з'явитися до органів РАГСу для розірвання шлюбу. Позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Через загальну канцелярію суду позивач подала заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Будь-яких заяв не надав. Ухвалою суду від 07 лютого 2017 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву позивача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 29 грудня 1983 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених міста Києва, актовий запис № 7166, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.12.1983 року (а.с. 6). Відповідно до статей 51, 52, 54, 56 Сімейного Кодексу України за кожним із подружжя закріплено право на повагу одне до одного до своєї індивідуальності, своїх уподобань та на право припинити шлюбні відносини. Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що між подружжям склалися відносини, за шлюбні відносини було припинено. Окреме проживання не призвело до відновлення подружніх стосунків. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та заяву відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У травні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач зазначив, що з 21.09.2010 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано РАЦС Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис, 206. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з листопада 2015 року. Крім того згоди щодо матеріального забезпечення дитини між позивачем та відповідачем не досягнуто. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. З врахуванням зменшених позовних вимог в судовому засіданні, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.04.2016, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, враховуючи уточнення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У травні 2016 року заявник [PERSON] за участю заінтересованої особи: Кротеніківської сільської ради про встановлення належності правовстановчого документу, а саме, що [PERSON] належить державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,07 гектарів, яка розташована на території Кротенківської сільської ради, на землях садівницького товариства «Надія», посилаючись на те, що в правовстановчому документі на землю не вірно вказано по-батькові заявника, що перешкоджає йому присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, яка являється її приватною власністю, в зв'язку з чим змушений був звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи: Кротенківської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій останні прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника при врішенні даної заяви покладались на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30 січня 1996 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кротенківської сільської ради народних депутатів № 28 від 08.12.1995 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,07 га, що розташована у с. Патлаївка Кротенківської сільської ради Ради народних депутатів ( а.с.7). В судовому засіданні заявницею вказано, що в зв'язку з необхідністю визначення на даний час кадастрового номеру даної земельної ділянки та виготовлення відповідної технічної документації було виявлено невідповідність по - батькові заявника у правовстановчому документв. Так, зважаючи на вказані обставини, заявник з метою виправлення розбіжностей звернувся до суду з вказаною заявою. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10 вересня 1999 року на ім'я [PERSON], [INFO], по-батькові заявника вказано «Хасанбекович» (а.с.4-5). За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановчого документу є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У травні 2016 року заявник [PERSON] звернулась до суду з відповідною заявою та просить суд встановити факт її проживання та членів її сімї однією сімєю разом з [PERSON], починаючи з 2008 року до моменту його смерті 17 липня 2009 року. Заява обґрунтовується тим, що17 липня 2009 року у віці 85 років помер дід заявника - [PERSON]. Згідно висновку медико-соціальної (експертної) комісії МСЕК в 2003 році його було визиги інвалідом 1-ої групи з правом на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення інваліда серії Б за № 517726 та довідки МСЕК серії МСЕ за № 025824. Як інваліду 1-ої групи [PERSON] органами соціального захисту у відповідності чинного законодавства було надано в користування легковий автомобіль марки Таврія, 1995 року випуску. В зв'язку з тим, що дід заявниці [PERSON] за станом здоров'я самостійно не міг керувати автомобілем, заявник на підставі укладеною з ним довіреністю, використовувала зазначений автомобіль в інтересах свого діда протягом всього періоду його проживання з нею та її сім'єю, починаючи з 2008 року до моменту його смерті в липні 2009 року. Крім того, факт проживання покійного [PERSON]. разом з заявницею в м. Бердичеві, по вул. Тургенева, 18 у вказаний вище період часу посвідчується копією довідкою виданою ПП «Житлосервіс - 5». Встановлення вище вказаного факту, що має юридичне значення, необхідно для підтвердження права заявниці на отримання спірного автомобіля у власність, що передбачено положеннями Постанови КМУ № 999 від 19.07.2006 року. Заявник в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлену вимогу підтримала, просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмове заперечення на заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та відмовити в задоволенні заяви. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення заяви враховуючи наступне. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сімєю або належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, а докази, надані заявником на підтвердження зазначеного факту є достовірними і переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

у травні 2016 року заявник звернувся до суду зданою заявою, у якій з посиланням на ст. 378 ЦПК України просив замінити сторону у виконавчому провадженні по виконанню рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12.12.2008 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» заборгованості і розмірі 37068,03 грн. На підставі рішення 12.12.2008 видано виконавчий лист №2-5942 про стягнення заборгованості. Представник заявника посилався на необхідність заміни сторони у виконавчому провадженні на тій підставі, що 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповіднодо п.3.3 вказаного договору ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло усіх прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов»язань, правом звернення за зобов»язаннями позичальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. Посилаючись на вищевикладене, заявник просив суд задовольнити заяву та замінити сторону у виконавчому провадженні. Сторони у судове засідання не з»явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розгляд заяви у відсутності належних чином повідомлених сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини викладені нижче. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.12.2008 позов ТОВ «ПростоФінанс» задоволено, стягнуто на користь останнього з [PERSON] заборгованість в розмірі 37068, 03 грн., 370, 68 грн. судових витрат по сплаті державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, витрати пов»язані з відправкою телеграми в розмірі 26, 96 грн., усього на суму 37495, 67 грн. Постановою Відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції від 28.05.2010 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-5942 від 28.07.2013 на підставі вищезазначеного рішення суду. Стягувачем є ТОВ «ПростоФінанс», боржник [PERSON] Відповідно до договору про відступлення прав за договорами забезпечення від 25.05.2012 року укладеним між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредит ні ініціативи» ( а.с. 4), останній - цесіонарій,- набув право вимоги за кредитним договором № 01005583560 від 20.07.2007 року, де позичальник [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України та ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно до п.1 ч.1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи вищевикладене та правову позицію ВСУ у справі від 20.11.2013 року, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог заявника про заміну сторони у виконавчому провадженні та задоволенні даної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У травні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та померлою 07.01.2016 року [PERSON], тобто, що він є її сином. Як стверджує заявник, після смерті матері він не може оформити спадщину, так як не підтверджується факт родинних стосунків. Прізвище його померлої матері при реєстрації шлюбу було записане «Миколайчук», у свідоцтві про його народження зазначено російською мовою «Николайчук Лидия Тарасовна». В подальшому при розірванні шлюбу з батьком заявника зазначено прізвище «Николайчук», а при повторній реєстрації шлюбу із [PERSON], дошлюбне прізвище матері записане «Миколайчук», що підтверджується довідкою виданою Томашпільським відділом ДРАЦС. У звязку з цими обставинами він змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з матірю. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свою заяву, просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи, Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи: паспорт заявника, копію свідоцтва про смерть [PERSON], копію свідоцтва про розірвання шлюбу, довідку Томашпільського відділу ДРАЦС у Вінницькій області, копію свідоцтва про народження [PERSON] прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що заявник являється сином померлої 07.01.2016 року [PERSON]. Це стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] серії І-АМ №376259 (а.с. 5). Довідкою Томашпільського відділу ДРАЦС у Вінницькій області відповідно до якої: виконкомом Тернівської сільської ради Крижопільського району 02.10.1962 року, актовий запис №21 зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище Стаднік); у свідоцтві про народження заявника [PERSON] серії VІ-УР №890141, виданого відділом ДРАЦС Славутського МУЮ Хмельницької області від 07.09.1963 року зазначено прізвище дитини та батьків «Николайчук»; у актовому записі про розірвання шлюбу №787 від 05.10.1987 року складеному відділом ДРАЦС Томашпільського РУЮ у Вінницькій області до та після реєстрації розірвання шлюбу зазначено прізвище [PERSON]; у актовому записі про шлюб №15 від 10.11.1987 року складеному виконкомом Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області на [PERSON] та [PERSON] зазначено прізвище нареченої «Миколайчук» (а.с. 6). Таким чином перелічені докази в їх сукупності підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] і дають підстави вважати, що [PERSON], яка померла 07.01.2016 року, доводиться матірю [PERSON] Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У травні 2016 року заявник звернулася до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що вона народилася 1999 року та у 2013 році познайомилася із [PERSON], 1994 року народження, від якого завагітніла та має намір народити дитину. Їй виповнилося шістнадцять років та реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, так як вони кохають один одного. Їхні батьки не заперечують проти укладання шлюбу між ними. Тому просить надати їй право на шлюб з [PERSON] Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у ній. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вважали, що заява підлягає задоволенню. Суд, заслухавши заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Згідно ст. 4 ч.1 СК України особа, яка досягла шлюбного віку, має право на створення сім'ї. У випадках, передбачених частиною другої статті 23 цього Кодексу, сім'ю може створити особа, яка не досягла шлюбного віку. Частиною 1 ст. 18 СК України передбачено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосередне звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 20.06.1999 року та згідно довідки комунальної установи Центральної міської лікарні № 2 м. Житомира від 12.04.2016 року № 560 перебуває на обліку по вагітності. Зважаючи на те, що заявнику виповнилося 16 років і одруження з [PERSON], [INFO] відповідає її інтересам, тому вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У травні 2016 року заявники звернулися до суду з заявою про розірвання між ними шлюбу, зареєстрованого 09 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №142. На обґрунтування своїх вимог зазначили, що в шлюбі вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Заявники в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд заяви без їхньої участі, заяву підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 09 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Валова) [PERSON] (актовий запис №142). Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Однак, спільне сімейне життя сторін не склалося, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим Згідно ст. 234 ч.3 у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved