Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

У січні 2021 [PERSON] , в особі представника - адвоката Котелевського К.В., звернулась до суду з позовом до ТОВ «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс»), треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець Малкова М.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначивши, що 30 липня 2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Таліон Плюс», і [PERSON] було укладено кредитний договір №221625049, за умовами якого позивачу було надано кредит в розмірі 10 000 гривень. 31 жовтня 2020 року за заявою ТОВ «Таліон Плюс» на підставі кредитного договору №221625049 від 30.07.2019 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №89301 про стягнення з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 36\~738 гривень. На підставі вищевказаного виконавчого напису 23 грудня 2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63984579. 28 грудня 2020 в рамках виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. Так, з тексу оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172. На час вчинення оспорюваного виконавчого напису редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору. При цьому кредитний договір між позивачем та ТОВ «Таліон плюс» було укладено у письмовій формі. Тобто у розпорядженні приватного нотаріуса не було необхідних документів, які свідчать про безпірність заборгованості. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №89301, вчинений 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Житомирської області Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон плюс» заборгованості в загальному розмірі 36\~738 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Разом із позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63984579, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., на підставі виконавчого напису № 89301 від 31.10.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирського області Горай О.С. Ухвалою судді від 01.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою судді від 01.02.2021 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 63984579, яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, на підставі виконавчого напису, вчиненого 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» заборгованості у розмірі 36\~738 гривень - до розгляду справи по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, в позовній заяві представник позивача зазначив, що просить суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача повторно у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Треті особи у судове засідання, не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень ст.ст. 55, 124\~Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З наданої позивачем копії договору №221625049 вбачається, що 30 липня 2019 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір про надання кредиту без конкретної споживчої мети на суму 10\~000 гривень. Строк дії договору становить 30 днів з моменту його укладення. Кредитний договір був підписаний позивачем з використанням електронного підпису одноразовом ідентифікатором. 31 жовтня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №89301 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс», яке на підставі Договору відступдлення Прав Вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», заборгованості за кредитним договором № 221625049 від 30 липня 2019 за період з 03 січня 2020 по 20 жовтня 2020 у розмірі 35\~538 гривень, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 10\~249 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 20\~697 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями у розмірі 4\~592 гривні. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату із стягувача в розмірі 1\~200 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.10). 23.12.2020 приватним виконавцем виконвчого округу м.Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження ВП №63984579 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №89301 від 31.10.2020. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 31 жовтня 2020 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.\~\~87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662\~(надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною\~постановою\~виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2\~постанови\~Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 31.10.2020, на підставі Кредитного договору № 221625049 від 30.07.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон Плюс». Вказані обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 31.10.2020 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 630110299 від 17.03.2014, який укладено між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вчинивши оспорюваний виконавчий напис, приватний нотаріус Горай О.С. не дотримався встановленої процедури, що потягло порушення законних прав позивача, а відтак наявні всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. З урахуванням того, що визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч.1\~ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження»\~є підставою для закінчення виконавчого провадження, на підставі ч.1\~ст.158 ЦК України, суд доходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою судді Орджонікідзевського районного суд м. Запоріжжя від 01.02.2021 року у даній справі, оскільки внаслідок ухвалення рішення про задоволення позову відпали підстави для збереження таких заходів забезпечення позову. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволеню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі до суду позову судовий збір у розмірі 908 грн., а також судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн.

Outcome: approved