Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановились фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконує, у зв'язку із чим за адресою її проживання: [ADDRESS], утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку сума заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 30.04.2017 року складає 21190 грн. 14 коп., з яких: 12421 грн. 70 коп. - сума основного боргу; 7397 грн. 33 коп. - інфляційне збільшення суми боргу; 1371 грн.11 коп. - 3% річних, а також стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1600,00 грн. В судове засідання представник КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 24.04.2016 року №1649 виданою Управлінням житлового господарства Дніпровської міської ради. Між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановились фактичні відносини з приводу надання послуг згідно з Рішенням Дніпропетровської міської ради № 526 від 20.04.1995 про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал». Абоненту відкрито особовий рахунок за № [NUMBER]. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконує, у зв`язку з чим станом на 30.04.2017 року виникла заборгованість у розмірі 21190 грн. 14 коп., з яких: 12421 грн. 70 коп. - сума основного боргу; 7397 грн. 33 коп. - інфляційне збільшення суми боргу; 1371 грн.11 коп. - 3% річних. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2017 року Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» від 10.01.2002 № 2918-111, споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved