overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У січні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно допомогу на утримання дружини не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на її задоволені. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу у заочному порядку. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходяться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дружини відповідач не виконує. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

У січні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 750,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив призначити стягнення аліментів у розмірі 750,00 грн., щомісячно. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них 17 березня 2016 року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 900,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У січні місяці 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09 квітня 2011 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 квітня 2011 року. Від шлюбу у сторін народилися діти, [PERSON], 23 березня 2017 року та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У січні місяці 2020 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов`язки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст.ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її інтереси представляв представник [PERSON] , який вимоги позову підтримав з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмір 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходів). Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ч. 4 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, закон допускає стягнення аліментів на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника у безспірному порядку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

У січні-місяці 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Каланчацького районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ Рішенням\~Каланчацького районного\~суду Херсонської\~області від\~29.03.2021\~року задоволено\~вище зазначений\~позов,\~однак,\~судом\~\~не було\~вирішено питання\~щодо стягнення\~заборгованості в\~розмірі 6589,04\~грн.\~за кредитним\~договором №\~010/0392/82/0071978. Наразі рішення не набрало законної сили. Сторони в судове засідання не з`явились, причину неявки суду неповідомили. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання про ухвалення додаткового рішення, проводиться без фіксації технічними засобами. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення. Згідно до п.2 ч.1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про право, не зазначив точної грошової суми присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Проаналізував фактичні обставини справи та норми процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення з власної ініціативи та вирішити питання щодо стягнення заборгованості в розмірі 6589,04 грн. за кредитним договором № 010/0392/82/0071978.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У січні позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 27.09.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №286. [INFO] народився син - [PERSON]. Зазначила, що підставою розірвання шлюбу є те, що відповідач матеріально сімю не забезпечує, на зв'язок з позивачкою не виходить . Бажає розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 27.09.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 27.09.2013 року між сторонами був укладений шлюб, актовий запис №286. Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.03.2014 року у позивачки та відповідача є спільна дитина: [PERSON], [INFO]. Таким чином, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дитині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що починаючи з 17.09.2005р. перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1348. Від шлюбу з відповідачкою має дитину - [PERSON], [INFO]. Також зазначив, що шлюбні відносини між ним та [PERSON] фактично припинені у зв'язку з тим, що вони втратили відчуття взаєморозуміння, довіри, дружби та взаємодопомоги. Вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї неможливо. З урахуванням викладеного просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву у якій підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити та просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву у якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд розглянути справу у її відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 17.09.2005р. сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, про що в зроблено відповідний актовий запис за №1348 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 8) Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 червня 2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя дітей не мають. Позивач зазначає, що їхній шлюб тривав кілька місяців. Вже минуло тринадцять років як сторони спільно не проживають. Особисті відносини з відповідачем повністю себе вичерпали. Відновлення їхніх стосунків позивач вважає неможливе та вважає, що їх шлюб слід припинити. Спільного подружнього майна вони з відповідачем не мають. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлялась належним чином, направив до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Розсохуватецькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області зроблено відповідний актовий запис за № 3. (а.с. 3-4). Від даного шлюбу дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач являється інвалідом дитинства 2 групи, суд звільняє його від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя дітей не мають. Позивач зазначає, що вони з відповідачем різні люди, їхнє подружнє життя не склалось через різні погляди на життя, уподобання. Такі відносини призвели до втрати почуттів один до одного. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 136. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У січня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства Содовий завод про стягнення заробітної плати, середнього заробітку, компенсації втрати частини заробітку та моральної шкодиСуд,

Outcome: partial