Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося у суд з позовом, в якому зазначає, що між банком та [PERSON] 24 січня 2010 року було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 4000 гривень зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву, відповідачка тим самим погодилася на те, що разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, ця заява складає між нею та банком договір. Відповідно до п. п. 6.5, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а при порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, зобов'язалася сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Оскільки відповідачка зобов'язань по договору не виконує, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11521 грн. 42 коп., що утворилась станом на 29.02.2016 року, з яких: 4150 грн. - заборгованість по кредиту, 5846 грн. 59 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - заборгованість по пені та комісії, і штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 524 грн. 83 коп. (процентна складова), а також стягнути судові витрати у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та постановлення заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідачки (а.с. 22). Відповідачка [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила і заяву про розгляд справи у її відсутності до суду не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов'язанням. Судом встановлено, що 24 січня 2010 року [PERSON] підписала заяву про надання банківських послуг у вигляді надання універсальної кредитної картки зі встановленим на ній лімітом у розмірі, який в будь-який момент банк має право збільшити або зменшити, із базовою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 2,5 % в місяць на залишок заборгованості. При цьому відповідачка висловила згоду на укладення договору саме у такій формі, про що свідчить її підпис на заяві позичальника, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг в цілому складає договір надання банківських послуг. Згідно з п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсотках за користування ним, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 13). Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с. 14). Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову, а згідно з п. 9.6 цих Умов банк має право на стягнення комісії за обслуговування рахунку (а.с. 13 зворот, а.с. 14). Користуючись кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту відповідачка [PERSON] свої зобов'язання по їх поверненню та сплаті відсотків за користування ними не виконала, тобто порушила умови укладеного кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої станом на 29.02.2016 року становить 11521 грн. 42 коп., з яких: 4150 грн. - заборгованість по кредиту, 5846 грн. 59 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - заборгованість по комісії, і 1024 грн. 83 коп. - штрафи, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-6), доказів на спростування якого відповідачка суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] належить задовольнити повністю. Оскільки позов задоволено у повному об'ємі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати у розмірі 1378 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved