Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У травні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним укладений, 14 травня 2013 року, договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 78, 4 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м., зазначений під літерою «А1» сіни літ. «а», сіни літ. «а1», ганок, огорожа №1, сарай літ. «Б», погріб літ. «П/Б», сарай літ. «б», сарай літ. «б1», бесідка літ. «В», гараж літ. «Д», убиральня літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «д», сарай літ. «Є», сарай літ. «Г» та земельної ділянки площею 0,1754 га. Позивач посилається на те, що між нею та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж даного житлового будинку, в зв'язку з чим 14 травня 2013 року був укладений договір, згідно якого вона передала вказану в договорі суму відповідачу, а відповідач передав їй ключі від даного будинку та зобов'язався посвідчити даний договір в нотаріальному порядку до 14 серпня 2013 року. Однак, незважаючи на неодноразові звернення позивачки, відповідач до нотаріуса для нотаріального посвідчення не з'явився, свого уповноваженого представника не направив у домовлений день і час, тому позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, погоджується на прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі, про день та час судового засіданні повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зазначені правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню. Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачка підтримує їх, показами позивачки та матеріалами справи доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але відповідач для нотаріального посвідчення договору не з'являється та договір нотаріально не посвідчений. Позивачка вважає себе добросовісним набувачем вищезазначеного житлового будинку, має всі необхідні підстави для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, оскільки на момент його укладення між ними як сторонами угоди були встановлені всі суттєві умови договору, які вона повністю виконала. Оскільки позивачка дійсно виконала всі обов'язки покупця, які взяла на себе при укладені договору купівлі-продажу в повному обсязі, такий договір повинен визнаватися дійсним. Відповідач передав позивачці житловий будинок [ADDRESS] Вінницької області і отримав за нього в повному обсязі кошти. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та такий, що підлягає задоволенню, оскільки згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 14 травня 2013 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено договір, за яким позивачка купила, а відповідач продав житловий будинок [ADDRESS]; згідно до акту приймання - передачі від 14 травня 2013 року вбачається, що [PERSON] передав, [PERSON] прийняла у власність житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 78, 4 кв.м., житловою площею 46,0 кв. м., зазначений під літерою «А1» сіни літ. «а», сіни літ. «а1», ганок, огорожа №1, сарай літ. «Б», погріб літ. «П/Б», сарай літ. «б», сарай літ. «б1», бесідка літ. «В», гараж літ. «Д», убиральня літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «д», сарай літ. «Є», сарай літ. «Г» (а.с. 13-15); відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 20.02.1990 року вбачається, що [PERSON] є власником даного житлового будинку (а.с. 6); відповідно до копії технічного паспорту, виданого Хмільницьким РСП КП «ВООБТІ», житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), є у власності [PERSON] (а.с. 7-10). Згідно державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ВН № 0282 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1754 га розташованої на території [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] отримав від позивачки [PERSON] . 92000 (дев'яносто дві тисячі) гривень в рахунок виконання договору купівлі - продажу житлового будинку (а.с. 15), але нотаріально посвідчувати договір купівлі продажу даного будинку ухиляється. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що позивачем всі ці умови виконані в повному обсязі, правових перешкод щодо встановлення права власності за позивачем не має, тому за таких обставин суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] дійсним. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 16, 202, 205, 208, 220, 334, 638, 655-658 ЦК України та

Outcome: approved