overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У травні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON]., про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500,0 грн., починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них 10 травня 2012 року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 184 якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800,0 грн., починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У травні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, з вересня 2013 року разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходів) до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач позов визнав. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2010 року, від якого у них 23.09.2012 року народилася донька,[PERSON]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У травні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Амур-Нижньодніпровський РВ ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Після укладення шлюбу, в 2007 році відповідач зареєструвався на жилу площу вказаної вище квартири, де проживав в ній до 2014 року. Позивачка зазначає, що шлюбне життя з [PERSON] у неї не склалося, в 2014 році позивач забрав свої речі та виїхав в інше місце проживання, квартирою не користується, за комунальні послуги не сплачує. Зважаючи на те, що відповідач більше року не проживає в [ADDRESS], позивач просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, направленим до суду листом просила розглядати справу у його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В 2007 році відповідач зареєструвався на жилу площу вказаної вище квартири, де проживав в ній до 2014 року. В 2014 році шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З червня місяця 2014 року відповідач в квартирі , [ADDRESS] квартирою не користується, за комунальні послуги не сплачує. Вказана обставина підтверджується показами свідків: [PERSON] та [PERSON]. Свідки суду пояснили, що вони добре знають позивача та відповідача, підтримують з позивачем добрі стосунки. Зазначили, що в червні місяці 2014 року відповідач забрав свої речі та виїхав в інше місце проживання. З того часу відповідач в квартирі не проживає, його місце знаходження невідоме. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ст.. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Так, як відповідач більше року не проживає у [ADDRESS], суд вважає його таким, що втратив право користування жилою площею цього будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У травні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що з 30.08.1978 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Разом з чоловіком заявник постійно мешкали по вул.. Циолковського, 20/2 в м. Дніпропетровську. Заявник зазначає, що 24.12.2007 року її чоловік вийшов з дому і більше не повернувся. Неодноразові звернення до органів внутрішніх справ щодо розшуку чоловіка нічого заявнику не дали, чоловіка не розшукали. Так, як [PERSON] зловживав спиртними напоями, вів бродяжницький спосіб життя, [PERSON] вважає, що він помер. Зважаючи на викладене вище, заявник просить оголосити [PERSON], [INFO] померлим; днем смерті [PERSON] вважати день набрання рішення суду законної сили У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Амур-Нижньодніпровський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Заслухавши думку заявника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 30.08.1978 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]., разом проживали [INFO]. 24.12.2007 року [PERSON] вийшов з будинку та більше додому не повернувся. Відповідно до показів свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зловживав спиртними напоями, був схильний до бродяжництва. Свідки зазначили, що [PERSON] вони не бачили поблизу будинку близько 8 років, його місце перебування їм невідоме. Та обставина, що [PERSON] відсутній за місцем постійного проживання близько 8 років та за заявою [PERSON] були проведені заходи щодо його розшуку, підтверджується довідкою АНД РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про його місце перебування протягом трьох років. Зважаючи на те, що за місцем постійного проживання [PERSON] не проживає більше 8 років, його місце перебування невідоме, суд вважає, що його слід оголосити померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У травні місяці 2015 року державне підприємство Міністерства оборони України «Воєнковерс-43» звернулось із позовом до суду про відшкодування збитків, завданих злочином. Поданий позов мотивує тим, що 25 вересня 2015 року [PERSON] вчинено крадіжку з території військового містечка № 61 100 мідних пластин з трансформаторної підстанції ТП-б, чим завдав матеріальної шкоди на суму 10 000 грн. Винним у завданні такої шкоди суд визнав [PERSON] за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2016 року. Просить стягнути з відповідача завдані матеріальні збитки в сумі 10 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечує щодо його задоволення. Суд, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 18.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 ст. 185 Кримінального кодексу України за те, що він шляхом демонтажу металевого листа проник до трансформаторної підстанції, що на території військового містечка № 61 поблизу с. Івашківці Хмельницького району, звідки таємно викрав 100 мідних пластин, завдавши позивачеві матеріальної шкоди державному підприємству Міністерства Оборони України «Воєнконверс-43» на суму 10 000 грн. Такі обставини завдання збитків позивачеві внаслідок викрадення майна повністю доведені вироком суду, котрий переглянутий апеляційним судом Хмельницької області та ухвалою від 13.04.2016 року та доказуванню не підлягають. Відповідно до статті 61 ЦПК України вирок, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивач вважає, що розмір завданих збитків становить 10 000 грн., та означений розмір збитків підтверджений вироком суду. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати матеріальні збитки, спричинені злочином. З наведених підстав позов слід задоволити та стягнути з відповідача 10 000 грн. та судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У травні місяці 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з: 1) житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]) земельної ділянки площею 0,05 га, за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області та підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на підставі рішення Харсіцької сільської ради від 08 жовтня 2009 року, 3) земельної ділянки площею 0,2649 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області та підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на підставі рішення Харсіцької сільської ради від 08 жовтня 2009 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем свого батька [PERSON] і за законом має право на спадкування майна померлого, земельної ділянки. Інші спадкоємці брат позивача [PERSON] відмовився від спадкового майна на користь брата [PERSON], про що надав відповідну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями, земельна ділянка розміром 0,05 га, та земельна ділянка розміром 0,2649 га. Родинні відносини між позивчем та його батьком [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача. [PERSON] має бажання прийняти спадщину, але через відсутність оригіналу державного акту не зміг своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. В матеріалах цивільної справи мається постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У травні місяці 2015 року позивач звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району. Він є спадкоємцем першої черги за законом, однак нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті батька у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтовує не обізнаністю з особливостями законодавства, помилкою та хворобами. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просить визначити додатковий строк терміном у два місяці для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Суду пояснила, що фактично позивач користувався майном батька, у зв'язку із помилкою у обчисленні цього строку просить продовжити строк для прийняття спадщини. Представник Андрійковецької сільської ради в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Позивач являється спадкоємцем майна [PERSON] першої черги за законом. Після смерті [PERSON] залишилось не успадкованим майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,91 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району. Позивач спадщини після смерті батька [PERSON] у передбачений законом шестимісячний строк не приймав та згідно повідомлення Хмельницької районної державної нотаріальної контори за № 1424/01-16 від 22.05.2015 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON], який помер [INFO] не заводилася. Інших спадкоємців за законом немає. Суд визнає поважною причиною пропуск строку [PERSON] для прийняття ним спадщини, після смерті батька у зв'язку із частими хворобами та необізнаністю з особливостями законодавства. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька, користувався майном померлого, що підтверджується довідкою Андрійковецької сільської Ради Хмельницького району. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача в ході судового розгляду та письмовими доказами, перевіреними судом, тому суд визнає причини пропуску строку поважними, і знаходить за необхідне продовжити цей строк для прийняття спадщини позивачеві терміном на два місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У травні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 08 листопада 2008 року. Від цього шлюбу вони мають доньку Ангеліну, [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь на утримання доньки в розмірі 500 грн. із заробітку відповідача на дитину щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. на дитину із його заробітку щомісяця на утримання дитини, вважає що він має змогу сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2008 року. Від шлюбу вони мають доньку Ангеліну, [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає і утримується матірю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори за № 2 від 17 травня 2016 року. Відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 500 грн. на із його заробітку (доходу). При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів та не знаходить підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У травні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 09 липня 2008 року. Від цього шлюбу вони мають доньку Софію, [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь на утримання доньки в розмірі 700 грн. із заробітку відповідача на дитину щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги зменшила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. із його заробітку щомісяця на утримання доньки, вважає що відповідач має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 липня 2008 року. Від шлюбу вони мають доньку Софію, [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає і утримується матірю, що підтверджується довідкою МКП «Житлово-комунальна контора «Будівельник». Відповідач фактично не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 500 грн. на із його заробітку (доходу). При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів та не знаходить підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У травні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 14 серпня 2008 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь на утримання доньки в розмірі 500 грн. із заробітку відповідача на дитину щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. на дитину із його заробітку щомісяця на утримання доньки, вважає що має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 серпня 2008 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори № 6. Відповідач фактично не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 500 грн. на із його заробітку (доходу). При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів та не знаходить підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved