Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У травні 2016 року представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд до [PERSON], [PERSON] із зазначеним позовом. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 26 травня 2016 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва було визначено підсудність зазначеного позову Солом'янському районному суду м. Києва. Позивач посилається на те, що 27.11.2013 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] (далі - відповідач-1) був укладений кредитний договір № НL 16558, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу-1 у тимчасове платне користування 155 000,00 грн., строком до 25.11.2020, зі сплатою річних за користування кредитом. Позивач зазначає, що він свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі, разом з тим відповідач-1 порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим у останнього станом на 17.05.2016 перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 217 986,85 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту 21979,80 грн., суми дострокового стягнення кредиту 126 526,31 грн., відсотків: 66 199, 97 грн., пені: 3280, 77 грн. Також, позивач посилається на те, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором, 27.11.2013 між позивачем та [PERSON] (далі відповідач-2) було укладено Договір поруки № НL 16558-Р, згідно якого поручитель зобов'язалася перед банком відповідати за виконання відповідачем-1 зобов'язань по Кредитному договору № НL 16558 від 27.11.2013. На підставі вищевикладеного, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання, не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, виклик за їх місцем перебування є неможливим, так-як з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 27.11.2013 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № НL 16558, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу-1 у тимчасове платне користування 155 000,00 грн., строком до 25.11.2020, зі сплатою річних за користування кредитом (а.с.7-20). З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору було перераховано кредитні кошти в сумі 155 000,00 гривень на рахунок Відповідача-1 №26202001209261 (17712616001209261), що підтверджується меморіальним ордером №1772952UAH000002/109103 від 27.10.2013 ( а.с. 41) та випискою по рахунку за 27.11.2013 (а.с. 42). Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № HL16558 від 27.11.2013 року між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач-2) укладено договір поруки № HL16558/P від 27.11.2013 відповідно до умов якого поручитель поручається за виконання Відповідача-1 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору (а.с. 26-33). Встановлено, що відповідач-1 порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, у станом на 17.05.2016 по даному кредитному договору утворилася заборгованість в розмірі 217 986,85 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту 21979,80 грн., суми дострокового стягнення кредиту 126 526,31 грн., відсотків: 66 199, 97 грн., пені: 3280, 77 грн. Відповідальність боржника і поручителя є солідарною. Вбачається, що позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору № HL16558/P від 27.11.2013, проте дані вимоги останніми виконані не були (а.с.43-48). Відповідно до умов кредитного договору, банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу понад 2 (двох) місяців і не усунення позичальником порушень протягом 30 календарних днів з дати відправлення Банком повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення. В такому випадку, термін повернення кредиту вважається таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач-1 всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач-1 не сплачуючи проценти за користування кредитними коштами у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.1.3. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п. 1.4. Договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору № НL 16558 від 27.11.2013, а тому з відповідачів в солідарному порядку слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 217 986,85 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору 3269, 80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved