overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з липня 2006 року почав проживати однією сімєю з [PERSON], яка на той час перебувала у шлюбі з [PERSON], але фактично спільне проживання з ним припинила. 02.06.2008 р. [PERSON] народила сина [PERSON]. 16.12.2014 р. [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] 06.06.2016 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON] і йому стало відомо, що батьком дитини був записаний [PERSON], з яким [PERSON] на той час перебувала у шлюбі, незважаючи на те, що з 2003 року вона спільно з ним не проживала. Такий запис про батька дитини був здійснений на підставі чинного Сімейного кодексу України, оскільки дитина народилась до спливу 10 місяців після розлучення [PERSON] з [PERSON] Натомість, справжнім біологічним батьком дитини є він, а не [PERSON] З наведених підстав позивач просив визнати його батьківство щодо [PERSON], та внести зміни до актового запису про його народження дитини, в якому виключити відомості про [PERSON] як батька, а батьком дитини вписати його, тобто позивача. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Відповідач [PERSON] належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не зявився, причинт неявки суду не повідомив, а тому справа розглянута судом за його відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 17) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився 2 червня 2008 року і в актовому записі про його народження батьком записаний [PERSON], а матірю - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 10) Як вбачається з рішення Овідіопольського районного суду від 02.12.2014 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 08.07.2003 р., був розірваний. (а.с.11) Відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За таких обставин органом РАЦС обґрунтовано у запис про реєстрацію народження [PERSON] в графу «Батько» внесені відомості про [PERSON] тому, що на час народження дитини та реєстрації її народження мати дитини перебувала у шлюбі з [PERSON] Стаття 129 Сімейного кодексу України надає право особі, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] спільне проживання припинили у грудні 2003 року. У липні 2006 року [PERSON] стала проживати однією сімєю з позивачем, а 06.06.2015 р. зареєструвала з ним шлюб. (а.с. 9) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Западинської сільської ради Красилівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 12.03.2009 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Западинської сільської ради Красилівського району, площею 2,7833 га.. Крім нього спадкоємцями після смерті [PERSON] є її дочки та його сестри - [PERSON], [PERSON], які спадщини не приймали та на неї не претендують. У звязку з перебуванням у відрядженні, він не встиг у встановлений законом строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Представник Западинської сільської ради Красилівського району в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті кошти в сумі 14000 грн., інфляційні витрати за період з 01.02.2015 року по 05.05.2015 року в сумі 3304 грн. та три відсотки річних за користування коштами за період з 01.02.2015 року по 05.05.2015 року в сумі 108,16 грн., а також судові витрати, понесені у звязку зі зверненням до суду. Позов мотивовано тим, що за виконання певних робіт відповідач отримав від позивача під розписку передплату в сумі 14000. В подальшому відповідач свої зобовязання не виконав, гроші не повернув, від будь-якого спілкування з цього приводу ухиляється. У судове засідання позивач не зявився, його представник подав суду заяву про розгляд за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину. 03 грудня 2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Однак, судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не зявилися, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги, як майнового так і немайнового характеру. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» вказує, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 1 102 грн. 40 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №194, мотивуючи свої вимоги тим, між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинено з причин взаємного непорозуміння та різних поглядів на сімейне життя, сторони разом не проживали, лише зрідка, приблизно один раз на півроку, відповідач приїжджала до нього, та 2-3 тижні гостювала, згодом звинуватила його у спричиненні їй тяжких тілесних ушкоджень, та на даний час в суді розглядається кримінальна справа за ч.1 ст. 121 КК України з цивільним позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. За таких обставин він прийшов до висновку щодо повної відсутності перспектив для подальшого подружнього життя. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 08.05.2012 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського управління юстиції Одеської області 19.06.2015 року, актовий запис №194 (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №109, мотивуючи свої вимоги тим, між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, згідно телефонограмі просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та додатково повідомив, що з відповідачем припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства більш року. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.03.2013 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського управління юстиції Одеської області 05.06.2015 року, актовий запис №109 (а.с. 3). Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Крім того, також не можливо насильно одного з подружжя без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24 березня 2006 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, що призвело до непорозумінь та сварок, в даний час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 березня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 011038 зроблений актовий запис № 28. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2015 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 20 квітня 1996 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з вересня 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов визнали у повному обсязі, просили розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 20 квітня 1996 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 20 квітня 1996 року актовий запис № 289 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 3-5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з вересня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою - [PERSON] та зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 19 квітня 2013 року, актовий запис №176. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують з листопада 2013 року, оскільки спільне життя з відповідачкою не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутністю порозуміння. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2013 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №176. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

у червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Плішивецької сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що у жовтні 2007 року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті за життя на його імя та імя [PERSON] залишила заповіт. Позивач не оформив спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в звязку з тим, що захворів та тривалий час перебував на лікуванні, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Треті особи звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено, що 30 вересня 2003 року в с. Плішивець Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] 11 жовтня 2007 року в с. Бакути Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Плішивецької сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [INFO]. Згідно повідомлення державного нотаріуса після померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно довідки лікарсько-консультативної комісії Гадяцької ЦРЛ [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з 9 квітня 2008 року по 18 квітня 2008 року з діагнозом: остеохондроз ПКВХ, больовий синдром. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини захворювання [PERSON] Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved