Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якій просить суд: -визнати розмір часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 6325110700:00:081:0007, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, між ним, [PERSON] , та [PERSON] , в розмірі 1/2 частина за кожним, залишивши за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 466085 від 19.05.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010970300103; -визнати розмір часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0414 га, кадастровий номер 6325110700:00:081:0008, для ведення особистого селянського господарства, між ним, [PERSON] , та [PERSON] , в розмірі 1/2 частина за кожним, залишивши за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 466086 від 19.05.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010970300104. В обґрунтування вимог позовної заяви [PERSON] вказав, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідачі у справі - [PERSON] (мати позивача) та [PERSON] (рідний брат позивача), які б мали право на спадщину, але на неї не претендують, від неї відмовилися та входять до кола спадкоємців. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить: 1)житловий будинок в [ADDRESS] , який зареєстрований на праві спільної власності в 1/2 частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.10.1975 Першою державною нотаріальною конторою Харківського району за реєстром № 4849 і зареєстроване в ХМБТІ 04.02.1976 в реєстровій книзі № 34 за реєстровим номером № 4873, а в іншій 1/2 частині за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 25.04.1975 Першою державною нотаріальною конторою Харківського району за реєстром № 1809 і зареєстрованого в ХМБТІ 04.02.1976 в реєстровій книзі № 34 за реєстровим номером № 4873; 2)земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6325110700:00:081:0007, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 466085 від 19.05.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності землею за № 010970300103, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]; 3)земельна ділянка площею 0,0414 га за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6325110700:00:081:0008, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 466086 від 19.05.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності землею за № 010970300104, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Позивачу - [PERSON] , який прийняв спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , 05.04.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою Л.О. видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку після смерті батька [PERSON] , за р. № 232 (спадкова справа № 54/2017). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119804007 від 05.04.2018 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.О. були визначені частки в житловому будинку, частка батька була визначена як 1/2. Також, позивач звернувся до приватного нотаріусу для вирішення питання можливості оформлення спадкових прав на земельні ділянки в [ADDRESS] . Однак, постановою приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Полякової Л.О. від 05.04.2018, позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на земельні ділянки та рекомендовано звернутися до суду, адже не визначені частки спадкодавця в праві власності на земельні ділянки і неможливо встановити склад спадкового майна, нотаріус роз`яснив позивачу, що для отримання спадщини необхідно звернутися до суду, так як згідно правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, якими є вищевказані державні акти, спадкодавцю належить право спільної сумісної власності без визначення арифметичних часток. В зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду для визначення арифметичних часток у праві спільної власності на земельні ділянки, які належали [PERSON] . Позивач вважає, що якщо частки в праві власності на житловий будинок визначені за співвласниками за кожним по 1/2, то в праві спільної власності на земельні ділянки також можливе таке ж визначення часток в порядку вимог ч. 1 ст. 368, ч.1 ст.372 ЦПК України та статті 86, 87 ЗК України. За життя [PERSON] , батьки позивача не укладали ніяких договорів про розмір частки кожного у спільній сумісній власності на зазначені земельні ділянки, ні в добровільному, ні в примусовому порядку не визначалися розміри ідеальних часток кожного з батьків, у зв`язку з тим, що відповідно до наведених норм Цивільного та Земельного кодексів України їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто кожному з батьків [PERSON] та [PERSON] повинно належати по 1/2 частині спірної земельної ділянки. З посиланням на все приведене вище, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. Згідно з розпорядженням керівника апарату Харківського районного суду Харківської області від 07.09.2018 №01-02/104 про призначення повторного автоматизованого розподілу справи, дана справа надійшла в провадження судді Шинкарчука Я.А. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення зазначених недоліків. Зазначені в ухвалі недоліки усунуті та на підставі ухвали від 09 листопада 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, провадженні у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначення справу до розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Від позивача [PERSON] в матеріалів справи міститься заява, в якій останній просить розглядати дану справу в його відсутність та задовольнити позов в повному обсязі. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] в матеріалах справи містяться заяви, в яких останні вказали, що не заперечують проти позовних вимог [PERSON] , позовні вимоги визнають та судове засідання просять провести судове засідання у їх відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.11.2016 виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (а.с.16, Т.1). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася зі всього належного йому на день смерті майна, зокрема: 1)1/2 частина житлового будинку в [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.10.1975 Першою державною нотаріальною конторою Харківського району за реєстром №4849 і зареєстрованого в ХМБТІ 04.02.1976 в реєстровій книзі № 34 за реєстровим номером № 4873 (копія - а.с.23-24, Т.1); 2)земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6325110700:00:081:0007, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 466084 від 19.05.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності землею за № 010970300103, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (копія - а.с.18, Т.1); 3)земельна ділянка площею 0,0414 га за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6325110700:00:081:0008, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 466086 від 19.05.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності землею за № 010970300104, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (копія - а.с.17, Т.1). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.25, Т.1) виданого 05 квітня 2018 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за №232 (спадкова справа №54/2017) спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є його син [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належних їм часток у спадщині. Відтак, з приведеного вище вбачається, що спадкоємцем після [PERSON] , померлого [INFO] , є його син [PERSON] , який успадкував право власності на все майно, яке належало спадкодавцю на момент смерті, успадкувавши, зокрема, право власності на відповідні частки у власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6325110700:00:081:0007 та 6325110700:00:081:0008. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. За змістом статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2018, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Полякова Л.О., відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на земельні ділянки з кадастровими номерами 6325110700:00:081:0007 та 6325110700:00:081:0008, оскільки відповідні земельні ділянки належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , та їх частки не визначені, що унеможливлює встановлення складу спадкового майна (а.с.28, Т.1). Таким чином, з наданих до суду документів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги після [PERSON] , померлого [INFO] , є його син - [PERSON] , якому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, у зв`язку з чим, він був змушений звернутися в суд з позовом про визнання часток в праві спільної власності на земельні ділянки. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що закріплено в статті 316 ЦК України. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень частин першої та другої статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною першою статті 369 ЦК України та частинами першою та другою статті 372 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Виходячи з підстав набуття права власності, а саме шляхом отримання на підставі Рішення 13 сесії V скликання ІІ пленарного засідання Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області від 31 жовтня 2008 року [PERSON] та [PERSON] , які були членами однієї сім`ї (дружина та чоловік) у власність земельну ділянки з кадастровими номерами 6325110700:00:081:0007 та 6325110700:00:081:0008 (а.с.12), слід виходити з того, що частки співвласників у вказаному майні є рівними, оскільки інші частки не визначені. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи викладене, суд вважає можливим визначити частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , які є рівними та становлять по 1/2. Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №6-692цс16, при вирішенні спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину. У відповідності до частин другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При таких обставинах, суд вважає вказали, що [PERSON] , як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, прийняв спадщина після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а тому суд вважає [PERSON] таким, що набув право власності 1/2 частину земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , з кадастровими номерами 6325110700:00:081:0007 та 6325110700:00:081:0008, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У відповідності до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відтак, аналізуючи все приведене вище, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання часток в праві спільної власності на земельні ділянки, підлягає задоволенню.

Outcome: approved