overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову [PERSON] зазначив, що сімейне життя не склалось, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя та вирішення важливих питань сім`ї та побуту, між ними відсутнє взаєморозуміння, що негативно вплинуло на стосунки та призвело до розпаду сім`ї. Шлюб існує формально і на примирення не згодний. Зазначає, що спір про поділ майна відсутній. Позивач у судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовну заяву підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-порталі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до наступного. Сторони у справі зареєстрували шлюб 07 жовтня 2016 року Краснопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис за №53. ( ас.7) Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішив після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище. Суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

у травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 28 квітня 2001 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не з`явився, надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, просить не надавати строк для примирення, оскільки намірів для примирення не має. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

у травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 29.09.2015, спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2015 року, актовий запис №1930. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141\~та ч.1 ст.142 ЦПК України, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50% сплаченого судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. Ще 50% сплаченого судового віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.09.1997 року між ним та відповідачем відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва зареєстровано шлюб, за актовим записом № 830. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя поступово погіршилося. Позивач та відповідач разом не проживають, спільного бюджету протягом останніх п`яти років не мають, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Тому, подальше спільне життя в якості подружжя є неможливим. За таких обставин позивач вважає, що примирення неможливе, оскільки шлюб носить виключно формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 21.05.2019 р. вищезазначену справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. В обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, за актовим записом № 721. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, тривалий час кожен із подружжя по-різному дивиться на головні критерії шлюбу, має різні погляди на життя та сім`ю, відношення між чоловіком та дружиною. Позивач вважає, що спільне проживання однією родиною та відновлення шлюбних стосунків неможливе. Врегулювати та відновлювати відношення, які неможливо назвати шлюбними та сімейними, позивач наміру не має. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутності. У підготовче судове засідання відповідач не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи за її відсутності, в якій вказувала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

у\~ травні\~2019\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використану електричну енергію за період 01.12.2017 по 31.12.2018 в сумі 2027 грн. 28 коп. та судового збору в розмірі 1921 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~викликався до\~суду через\~відповідне оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~Судової влади\~України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відокремлений підрозділ Чернігівські електричні мережі, який є структурним підрозділом АТ «Чернігівобленерго» постачало електроенергію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з чим на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та укладений договір про користування електричною енергію від 13.09.2011. Згідно п. 3 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН) споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Відповідно до п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання по оплаті за спожиту електроенергію своєчасно не виконує, в результаті чого за період з 01.12.2017 по 31.12.2018 виникла заборгованість в сумі 2 027 грн. 28 коп. Розмір заборгованості та оплата судового збору підтверджується матеріалами справи, що є підставою для їх стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

у травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 12 311 грн. 42 коп. Ухвалою суду від 03.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивача наказом ПрАТ «ЧеЗаРа» від 12.03.2019 звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 13.03.2019. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Відповідно до довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 08.05.2019 №466/141 заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.04.2019 складає 12 311 грн. 42 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення державних коштів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» Управлінням соціального захисту населення Шевченківськоїрайонної у м. Полтаві ради була призначено тимчасову допомогу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , який повинен сплачувати аліменти згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави, ухилявся від сплати аліментів. За період з 01.04.2015 р. по 30.09.2015 р. управлінням було виплачено допомогу в сумі 2 365,50 грн. Відповідно п. 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. 18.11.2016 р. за № 05-10853 відповідачу було направлено повідомлення про повернення сплачених коштів, але до теперішнього часу кошти не повернуті. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення державних коштів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» Управлінням соціального захисту населення Шевченківськоїрайонної у м. Полтаві ради була призначено тимчасову допомогу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , який повинен сплачувати аліменти згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави, ухилявся від сплати аліментів. За період з 01.01.2013 р. по 31.12.2016 р. управлінням було виплачено допомогу в сумі 12 427,76 грн. Відповідно п. 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. 13.06.2018 р. за № 13-4693 відповідачу було направлено повідомлення про повернення сплачених коштів, але до теперішнього часу кошти не повернуті. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення державних коштів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до суду не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» Управлінням соціального захисту населення Шевченківськоїрайонної у м. Полтаві ради була призначено тимчасову допомогу [PERSON] , [INFO] . 11.01.2016 року комісія про призначенню державних допомог УПСЗН Шевченківської районної у м.Полтаві ради, розглянувши особову справу отримувача допомоги, встановила, що у зв`язку з наданням недостовірної інформації стосовно отриманих доходів, управлінням була здійснена переплата. За період з 01.10.2014 р. по 31.10.2015 р. управлінням було переплачено допомогу в сумі 5 155,74 грн. Відповідно п. 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. 03.02.2016 р. за № 05-1046 та 02.04.2018 р. за №13-2276 відповідачу були направлені повідомлення про повернення переплачених коштів, але до теперішнього часу кошти не повернуті. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved