Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», третя особа [PERSON] про припинення договору поруки, мотивуючи тим, що 18 липня 2008 року між позивачем та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір № 11373334000, відповідно до якого позивач отримав кредит на придбання квартири розмірі 86 000 доларів США, що еквівалентно 416 265 грн. 80 коп. Для забезпечення виконання зобовязань позивачем між ПАТ «УкрСиббанк» та третьою особою дружиною позивача [PERSON] укладено договір поруки № 218118, відповідно до котрого третя особа зобовязалась відповідати за виконання позивачем усіх його зобовязань за кредитним договором. 8 грудня 2011 року між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги за вказаним кредитним договором було переуступлено ПАТ «Дельта Банк». З 23 грудня 2011 року у позивача виникла заборгованість за кредитним договором, оскільки ним було здійснено прострочення чергового щомісячного платежу. Оскільки договором поруки не встановлено строк, з якого порука припиняється та з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, правової позиції Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс14, позивач звернуся з цим позовом до суду та просив припинити договір поруки № 218118, який укладено 18 липня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та третьою особою [PERSON] У судовому засіданні представник позивача, яка одночасно є і представником третьої особи, позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позові. Представники відповідачів позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення. Зазначили, що позивачем не доведено, яким чином порушуються, не визнаються або оспорюються його права, свободи чи інтереси укладеним договором поруки. Крім того, договір поруки не є припиненим, оскільки строк основного зобовязання наступає лише 18 липня 2029 року. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Під час судового розгляду встановлено, що 18 липня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір № 11373334000, відповідно до якого позивач отримав кредит на придбання квартири у розмірі 86 000 доларів США, що еквівалентно 416 265 грн. 80 коп. Відповідно до умов договору встановлено порядок погашення кредиту, щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту, зі сплатою відсотків у розмірі 14% річних. Строк погашення кредиту до 18 липня 2029 року (а.с. 5-13). 8 грудня 2011 року між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги за вказаним кредитним договором було переуступлено ПАТ «Дельта Банк», що визнано сторонами у судовому засіданні. З метою забезпечення виконання зобовязань позивачем між ПАТ «УкрСиббанк» та третьою особою [PERSON] 18 липня 2008 року укладено договір поруки № 218118, відповідно до котрого третя особа зобовязалась відповідати за виконання позивачем усіх його зобовязань за кредитним договором (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, позивач не є стороною договору поруки та ним не доведено, яким чином порушуються, не визнаються або оспорюються його права, свободи чи інтереси укладеним договором поруки. У звязку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, пунктом 3.1. договору поруки визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення зобовязань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобовязань боржника в рахунок виконання зобовязань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої з перерахованих подій, яка настане раніше. Відповідно до п. 1.2. договору поруки поручителю добре відомо всі основні умови кредитного договору та строк виконання основного зобовязання 18 липня 2029 року. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений строк повного погашення кредиту є 18 липня 2029 року, що також зазначено у п. 1.2 договору поруки. За таких обставин порука не вважається припиненою (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-6цс/14 та п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5). Отже, доводи позивача про те, що договір поруки є припиненим, оскільки протягом 6 місяців з часу настання простроченої заборгованості позивача 23 грудня 2011 року кредитор не предявив вимогу поручителю про погашення заборгованості є безпідставними. Крім того, вказані обставини про визнання поруки припиненою були предметом дослідження в суді, що стверджується рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 20 червня 2013 року, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Оскільки при предявленні позову позивач був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України він компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed