Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], уякому з урахуванням уточнених позовних вимого, просить стягнути заборгованість за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.09.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11221053000. 08.12.2011 року. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги до відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги. Відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 878 981,10 грн. і судові витрати. Представник позивача у судовому засідання позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 21.09.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11221053000 від 21.09.2007 року, за умовами якого позичальником було отримано кредит у розмірі 50 000,00 доларів США зі сплатою 11,50% відсотків на рік за користування кредитом у строк до 21 вересня 2017 року. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Однак позичальником умови договору кредиту належним чином не виконувались. Так, у зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх грошових зобов'язань, визначених укладеним із банком кредитним договором, кредитор звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості, яка за доданим до позовної заяви розрахунком складається із 481 992,03 грн. боргу за кредитом та 396 989,07 грн. несплачених відсотків за користування кредитом. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості підтверджується факт існування заборгованості відповідача за кредитним договором, яка станом на 02.02.2015 року складається із 481 992,03 грн. боргу за кредитом та 396 989,07 грн. несплачених відсотків за користування кредитом. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. судового збору, який відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved