Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У травні 2017 року позивач ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи тим, що 22.04.2016 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АЕ/7770459, згідно з яким застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER]. 26.06.2016 року в м. Києві по вул. Клавдіївській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. За порушення правил дорожнього руху України постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2016 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130, ч.1 ст. 124 КУпАП. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень, вартість яких, відповідно до звіту № 114619 складає 85 673 грн. 50 коп. Враховуючи, що ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 85 172 грн. 50 коп. пов'язані з цим страховим випадком, то позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути вказану суму відшкодування з відповідача на його користь. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглянути вказану справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у його відсутність в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.04.2016 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АЕ/7770459, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 7). 26.06.2016 року в м. Києві на вул. Клавдіївській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2016 року [PERSON] визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 130 (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння), ч.1 ст. 124 КУпАП (а.с. 16). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що на підставі страхового акту № 114619 від 03.08.2016 та страхового акту на доплату № 114619 від 05.09.2016 р., ПрАТ «ПРОСТО-страхування» сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 85 172 грн. 50 коп., що підтверджується реєстрами отримувачів страхових відшкодувань від 10.08.2016 та 09.09.2016 (а.с.46-48, 52-54). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, виплативши [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 85 172 грн. 50 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Підпунктом 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Тому, страхове відшкодування в розмірі 85 172 грн. 50 коп. підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем підлягає йому відшкодуванню відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved