Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вона є власником зазначеного житлового будинку. Відповідач [PERSON] є її донькою, зареєстрована у вказаному будинку, однак не проживає за місцем реєстрації з 2006 року. На даний час фактичне місце проживання відповідача невідоме. Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою для оформлення субсидії з оплати житлово-комунальних послуг. Вищенаведене стало підставою для звернення позивача із даною позовною заявою до суду. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.06.2013 року (а.с.6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2013 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою від 13.05.2019 року та відповіддю від 04.06.2019 року на запит суду, наданих Протопопівською сільською радою Балаклійського району Харківської області (а.с.10, 14). З акту обстеження, складеного 13.05.2019 року депутатом Протопопівської сільської ради Балаклійського району Харківської області Шевченко Л.В. у присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] , однак не проживає за місцем реєстрації з 2006 року (а.с.8). Вказані обставини також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст.405 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Оскільки відповідач не проживає у належному позивачу будинку понад встановлені законом строки, протягом яких зберігається право користування житлом, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 768,40 гривень судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved