Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до наказу № 111 від 20.08.2018 він прийнятий на роботу в Новоград-Волинську квартирно-експлуатаційну частину району (далі КЕЧ) водієм автотранспортного засобу. При цьому ним були подані, окрім інших, документи, які підтверджували його класність, як водія першого класу, однак вказана доплата відповідачем з незрозумілих причин не нараховувалась та не виплачувалась. Вважає це порушенням законодавства про оплату праці та колективного договору КЕЧ і просить зобов`язати останню провести йому надбавку за класність в розмірі 25% від посадового окладу з моменту прийняття на роботу. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні та письмовому відзиві на позовну заяву від 31.05.2019 позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що прийняття рішення щодо встановлення надбавки водіям за класність є правом, а не обов`язком керівника підприємства. Через наявність перерви стажу роботи водієм та відсутність на момент прийняття на роботу до КЕЧ дозволу на керування категорії «Д», «Е», позивач не має права на присвоєння кваліфікації водія [PERSON] класу та отримувати відповідну надбавку. Вважає, що при звільненні з роботи водія, якому було присвоєно І клас, при влаштуванні на іншу роботу необхідно повторно здавати кваліфікаційні іспити у встановленому порядку. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі наказу начальника КЕЧ № 111 від 20 серпня 2018 року позивач прийнятий на роботу водієм автотранспортного засобу без класності з 22 серпня 2018 року з посадовим окладом 2\~238 грн. на місяць. З посвідчення водія [PERSON] слідує, що в нього відкриті категорії А1, А, В1, В, С1, С з 06.12.1990, та категорія D з 11.03.2019. Трудовий стаж водія в позивача розпочався з 11.01.1977. 07.08.1974 [PERSON] присвоєно кваліфікацію водія ІІІ класу, з 20.02.1978 присвоєно кваліфікацію водія ІІ класу та 20.02.1980 присвоєно кваліфікацію водія І класу. Дані обставини підтверджуються копіями трудової книжки позивача, військового квитка та свідоцтв № [NUMBER] , № 887647 про присвоєння кваліфікацій. 02.04.2019 та 05.04.2019 позивач звернувся з заявами до керівництва КЕЧ з проханням виплати йому відповідної доплати за класність, на що отримав відповіді від 04.04.2019 та 10.04.2019 про відмову у виплаті надбавки з роз`ясненням порядку її присвоєння водіям. Пунктом 7.18 Колективного договору трудового колективу з адміністрацією КЕЧ, прийнятого 09.08.2017, передбачена доплата за класність водіям у наступному розмірі: І клас 25% посадового окладу, ІІ клас 10% посадового окладу. Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст.94 КЗпП). Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до положень\~ст.ст.2, 21 Закону України «Про оплату праці»\~(далі Закон) доплата є додатковою заробітною платою, що входить до структури заробітної плати,\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Таким чином надбавка, входить до структури заробітної плати. Рівень підготовленості, майстерність, ступінь готовності до виконання роботи за певною спеціальністю чи посадою (тобто кваліфікація) визначаються розрядом, класом або іншими атестаційними категоріями. Для водіїв рівень кваліфікації визначається класом, який є критерієм оцінки рівня їх професійної майстерності. Він залежить від складності керування транспортними засобами, професійної підготовки та досвіду роботи водія. Класність водіям присвоює роботодавець. Організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів;трудових договорів; грантів (ст.5 Закону). Згідно ст.14\~Закону договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів. Частиною 1,2 ст.15 Закону форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Власник або уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Частиною першою\~статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» встановлено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Згідно з абз.4 ст.96 КЗпП віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам проводиться роботодавцем згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з профспілкою. Кваліфікаційні характеристики за посадою водія автотранспортних засобів визначені п.4 «Водій автотранспортних засобів» розд. ІІ Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 14 лютого 2006 року №136 (далі Довідник № 136), та є обов`язковими для встановлення кваліфікаційних розрядів (категорій) під час тарифікації робіт на підприємствах усіх галузей економіки, де є зазначені в цьому випуску види робіт. Відмовляючи позивачу у виплаті надбавок за класність, відповідачем не взято до уваги положення колективної угоди, які, відповідно до\~статті 18 КЗпП України, є обов`язковими для власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації. Посилання представника відповідача на те, що чинним законодавством не передбачено норми щодо збереження класності водіям, присвоєної роботодавцем на попередньому місці роботи, не заслуговують на увагу і жодним чином не звільняють відповідача від обов`язку виконувати та дотримуватись рішень, що затверджені колективним договором щодо виплати водіям 1 класу надбавки за класність у розмірі 25%. Так, [PERSON] , починаючи з 20.02.1980 працював водієм І класу і на сьогоднішній день дану його кваліфікацію не відмінено і не скасовано. Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що кваліфікацію [PERSON] отримав відповідно до порядку, що діяв на момент її присвоєння в 1980 році. Відтак, правових підстав для відмови позивачу у виплаті відповідних надбавок за класність у відповідача не існувало. Чинне законодавство не передбачає звуження обсягу прав особи, а тому з огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення невиплаченої частини заробітної плати є обґрунтованими. В той же час, відповідну доплату позивачу слід проводити з дня, коли він звернувся з такою заявою до керівництва КЕЧ, тобто з 02.04.2019. Згідно п.1 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати, а тому судовий збір в сумі 768, 40 грн. суд стягує з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial