overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 08 червня 2015 р. на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], 2011р. народження аліменти в розмірі ? частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час спільно не проживають, дитина заходиться на її утриманні. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року, мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матірю (а.с. 4,5,6). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 10 червня 2015 р. на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в шлюбі, мають двох дітей, однак на даний час відповідач проживає окремо, допомогу на утримання дітей надає нерегулярно. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року, мають доньку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 14). Як встановлено судом, діти проживають з матірю, що вбачається з довідки форми № 3, виданої 10 червня 2015р. (а.с. 5). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття . Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачу аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно частини 2 ст. 183 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 12 червня 2015 р. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2012р. народження аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюб між сторонами розірваний, дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що ним надається матеріальна допомога на утримання сина, окрім цього в нього на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей: Аліна, [INFO], і Михайло, [INFO] (а.с.33, 34) Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року, мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3,8). Рішенням суду від 25 вересня 2013р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає разом з позивачкою, що вбачається з довідки форми № 3, виданої КЖЕП «Південь» 09 червня 2015р. (а.с. 6). Позивачка працює головним спеціалістом в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області і її заробітна плата за травень 2015 року становить 3608,26грн. (а.с. 7). Відповідач працює в філії ВКПП «[PERSON] технічної інвентаризації» на посаді директора з 01 квітня 2015 року і його місячна заробітна плата становить 1500 грн. (а.с. 31). Окрім малолітнього [PERSON], відповідач також має на утриманні неповнолітню доньку Аліну, [INFO], та малолітнього Михайла, [INFO] (а.с. 33, 34). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини, однак достатнім слід визначити щомісячний розмір 1000 грн., згідно ч. 1 ст. 184 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 17 червня 2015 р. на утримання неповнолітньої доньки 1999р. народження аліменти в розмірі ? частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час спільно не проживають, дитина заходиться на її утриманні. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1998 року, мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3,5). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 23 червня 2015 р. на утримання неповнолітнього сина 2012 року народження аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні. В судове засіданні позивачка з представником наведені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні визнав частково на суму 500 грн., які він зможе гарантовано виплачувати, пояснив, що більшу суму аліментів виплачувати не може, так як має випадкові заробітки та його теперішня дружина перебуває в стані вагітності. засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 12 серпня 2011 р., який припинено за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2015 р. №2/489/1859/15. Мають сина [PERSON] [INFO] , який проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 5) Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обов`язку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач має непостійний заробіток, офіційного працевлаштування немає, то суд вважає за можливе присудити аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі, що дорівнює половині від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто 600 грн., оскільки батьки повинні нарівні брати участь в утриманні дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинного звязку із померлим 09 квітня 2014 р. [PERSON] як із братом. Перешкодою для оформлення спадщини, яку вона прийняла, є неспівпадіння прізвищ матері [PERSON] і батька [PERSON], як померли 25 січня 1993 р. та 10 березня 1988 р. відповідно, у свідоцтвах про їх смерть з прізвищем брата [PERSON], а інших документів що б свідчили їх родинні відносини між ними немає. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, суду пояснила, що оформити спадщину у нотаріуса за місцем розташування спадщини вона не може без рішення суду про встановлення такого факту. Заінтересована особа [PERSON] просила заяву [PERSON] задовольнити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. З 09 жовтня 2015 р. у ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» діє частина 2, якою встановлено, що датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 р. Твердження заявниці в позові та посилання її на копію свідоцтва про смерть [PERSON] в м. Севастополі 09 квітня 2014 р. не є достатнім доказом смерті вказаної особи. Свідоцтво про смерть серії I-АС №055509 видане 11 квітня 2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі (а.с. 23), тобто після початку тимчасової окупації АР Крим та м. Севастополя, не вважається таким, що видана законним органом та у відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним та не створює правових наслідків. Крім того, у відповідності до ст. 11-1 того ж Закону у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 жовтня 2015 р. (а.с.27) спадкова справа після смерті [PERSON] органами нотаріату України не заводилася. Отже обставина відкриття спадщини, як стверджує заявниця, після смерті [PERSON] та прийняття ними спадщини не підтверджена, а тому юридична мета, яку вона бажає досягти встановленням юридичного факту родинних відносин з [PERSON] є недоведеною. За таких обставин, у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, яким просила стягнути на скою користь аліменти з відповідача на двох спільних неповнолітніх дітей в розмірі по 5000 грн. на кожну щомісячно. Позовні вимоги обгрунтувала перебуванням дітей на її утриманні, мінливим розміром заробітку відповідача, який за рівнем доходу може надавати допомогу в заявленому розмірі. В судовому засіданні позивачка з представником позовні вимоги підтримали. Відповідач позов визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встанови наступні обставини. Сторони перебували у шлюбі з 07 серпня 1999 р., мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідач є фізичною особою підприємцем, сума його доходу за 2014 р. відповідно до копії податкової декларації склала 483250 грн. Позивачка суду пояснила, що також є фізичною особою - підприємцем Враховуючи, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, то співмірною сумою аліментів щомісячно на кожну дитину є 3000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.ст. 181, 182, 184 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір 487,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], також просила стягувати аліменти з 08 червня 2015р. на утримання їх неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 630 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач в судовому засідання проти розірвання шлюбу не заперечував, вимогу про стягнення аліментів визнав на суму 500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 01 червня 2001 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 177 (а.с. 3). Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю (а.с. 4,5). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід залишити її теперішнє прізвище. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме відсутність даних щодо доходу відповідача, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини, достатнім слід визначити розмір 500 грн. щомісячно згідно ч. 1 ст. 184 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] звернулася із зазначеним позовом і прохала визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розміром 4,50 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0107597, дана ділянка належала братові [PERSON], який помер 01.11.2000 р. Свої вимоги мотивувала тим, що вона єдиний спадкоємець померлого [PERSON] який за життя втратив оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай), а тому неможливо оформити спадщину. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце і час розгляду справи її повідомлено належним чином. Представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, а також представник Відділу Держземагенства у Козельщинському районі в судове засідання не зявилися про місце і час розгляду справи їм повідомлено належним чином та направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують задоволенню позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача і дослідивши інші докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 01.11.2000 року помер [PERSON], який мав право на земельну ділянку розміром 4,50 умовних кадастрових гектарів і вартістю 82\~968,43 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0107597, що розташована на території [PERSON] сільської ради Козельщинського району. За життя [PERSON] втратив оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0107597. Відповідно свідоцтв про народження і одруження позивач [PERSON] є рідною сестрою померлого. Інші спадкоємці не встановлені . Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є власником вкладів, які належали померлому [PERSON] Згідно ст.530 ЦК УРСР і ст.1262 ЦК України [PERSON] має право на спадкування земельної ділянки. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 р. Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитними договорами в загальній умі 56\~547,19 грн. та судовий збір 565,47 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, судом отримана заява про слухання справи у його відсутність, згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 24 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого, відповідно до договору факторингу, є Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна і [PERSON] укладений кредитний договір № [NUMBER], за яким позичальник надав відповідачу в кредит в сумі 3352,78 грн. Позичальник зобовязався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати інші зобовязання не пізніше 24 вересня 2014 року (п. 1.4). 07 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого, відповідно до договору факторингу, є Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна і [PERSON] укладений кредитний договір № [NUMBER], за яким позичальник надав відповідачу в кредит в сумі 41000 грн. Позичальник зобовязався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати інші зобовязання не пізніше 07 лютого 2017 року (п. 1.4). З договором факторингу, укладеним 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до останнього перейшло право вимоги за Кредитним договором № [NUMBER] і № [NUMBER], укладеним з [PERSON] Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. За розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] станом на 02 квітня 2015 р. становить 2\~644,78 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2351,24 грн., за відмотками 0,19 грн., комісія 293,35 грн. Заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] складає 53\~902,41 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом 41\~000,00 грн., відсотків 5\~368,61 грн., комісії 7\~533,80 грн. Всього загальна сума заборгованості за кредитними договорами становить 56\~547,19 грн. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 554, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме в сумі: 20173,77 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 565,47 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved