Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить скасувати постанову № 348/8 видану Відділом державної виконавчої служби у Ленінградському районі 08.06.2000 року, якою державним виконавцем був накладений арешт на все нерухоме майно [PERSON] та зобов»язати ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві звільнити нерухоме майно з-під арешту. Свою вимогу обґрунтовує не знятим арештом, який був накладений вищезазначеною постановою, в зв»язку з відсутністю заборгованості. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що дійсно, у нього була заборгованість, що виникла у результаті ушкодження майна під час ДТП, яка у 2001 році ним була сплачена стягувачу. Докази сплати заборгованості не збереглись. ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва явку державного виконавця у судове засідання не забезпечив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотання про розгляд справи у відсутність державного виконавця до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані ним докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно відомостей з єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт згідно постанови ВДВС у Ленінградському районі м. Києва № 348/8 від 08.06.2000 року, реєстраційний номер обтяження 1692745 (а.с. 5). Дана обставина стала відома позивачу від нотаріуса при оформленні спадщини. Відповіддю в.о. начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Ковальчук Л.І. на заяву позивача від 30.04.2004 року було повідомлено, що перевіркою ЄДРВП встановлено, що станом на 12.05.2014 року у відділі відсутні виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON], надати більш детальну інформацію про виконавчі провадження, боржником за яких був [PERSON], відділ не має можливості у зв»язку із знищенням матеріалів зі спливом терміну зберігання в три роки (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Обставини, які виключають припинення чинності арешту судом не встановлено. Надані позивачем докази, а саме: довідка щодо відсутності виконавчих проваджень, боржником за якими є [PERSON] дають суду підстави вважати, що знищене виконавче провадження в межах якого винесено оскаржувану постанову закінчено, а тому на підставі ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» дана постанова підлягає скасуванню. Дане рішення суду є правовою підставою внесення відомостей резолютивної частини рішення до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів.

Outcome: partial