Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

У червні 2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15 543,52 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 13.10.2007 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (яке згодом змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (далі - договір) про надання кредиту у розмірі 4 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31.05.2016 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 15 543,52 грн., яку до теперішнього часу не погашено. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, раніше надавалась заява про застосування по справі позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», що з 21.05.2018 року змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якому відповідач отримав кредит у розмірі 4 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Станом на 31.05.2016 р. виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в загальній сумі - 15 543,52 грн., яка складається з: 765,13 грн. - заборгованість за кредитом; 10 412,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 150,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 716,36 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Стаття 253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно матеріалів справи та норм ст. ст. 257, 260, 261 ЦК України строк позовної давності за вимогами АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам та штрафам становить три роки, строк позовної давності за вимогами про стягнення пені один рік. Останні платежі за кредитом було сплачено відповідачем згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-6) 07.05.2013 року у сумах 626,63 грн., 1 606,64 грн. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом у червні 2016 року, тобто більше ніж через три роки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для вимог АТ КБ «ПриватБанк» сплив. Даних про продовження строку дії карточки, виданої відповідачу, суду надано не було. Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у повному обсязі у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed