Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У червні 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду із вище зазначеною заявою, в якій просить оголосити померлим свого чоловіка [PERSON], [INFO] про якого з 1995 року відсутні будь-які відомості за його місцем проживання за адресою: [INFO]. В обґрунтування заяви зазначала, що вона та її чоловік [PERSON] проживали разом із трьома дітьми за адресою Київська область, Броварський район, с. Зазимє, вул. Ватутіна, 16. Будинок за вказаною адресою вони придбали у 1977 році. Чоловік працював у Совавтотрансу, в 1995 році пішов на роботу і не повернувся, автомобіль яким він керував був знайдений пошкодженим на узбіччі дороги біля м. Києва. Заявник зверталась до міліції за розшуком чоловіка, неодноразово її викликали на впізнання, але серед предявлених осіб чоловіка не було знайдено. З того часу вона та її діти нічого не знають про чоловіка, він зник безвісти, родичів не має, в селі, де він народився, про нього так само будь-яка інформація відсутня. Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2017 року [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутнім з 01 січня 1996 року. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для оформлення спадщини. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22 грудня 2018 року закрито підготовче провадження справу призначено до розгляду по суті. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON]. А.П., [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Зазимської сільської ради Броварського району Київської області в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист про слухання справи без участі представника сільської ради. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні суду підтвердили той факт, що з 1995 року [PERSON], за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазимє, вул. Ватутіна, 16 не проживає, про місце його перебування чи проживання їм нічого невідомо по даний час, рідня його тривалий час розшукувала, звертались до поліції, будь-яких відомостей щодо нього свідки не мають. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, свідків, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №273544, заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище Федорищенко) Н.І., [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], уклали шлюб 09 квітня 1972 року (а.с. 7). Згідно із довідками Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 19 березня 2018 року № 293 та від 13 червня 2018 року № 613/02-27 з яких вбачається, що з 1995 року по 10 червня 2018 року чоловік заявника [PERSON]І, [INFO] в с. Зазим,є Броварського району Київської області не проживає. Згідно акту\~обстеження житлово-побутових\~умов [PERSON]\~від 16\~березня 2018\~року та\~акту обстеження\~житлово-побутових\~умов [PERSON]\~від 13\~червня 2018\~року за\~адресоюКиївська область, Броварський район, с. Зазимє, вул. Ватутіна, 16, проживає [PERSON], з нею проживають син [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] При обстежені встановлено, що чоловік [PERSON] з 1995 року в будинку не проживає, пошуки його не дали результату, факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою і його зникнення підтверджений свідками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8,9). Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.12.1977 року (а.с. 19,20) [PERSON] купив будинок з відповідними надвірними будівлями. Згідно із свідоцтва на забудову індивідуальної садиби, виданого Броварською районною радою 19.06.1981року, договору на будівництво будинку від 26.05.1981 року, акту про відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 16.01.1981 року, плану-забудови, схеми-розміщення, вбачається, що дані документи видавались [PERSON] на будівництво жилого будинку у с. Зазимє (а.с. 12-15, 21, 22, 23-25). Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2017 року [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутнім з 01 січня 1996 року (а.с. 16-17). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України\~суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз'яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку, а саме з метою реалізації права на прийняття спадщини. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved