Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»(Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач звертаючись до суду просив стягнути з Відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 005-28600-090711 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 09.07.2011 року в розмірі 7805,59 грн., посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений вказаний договір про надання відповідачу кредиту в сумі 8000,00 грн. з розрахунку 29,90 % річних за весь час фактичного користування кредитом на невизначений строк. На виконання умов вказаного договору [PERSON] було надано кредит у вказаному розмірі, тобто позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором. Враховуючи, що Відповідач період дії кредитного договору не дотримувався умов кредитного договору та не здійснював погашення належних до сплати щомісячних платежів як це передбачено кредитним договором, то станом на 04.04.2015 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 7805,59 грн., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовних вимогах зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-28600-090711, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн. з розрахунку 29,90 % річних за весь час фактичного користування кредитом на невизначений строк (а.с.3-4). Відповідно до п.1.2 та 1.3 договору, Банк відкриває держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні та надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 8000,00 грн.. Пунктом 3.6 договору зазначено, що держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, відповідач порушив виконання своїх зобов'язання відповідно до умов вищевказаного договору. Договором передбачено відповідальність за порушення його умов, зокрема, згідно п. 3.7. договору, у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку які визначені правилами та тарифами. Пунктом 5.8 договору передбачено, що в разі невиконання та/або неналежного виконання Держателем зобов'язань по сплаті заборгованості за цим договором понад 91 календарний день, банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір. Виходячи із вищевказаного, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач умови Кредитного договору не виконує належним чином. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04.04.2015 року утворилась заборгованість, яка становить 7955,59 грн., що включає в себе тіло кредиту в розмірі 4306,68 грн., прострочене тіло кредиту в розмірі 1376,79 грн., відсотки в розмірі 2111,12 грн., пеня в розмірі 150,00 грн. (а.с.2). Однак Позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості без врахування розміру пені, а тому суд з урахуванням положень ст.11 ЦПК України приходить до висновку про задоволення позову в межах заявлених вимог та стягнення з Відповідача заборгованості станом на 04.04.2015р. у розмірі 7 805,59грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 4 306,68грн., прострочена заборгованість по тілу - 1 376,79грн., заборгованість по відсотках - 2 122,12грн. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає доведеним суму боргу, яка утворилась перед позивачем з боку відповідача в розмірі 7805,59 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по вказаному договору, а позов - задоволенню. Також необхідно зазначити, що на підставі постанови Правління НБУ України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кадирова Владислава Володимировича (а.с.6). Відповідно до п.22. ст..5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача [PERSON] та стягнути з неї на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved