Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У травні 2021 року ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до суду з таким позовом в якому вказувало, що 12 вересня 2019 року о 18 годині 15 хвилин на автодорозі М-14 /Е-58/ Одеса-Мелітополь-Новоазовськ [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] з причепом ЛЕВ 183141, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справного стану і комплектність транспортного засобу, в результаті чого при русі від автомобіля відкрутилося колесо, яке продовжило самовільний рух та здійснило зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА», а тому страховик в межах ліміту відповідальності виплатив потерпілому від правопорушення 17 124,83 грн. страхового відшкодування. Посилаючись на те, що згідно п. «г» ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, позивач просив стягнути [PERSON] на свою користь в порядку регресу 17 124,83 грн. сплаченого потерпілому страхового відшкодування, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в позові просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки, згідно його заяви, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 12 вересня 2019 року о 18 годині 15 хвилин на автодорозі М-14 /Е-58/ Одеса-Мелітополь-Новоазовськ [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] з причепом ЛЕВ 183141, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справного стану і комплектність транспортного засобу, в результаті чого при русі від автомобіля відкрутилося колесо, яке продовжило самовільний рух та здійснило зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА», а тому страховик в межах ліміту відповідальності на підставі страхового акту №00317456 від 08 жовтня 2019 року, визначивши та узгодивши суму страхового відшкодування з потерпілим, 09 жовтня 2019 року виплатив [PERSON] 17 124,83 грн. страхового відшкодування. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки застрахована, при настанні з його вини страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, зокрема шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу потерпілого. При цьому потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. «г» ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. З врахуванням встановлених обставин, оскільки дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану транспортного засобу «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] існуючим вимогам Правил дорожнього руху (що підтверджено постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019 року про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУАП), позивач, повністю виконавши свої зобов`язання перед потерпілою особою та сплативши на його користь 17 124,83 грн. страхового відшкодування, отримав право на повернення сплачених коштів від володільця забезпеченого транспортного засобу, тобто [PERSON] . У зв`язку з цим вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Уніка» також підлягають стягненню 2 270 грн. судового збору.

Outcome: approved