Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

У січні 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.12.2014 за актом прийому - передачі ДП «Житлобуд» було передано державне майно, у тому числі гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . 09.08.1990 [PERSON] отримала кімнату [ADDRESS] у вказаному гуртожитку та була зареєстрована за даною адресою разом з [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі до 2013 року проживали за даною адресою, але вже більше шести років у вказаній кімнаті не проживають, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою та їх особисті речі в кімнаті відсутні. 15.05.2019 працівниками ДП «Житлобуд» проводилась інвентаризація житлового фонду під час якої було встановлено, що відповідачі по справі у кімнаті [ADDRESS] не проживають, про що було складено акт про непроживання за № 2 . 26.12.2019 було проведено повторну перевірку осіб, які не проживають, за результатами якої складено акт про непроживання № 13. Перешкод у користуванні кімнатою відповідачам ніхто не чинив. Будівля гуртожитку не належить позивачу на праві приватної власності, а є державною власністю. ДП «Житлобуд» є балансоутримувачем, правовідносини між позивачем та відповідачами щодо оренди житлового приміщення врегульовані нормами Житлового кодексу України. Враховуючи те, що відповідачі понад встановлені законом строки не проживають за місцем своєї реєстрації та не користуються даним майном, просять суд визнати їх такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 09.07.2020 на 08:10 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали, причини своєї неявки суду не повідомили. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Відповідно до Акту прийому - передачі державного мана (житлового фонду) від 15.12.2014 ДП «Житлобуд» прийняв державне майна (житловий фонд) серед якого гуртожиток розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей, наданих на запит суду Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Дані щодо місця реєстрації неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є відповідач [PERSON] - відсутні. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У постанові Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням, у разі користування житловим приміщенням у будинках державного і громадського фонду, регулюються статтями 71, 72 ЖК України. Згідно статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у встановлених випадках. Відповідно до частин першої, третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, при цьому жодного належного і допустимого доказу на підтвердження непроживання відповідачів у кімнаті гуртожитку, причин такого непроживання, несплату комунальних послуг, відсутності в ній речей відповідачів, матеріали справи не містять. У позовній заяві представник позивача посилається на той факт, що не проживання відповідачів по справі зафіксовано актами, складеними працівниками ДП «Житлобуд», хоча в якості доказів вказані акти про непроживання суду не надані. Крім того, одним з відповідачів є [PERSON] , 2012 року народження, яка є малолітньою особою, але з метою не порушення прав неповнолітньої особи позивачем в якості третьої особи не було залучено службу в справах дітей. За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через недоведеність.

Outcome: dismissed