Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У травні 2019 року до суду за підсудністю надійшла справа за позовом ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Лисянського району електричних мереж до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що відповідно до договору № 7-1-15 від 10.11.2015 року (надалі по тексту - Договір) про користування електричною енергією для населення укладеного між позивачем та відповідачем, здійснюється постачання електроенергії до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є споживачем електроенергії, яка надається на підставі Договору. Відповідно до п.12.5 укладеного договору № 7-1-15 відповідач зобов`язаний оплачувати електричну енергію відповідно до умов даного договору. Внаслідок неналежного виконання умов Договору заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію за період з серпня 2017 року по січень 2018 року, становить 1390,14 грн. Кошти по даний час відповідачем не сплачені. З питань реструктуризації заборгованості відповідач не звертався. Відповідачу своєчасно щомісяця надаються рахунки на оплату спожитої ним електричної енергії, проте кошти по даний час не надійшли. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не сплачує заборгованість, позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Лисянського району електричних мереж, заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 1390, 14 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Відповідно до частини 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з частиною 1 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 08.07.2019 року. Оскільки, 08.07.2019 року на адресу суду не повернулось зворотне поштове повідомлення про вручення копії позовної заяви відповідачу [PERSON] , судом відкладено розгляд справи на 01.08.2019 року. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг отриманих ним до укладання відповідного договору. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як передбачено частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що між позивачем (енергопостачальник) та [PERSON] (споживач) укладено договір № 7-1-15 від 10.11.2015 року про користування електричною енергією. Згідно вищезазначеного договору ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Лисянського Лисянського району електричних мереж, як енергопостачальник, взяло на себе зобов`язання постачати споживачеві, тобто [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , електричну енергію у необхідних їй обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, якими врегульовано відносини між громадянами та енергопостачальниками та питання, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Таким чином, відповідач - є споживачем послуг з постачання електричної енергії, що здійснює ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Лисянського району електричних мереж. Між позивачем та відповідачем діють зобов`язальні правовідносини про постачання та користування електричною енергією, згідно якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором. Згідно з положеннями п. 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно з пунктом 18 договору № 7-1-15 від 10.11.2015 року розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Рахунки енергопостачальника оплачуються протягом 10-ти днів після їх отримання, оплата по абонентським книжкам - не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач свої обов`язки по оплаті за спожиту електричну енергію, передбачені № 7-1-15 від 10.11.2015 року про користування електричною енергією та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1390,14 грн. за період з серпня 2017 року по січень 2018 року. Доказів протилежного суду не надано. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав. Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Лисянського району електричних мереж є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного та,

Outcome: approved