Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1300 грн. щомісячно з подальшою індексацією у відповідності до закону, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред'явлення позову до повноліття дитини та на її утримання у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 19.02.2011 р., від шлюбу є син - [INFO]. Рішенням суду від 12.05.2014 р. шлюб розірвано, рішення не набрало законної сили. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з 06.09.2013 р. Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні з часу припинення шлюбно-сімейних стосунків. Зазначає, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину та на її утримання, не надаючи ніяких грошових коштів з 06.09.2013 р. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на виховання дитини та на її утримання. Чоловік фізично здоровий, працездатний не має інших дітей. У центрі зайнятості на обліку не перебуває, офіційно не працює, але має стабільні доходи. Її матеріальне становище є вкрай скрутним, оскільки вона є студенткою 4 курсу медичного коледжу Харківського Національного Медичного Університету та здійснює догляд за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Її дохід складається тільки з державної допомоги на дитину, цієї грошової суми явно не достатньо для утримання, нормального харчування та розвитку сина. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, заперечував лише проти розміру аліментів на утримання сина, зазначеному у позові, згоден сплачувати 400 грн., проти стягнення аліментів на утримання дружини не заперечував. Суду пояснив, що офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, близько 1500 грн. щомісяця. На його утриманні знаходяться батьки, один із яких є інвалідом 2 групи, але доказів цього, що є його обов'язком, відповідно до ст. 60 ЦПК України суду не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.05.2014 р.( а.с.9). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER]. Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, спростувань зазначеному суду не надав. Тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст..84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Оскільки, позивач знаходиться декретній у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, вона потребує матеріальної допомоги, у зв'язку із чим, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги в цій частині визнав і не заперечував проти стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 200 грн., що відповідно до вимог ч. 4ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працює, суд, враховуючи матеріальне положення сторін задовольняє позов частково та стягує з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 700 грн. до досягнення нею повнолітнього віку. Стягуючи аліменти у такому розмірі, суд виходить із того, що позивачем, відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України не надано суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1300 грн. На утримання дружини підлягають стягненню аліменти у розмірі 200 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. У разі зміни матеріального положення сторін вони не позбавлені можливості вирішувати питання про збільшення або зменшення розміру аліментів. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial