overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У травні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 29.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовче засідання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 21.02.2015 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім`єю, шлюбні відносини припинені, спір щодо утримання дітей та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем 21.02.2015 року. У підготовче засідання позивач, відповідач не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності та задовольнити позов. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.02.2015 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, не проживають однією сім`єю, спір щодо утримання дітей та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що відповідачка при укладенні шлюбу прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У травні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 20.11.1999 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім`єю приблизно з 2008 року. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя та утримання дитини на даний час відсутній. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 11.11.2006 року. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, повідомив, що позовні виморги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 20.11.1999 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені приблизно з 2008 року, примирення неможливе, спір щодо розподілу спільного майна подружжя та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

У травні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 28.07.2004 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім`єю приблизно з липня 2017 року. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя та утримання дітей на даний час відсутній. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 28.07.2004 року. Позивач у підготовчому засіданні 30.09.2019 року підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні 30.09.2019 року позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 28.07.2004 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені приблизно з липня 2017 року, примирення неможливе, спір щодо розподілу спільного майна подружжя та утримання дітей на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У травні 2019 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 05.02.2004 року йому було видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,86 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області та 13.04.2005 року державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку розміром 1,9048 % від земельної ділянки загальною площею 18,20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області. В зазначених державних актах допущена помилка в написанні прізвища заявника, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що позбавляє [PERSON] в повному обсязі здійснювати своє право користування та виготовлення технічної документації. В зв`язку з чим заявник просить суд встановити факт належності йому вищезазначених правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 30.05.2019 року було відкрито провадження у справі. Представник заявника в судове засідання не з`явилася, заявою від 01.07.2019 року просила справу розглядати за її відсутності, на задоволені заяви наполягала. Представник Новорайської сільської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, заявою від 14.06.2019 року просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 11.10.2012 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.02.2004 року, [PERSON] , належить земельна ділянка площею 3,86 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.5). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.04.2005 року, [PERSON] , належить земельна ділянка\~розміром 1,9048\~%\~від земельної\~ділянки загальною\~площею 18,20\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~яка знаходиться\~на території\~Червономаяцької сільської\~ради Бериславського\~району Херсонської\~області (а.с.6-7). Зважаючи на те, що через зміни в законодавстві щодо видачі правовстановлюючих документів на землю, внести виправлення у державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] \~від 05.02.2004\~року та\~серії [NUMBER] \~від 13.04.2005\~року позасудовим шляхом не вбачається можливим, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати своє право на земельні ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

У травні 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви посилається на те, що з 17 вересня 2018 року вона є інвалідом, у зв`язку із чим звернулася до Головного УПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності. Проте, 13 листопада 2018 року нею отримано відповідь про часткове неврахування трудового стажу у зв`язку із розбіжностями у документах. За таких обставин, заявник звернулася до суду та просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - архівної довідки виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» за №А-20 від 16 жовтня 2018 року. В судовому засіданні заявник та її представник просили задовольнити заяву, надавши пояснення аналогічні викладеним у заяві до суду. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Вислухавши заявника, її представника, дослідивши матеріали справи, дослідивши оригінал трудової книжки [NUMBER] , допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] в період 1990-1992 років працювала у колгоспі «Заповіт Леніна», що підтверджується наданими письмовими доказами та показами допитаних в судовому засіданні свідків. Факт належності заявнику архівної довідки виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» за №А-20 від 16 жовтня 2018 року, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає їй можливість реалізувати своє право на отримання пенсії. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

У травні 2019 року заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , померлою [INFO] , визнавши, що вона є її тіткою. Вимоги обґрунтовує тим, що при зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті тітки [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували б її родинні відносини з померлою, а тому виникла необхідність у встановленні вказаного факту. Сторони в судове засідання не прибули. Заявниця та представник заінтересованої особи надіслали заяви про розгляд справи без їхньої участі, заявниця заяву підтримала просила її задовольнити. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] в с. Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області у віці 90 років померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. 26.04.2019 заявниця звернулась з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) члена КСГП «Колос», який залишився після смерті [PERSON] , проте постановою нотаріуса, цього ж дня їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували б родинні відносини з померлою. Як вбачається з матеріалів справи, в органах державної РАЦС відсутні актові записи про народження та шлюб померлої [PERSON] , які могли б підтвердити її родинний зв`язок з заявницею, як рідної тітки і племінниці по лінії матері останньої.(а.с.19). Відповідно до довідки Пилиповицької сільської ради від 24.04.2019 разом з [PERSON] на момент смерті і протягом 6-ти місяців після проживала та була зареєстрована її племінниця [PERSON] - заявниця по справі. Факт родинного зв`язку заявниці з померлою підтверджується також письмовими заявами свідків [PERSON] та [PERSON] , засвідчені секретарем сільської ради від 03.05.2019 (а.с.4, 13,14). Окрім того, місця народження проживання заявниці і померлої, яким є с. Пилиповичі Новоград-Волинського району, та однакове по-батькові матері заявниці та померлої - [PERSON] , підтверджує обставини, викладені у заяві [PERSON] (а.с.8,9) Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що заявниця та померла [PERSON] дійсно були рідними тіткою та племінницею. Оскільки встановлення даного факту родинних відносин не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці певні юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та враховуючи неможливість оформлення заявницею своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд вважає, що є всі підстави для задоволення її заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

у травні 2019 року з Октябрського районного суду м. Полтави до Машівського районного суду Полтавської області надійшла за підсудністю вищевказана позовна заява, мотивована тим, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2015 року, мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, часто виникали сварки, подружні відносини між ними припинилися з березня 2019 року, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. У зв`язку з наведеним, позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] , судовий збір сплачений нею з відповідача не стягувати (а.с.37), відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, час для примирення просить не надавати (а.с.49). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 25.04.2015 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,8). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до паспортних даних позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.4). За відомостями головного спеціаліста Машівської селищної ради Полтавської області Байрака С.М. №424 від 19.06.2019 р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.41). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, між сторонами часто виникали сварки, тривалий час проживають окремо, подружні відносини припинені з березня 2019 р., спільного господарства не ведуть, можливість зберегти сім`ю втрачена, шлюб виявився невдалим і все це свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. На прохання позивачки прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] та судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

У травні 2019 року КП «Тепловик» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення 15 230 грн. 94 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . КП «Тепловик» надає послуги по опаленню вищезазначеної квартири, однак відповідачі на порушення вимог ст.ст. 64, 67, 68\~Житлового кодексу\~України отриманих послуг не оплачує, через що станом на 01 квітня 2019 року виникла заборгованість в сумі 15 230 грн. 94 коп. Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року даний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачі, які повідомлені належним чином про розгляд справи, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не подали. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . За цією адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок і КП «Тепловик» надає відповідачам послуги з теплопостачання, які вони отримують, однак в повному обсязі їх не оплачують, й станом на 01 квітня 2019 року за відповідачами рахується заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання в сумі 15 230 грн. 94 коп. Вказані обставини підтверджуються довідкою Старокостянтинівської ЖЕК та роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] на дану квартиру з розрахунком розміру заборгованості з оплати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09\~листопада 2017\~року №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В силу ст.19\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~від 02\~червня 2005\~року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.67\~Житлового кодексу\~України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За період часу з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2019 року відповідачі не оплачували у повному обсязі спожиті послуги з теплопостачання, плата за які обрахована у відповідності до визначених тарифів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь КП «Тепловик» підлягає стягненню заборгованість з оплати за надані послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 квітня 2019 року в сумі 15 230 грн. 94 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved