Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом,в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований він, позивач у справі, та відповідачка по справі, яка не проживає за місцем реєстрації з квітня 2017 року. Відповідачка не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Реєстрація [PERSON] за зазначеною адресою перешкоджає йому, позивачеві, повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 06 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., реєстровий № 452, позивач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 5298 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16 травня 2019 року. Відповідачка у вказаній квартирі не проживає з квітня 2017 року, що також встановлено та підтверджується актом від 21 травня 2018 року. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідачку [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved