Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт, що її батько [PERSON], [INFO], не має жодних матеріальних претензій до своєї доньки [PERSON] Заяву обґрунтовує тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] розлучилися, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На даний час вона проживає у Німеччині та має намір залишитися на постійне місце проживання для чого їй необхідні нотаріально посвідчені заяви батьків про те, що вони не мають жодних матеріальних претензій до неї. У зв'язку з тим, що будь-яких відомостей про батька [PERSON] в неї немає, змушена звернутися із даною заявою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засідання проти задоволення заяви не заперечив та пояснив, що жодних матеріальних претензій до дочки не має. Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження. Як передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2012 року батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.05.1994 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24.05.1994 року. Із заяви [PERSON] від 23.04.2015 року вбачається, що матері заявника відомо про намір своєї доньки [PERSON], [INFO], оформити постійне місце проживання у Федеративній Республіці Німеччина та будь яких матеріальних претензій до доньки не має. Відповідно до роз'яснень ПВСУ у Постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки отримати заяву від батька в добровільному порядку вона не має можливості. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved