Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк», Банк), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовували тим, що 23.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/1186/07-Пі. 23.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] для забезпечення зобов`язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір № 04/I-596, за яким в якості забезпечення виконання [PERSON] всіх своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/1186/07-Пі в іпотеку було передано нерухоме майно, включаючи всі його чинні та майбутні зміни , поліпшення та переобладнання і реконструкції, а саме: домоволодіння, яке складається з наступних будівель та споруд: жилий будинок літера А загальною площею 242,4 кв.м., житловою площею 86,9 кв.м., гараж літера Б, сарай літера В, вбиральня літера Г, літня кухня літера Д, літній душ літера Е, погріб під літерою Б, огорожа № 1-4, колодязь № 5, тротуар № 6 та інші надвірні будівлі та споруди, що знаходься за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння площею 0,3150 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку та ведення ОПГ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.08.2013 ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергія Павловича. 24.09.2013 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на домоволодіння, яке складається з наступних будівель та споруд: жилий будинок літера А загальною площею 242,4 кв.м., житловою площею 86,9 кв.м., гараж літера Б, сарай літера В, вбиральня літера Г, літня кухня літера Д, літній душ літера Е, погріб під літерою Б, огорожа № 1-4, колодязь № 5, тротуар № 6 та інші надвірні будівлі та споруди, що знаходься за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння площею 0,3150 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку та ведення ОПГ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачі вважають, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки останні не отримували вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, обов`язковість якої передбачена ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Так, на письмових повідомленнях про отримання вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання відсутня відмітка іпотекодавця та боржника про отримання такої, а саме відсутні підписи позивачів. Натомість на поштових повідомленнях відмічено, що поштове відправлення отримано особисто, але навпроти відсутній підпис отримувачів. У поштових повідомленнях замість підписів прописом вказані прізвища отримувачів , які виконані одним почерком. Також банком не було надано оригіналів розрахункових документів (квитанцій, фіскальних чеків) про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику та іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення, що є порушенням встановленого законодавством порядку та у разі невиконання таких вимог, виконавчий напис не може бути вчинений. Крім того, зазначено, що [PERSON] взагалі не отримувала кредитні кошти за договором відновлювальної кредитної лінії. Позивачі вказали, що дізналися про оспорюваний виконавчий напис нотаріуса лише у травні 2019 року з листів приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, яким було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 9547 від 24.09.2013, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, у зв`язку з чим строк позовної давності пропущений не був. Позивачі просили суд визнати виконавчий напис, вчинений 24.09.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, зареєстрований в реєстрі за № 9547, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.2019 було відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2019 було частково задоволено заяву про забезпечення позову, а саме: зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24.09.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, зареєстрований в реєстрі за № 9547 до розгляду справи по суті. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2019 було частково задоволено заяву про забезпечення позову, а саме: зупинено будь-які стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24.09.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, зареєстрований в реєстрі за № 9547, яким запропоновано звернути стягнення на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, площею 0,3150 га, що належить на праві приватної власності [PERSON] до розгляду справи по суті. 26.09.2019 представник АТ «Укрсоцбанк» подав до суду клопотання про застосування позовної давності, зазначивши, що позивачі звернулись з позовною заявою до суду у червні 2019 року, в виконавчий напис був вчинений нотаріусом 24.09.2013, тобто позивачі пропустили строк позовної давності, визначений ст. 257 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), більш ніж на 2 роки. Просив застосувати до вимог [PERSON] , [PERSON] наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 26.09.2019 представник відповідача подав до суду пояснення по суті спору, зазначивши при цьому, що згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї, Банком були виконані всі вимоги законодавства, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначених у виконавчому листі, не є безспірними. Так, заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться; нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису; нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, наданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів; виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності з дотримання 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України. Представником відповідача також звернено увагу, що позивачами не спростовано розрахунок заборгованості та суму боргу за виконавчим написом. АТ «Укрсоцбанк» не має інформації щодо звернень до Банку позивачів з будь-якими запереченнями щодо непогодження із сумою заборгованості або запереченнями щодо укладання вищезазначених договорів. Представник відповідача зазначив про безпідставність, недоведеність позовних вимог та подання позову з пропуском строків позовної давності, що тягне за собою відмову у їх задоволенні. 27.09.2019 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва було закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 27.01.2020 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу було передано на розгляд за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 02.03.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області справу було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.02.2021 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. На час розгляду справи правонаступником АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 29.01.2021 представником Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») подано до суду письмові пояснення проти позову, в загальному ідентичні до первісних пояснень. Окремо проаналізовано норми Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та зазначено, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку. Натомість для вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто» або «Судова повістка» на бланку повідомлення розписується та зазначає прізвище одержувач (а не працівник поштового зв`язку). Отже, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресоване позивачу, особистого підпису та прізвища одержувача на бланку повідомлення про вручення поштового виправлення не вимагало. В додатках до позовної заяви наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що містило вимогу про усунення порушень, надісланих Банком на адресу позивачів, на яких працівником поштового зв`язку зазначені прізвища одержувачів. Напис про одержання поштового відправлення, в якому зазначене прізвище отримувача, зроблений працівником поштового зв`язку, є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатам. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. В судове засідання 05.04.2021 позивач та представник позивача з`явилися. Надали пояснення по справі, просили задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач свого представника в судове засідання 05.04.2021 не направив. В поданих письмових поясненнях представник відповідача просив суд врахувати дані письмові пояснення під час ухвалення рішення по справі та відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні 05.04.2021 було оголошено перерву до 17 год. 30 хв. В подальшому учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 23.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/1186/07-Пі. Відповідно до п. 1.1.1 даного договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами в межах максимального ліміту, який на дату укладення цього договору встановлюється в розмірі 123\~000,00 швейцарських франків та який буде здійснюватись на умовах, передбачених п.1.1.2 цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних, а також комісій, в розмірі та в порядку, визначених цим договором. 23.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] для забезпечення зобов`язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір № 04/I-596, за яким в якості забезпечення виконання [PERSON] всіх своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/1186/07-Пі в іпотеку було передано нерухоме майно, включаючи всі його чинні та майбутні зміни , поліпшення та переобладнання і реконструкції, а саме: домоволодіння, яке складається з наступних будівель та споруд: жилий будинок літера А загальною площею 242,4 кв.м., житловою площею 86,9 кв.м., гараж літера Б, сарай літера В, вбиральня літера Г, літня кухня літера Д, літній душ літера Е, погріб під літерою Б, огорожа № 1-4, колодязь № 5, тротуар № 6 та інші надвірні будівлі та споруди, що знаходься за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння площею 0,3150 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку та ведення ОПГ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.08.2013 ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергія Павловича. 24.09.2013 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на домоволодіння, яке складається з наступних будівель та споруд: жилий будинок літера А загальною площею 242,4 кв.м., житловою площею 86,9 кв.м., гараж літера Б, сарай літера В, вбиральня літера Г, літня кухня літера Д, літній душ літера Е, погріб під літерою Б, огорожа № 1-4, колодязь № 5, тротуар № 6 та інші надвірні будівлі та споруди, що знаходься за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння площею 0,3150 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку та ведення ОПГ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Північного комерційного макрорегіону ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 176\~531 швейцарський франк 65 сантимів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 травня 2013 року складає 1\~458\~621 грн. 91 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 113\~423 швейцарський франка 58 сантимів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 травня 2013 року складає 937\~181 грн. 05 коп.; сума заборгованості за відсотками складає 51\~481 швейцарський франк 95 сантимів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 травня 2013 року складає 425\~378 грн. 11 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту складає 4\~800 швейцарських франків 76 сантимів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 травня 2013 року складає 39\~667 грн. 09 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків складає 6\~825 швейцарських франків 36 сантимів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 травня 2013 року складає 56\~395 грн. 67 коп. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 вищезазначеної Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 вищезазначеної Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбачено\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, які б свідчили, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом із заявою стягувача було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог\~ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність» з метою підтвердження безспірної заборгованості боржника. Більш того, згідно умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 23.08.2007, [PERSON] було встановлено максимальний ліміт заборгованості у розмірі 123\~000 швейцарських франків, що означає, що позичальник мав можливість взяти в кредит будь-яку суму грошей в рамках даного ліміту. Банк не надав жодних документів, які б підтверджували факт отримання позивачем грошових коштів саме в тому розмірі, який був зазначеній в заяві на вчинення виконавчого напису від 28.08.2013. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 р. №6-887цс17. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Суду не було надано належних доказів щодо направлення Банком позивачам передбаченого законодавством письмових повідомлень боржникам, враховуючи, що хоча матеріали цивільної справи і містять їх копії та копії зворотних повідомлень про вручення рекомендованих повідомлень, проте відсутні описи вкладення до таких листів, що тягне за собою неможливість встановлення того факту, що саме відповідні повідомлення направлялись позивачам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис від 24.09.2013 вчинений з порушенням норм законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Щодо інших тверджень сторін, письмових доказів, суд зазначає, що вони, були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц. Що стосується заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності то суд зазначає наступне. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Звертаючись 10 червня 2019 року до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачі зазначили, що про виконавчий напис їм стало відомо у травня 2019 року. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачі отримували виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем від 24 вересня 2013 року, раніше травня 2019 липня. Посилання представника відповідача про те, що позивачі могли знати про вчинений виконавчий напис не підтверджуються жодними доказами. З оглядку на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску строків позовної давності, заявлених представником відповідача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15,18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 34, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 ,

Outcome: approved