Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

У січні 2021 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»(далі за текстом АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом,в якому зазначає,що 15.08.2019 р.між ПАТ КБ«Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 15.08.2019 року за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1500 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з відсотковою ставкою за користування кредитом 3.1 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В наступному кредитний ліміт збільшувався. Відповідачем неналежним чином виконуються умови договору щодо погашення кредиту та інших передбачених договором платежів,станом на 05.11.2020 р.у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 61696 гр.67 коп.,яка складається з такого: - 49351 гр. 32 коп.заборгованість за тілом кредиту - 12345 гр. 35 коп. заборгованість за відсотками та не сплачена на день звернення позивача до суду. Посилаючись на приписи ст.509,526,610, 611,625,1049,1050,1054 ЦК України,позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 гр. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач подав відзив на позов за змістом якого вказав, що договір на який посилається позивач, є неукладеним, а надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг та тарифи не містять обов*язкових умов про ознайомлення позичальника з умовами кредитування, докази надані позивачем не містять інформації про надання споживачу детального розпису складових загальної вартості кредиту. Вважає, що позивачем незаконно зараховувались кошти на погашення процентів пені та штрафів, та Банк нараховуючи відсотки на тіло кредиту на власний розсуд в односторонньому порядку збільшував кредитний ліміт, за рахунок якого здійснював списання нарахованих відсотків, в зв*язку із чим просив відмовити в задоволенні позову, та застосувати строки позовної давності до вимог щодо стягнення неустойки, пені, штрафів. Позивачем подано відзив на позов за змістом якого, вказав, що відповідач підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування преміальних кредитних карток, паспорт споживчого кредиту де відповідача ознайомлено із тарифами банку. Так, сторони за вказаними договором на дату його укладення, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, зовнішнє волевиявлення відповідало їх внутрішній волі, умови договору є їм зрозумілими, що підтверджується змістом договорів, відповідно до яких, ці договори сторонами прочитані, відповідають їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується власними підписами сторін. При оформлені кредитного договору, ввідповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис. Відповідач до підписання договорів, мав можливість ознайомитися з їх умовами та не погодитись чи відмовитись від укладання договору, проте договір був підписаний, та виконувався сторонами, а саме відповідач сплачував платежі. Вважає, відзив в частині застосування строків позовної давності необґрунтованим, в зв*язку із чим, просив позов задовольнити в повному обсязі. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних правовідносин є,зокрема,правочини. З матеріалів справи встановлено,що 15.08.2019 р.між ПАТ КБ«Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 15.08.2019 року за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1500 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з відсотковою ставкою за користування кредитом 3.1 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано копію анкети-заяви позичальника № б/н, Заявка на актуализацию данних по премиальной карте, копію паспорту споживчого кредиту, витяг з тарифів обслуговування преміальних карт, умови та правила надання банківських послуг. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , кредитний ліміт за карткою змінювався. З наданої виписки по рахунку відповідача видно, що отримавши кредитну картку із встановленим кредитним лімітом [PERSON] користувався кредитними коштами, сплачуючи платежі, та розраховувався нею на свій власний розсуд. Згідно виписок по особовому рахунку позичальника станом на 05.11.2020 р.у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 61696 гр.67 коп.,яка складається з такого: - 49351 гр. 32 коп.заборгованість за тілом кредиту - 12345 гр. 35 коп. заборгованість за відсотками Доказів про погашення суми боргу,на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надав. Відповідач, будучи ознайомлений з тарифами банку, піписавши паспорт споживчого кредиту був ознайомлений із тарифами банку, проти умови які він підписав не виконував. Посилання відповідача на те, що договір між ним та Банком є неукладеним, а надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг та тарифи не містять обов*язкових умов про ознайомлення позичальника з умовами кредитування, докази надані позивачем не містять інформації про надання споживачу детального розпису складових загальної вартості кредиту, спростовуються матеріалами справи, а саме наявністю особистих підписів відповідача. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Загальними вимогами для чинності правочину згідност. 203 ЦК Україниє зміст правочину, який не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслдків, що обумовлені ним. Так, сторони за вказаними договором на дату укладення Договору, який є предметом спору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, що не заперечується ними. Зовнішнє волевиявлення відповідало їх внутрішній волі, умови договору є їм зрозумілими, що підтверджується змістом договору, відповідно до якого, цей договір сторонами прочитані, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується власними підписами сторін. При оформлені кредитної картки, відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис і наведені обставини також не спростовані. Отже, відповідач до приєднання до умов та правил банку, отримання кредитної картки, мав можливість ознайомитися з умовами та не погодитись чи відмовитись від укладання договору, проте договір був підписаний, та умови кредитування виконувались сторонами, а саме відповідач сплачував платежі, що підтверджується виписками по особовому рахунку відкритого на ім.*я відповідача. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він після підписання договору оспорював або намагався змінити умови договору, розірвати відразу після його укладення, навпаки відповідач сплачував кошти на умовах договору, що свідчить про прийнятність для нього умов банку. На думку суду кредитні правовідносини, що виникли між сторонами не суперечать загальним принципам цивільного права, положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України. Як встановлено ст.509,526 ЦК України,зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.611,625 ЦК України,порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов*язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема,сплата неустойки,що передбачено ст.549 ЦК України. Статтями 1049,1050 ЦК України встановлено обов*язок позичальника повернути позикодавцеві позику(грошові кошти)у такій самій сумі,у строк та в порядку,встановленому договору;якщо договором встановлено обов*язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням),то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавць має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилась,та сплати процентів. Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Аналізуючи доводи відповідача, норми ч. 2 ст. 258 ЦК при визначенні спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), суд виходять з такого. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Позивач звернувся до суду із позовом 24.12.2020 року (штамп поштового відправлення). Позивачем розрахована Заборгованість відповідача станом на 05.11.2020 року, в тому числі відсотки. Останній платіж відповідачем внесено 04.08.2020 року. За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що кредитором при зверненні до суду із позовом дотримані строки такого звернення, вимоги про застосування спеціальної позовної давності задоволенню не підлягають. В концепції розумності, суд з урахуванням досліджених доказів встановив, що право позивача порушене, небажання відповідача оплачувати заборгованість в розмірі встановленої банком, на яку він первісно погодився, не є підставою для відмови в позові. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на вимогах закону,підтверджені доказами,які відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості,відповідачем не спростовані,що є піставою для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги.Розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв*язку з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказі,які подаються до закінчення судових дебатів або протягом п*яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102 гр.,про що надано платіжне доручення при задоволенні позову у повному обсязі суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у повному обсязі.

Outcome: approved