Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У січні 2021 році АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг була підписана заява від 25.10.2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. Для користування кредитним рахунком відповідач отримала кредитну картку. Розмір кредитного ліміту був збільшений позивачу до 15620 грн. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 23.12.2020 року має заборгованість у розмірі 24859 грн. 19 коп., з яких: 19981,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4877,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір у сумі 2270 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. На позов банку відповідачем був поданий відзив, в якому вона зазначила, що кредитний договір від 25.10.2013 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладала, банківську картку та кредитні кошти не отримувала. Наданий позивачем суду витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не підписувала. Просить відмовити в задоволенні позову. В свою чергу, позивачем була надана відповідь на відзив, в якій банк посилається на те, що відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , відповідач ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які їй були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Згідно з долученим до позовної заяви витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачу було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3% (27,6 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто сторонами було погоджено усі істотні умови договору. Вищевказані Умови та Правила надання банківських послуг, також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Вважає, що з виписки по рахунку чітко вбачається, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, отже й отримала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій неможливо без наявності картки. Крім того, з розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором. Строк наданої відповідачу картки до 03.2023 року. З позовом банк звернувся до відповідача 17.01.2021 року, тобто до спливу строку позовної давності, а тому просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, надавши заперечення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з огляду на наступне: Судом установлено, що 25.10.2013 року [PERSON] була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. На підставі вказаної заяви відповідачу була видана банківська карта [NUMBER] , що підтверджується фотографією відповідача з банківською карткою, яка була долучена позивачем до матеріалів справи. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, банк у довідці, долученій до позовної заяви зазначив, що відповідачем були отримані кредитні картки: [NUMBER] 05.11.2009 терміном до дії до 10/13, [NUMBER] 07.11.2013 терміном дії до 07/17, [NUMBER] - 09.09.2015 терміном дії до 09/18, [NUMBER] 16.01.2020 терміном дії 03/23. Крім того, згідно з довідкою позивача відповідачу був встановлений кредитний ліміт з 07.11.2013 року в розмірі 15253 грн. 39 коп., з 05.06.2014 року 15620,00 грн. З 02.08.2018 року кредитний ліміт складає 0,00 грн. При цьому згідно з долученим банком розрахунком заборгованості станом на 23.12.2020 року заборгованість відповідача складає 24859 грн. 19 коп., з яких: 19981,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4877,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що за змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною 2\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що, звернувшись із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, позивач не надав належних доказів на підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору, в тому числі погодження відсоткової ставки, а також видачі відповідачу кредитних коштів та наявності у відповідача боргу перед банком у розмірі 24859 грн. 19 коп. Так, у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25.10.2013 року, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про розмір процентної ставки за користування кредитом. Отже, така заява не містить даних щодо погодження сторонами процентної ставки за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи свій позов, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами була ознайомлена відповідач та погодилася з ними. В даному випадку Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів, надані банком Умови та правила надання банківських послуг, тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України. Крім того, суд звертає увагу, що згідно з долученою позивачем випискою по рахунку, банківські операції здійснювалися з використанням карток № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Між тим, позивач взагалі не надав доказів видачі відповідачу банківських карток із такими реквізитами. Більш того, суд звертає увагу, що згідно з випискою по рахунку, яка надана позивачем, на 01.01.2019 року заборгованість складала 22379 грн. 33 коп. У період з 01.01.2019 року по 01.12.2020 року на погашення заборгованості внесено 23919 грн. 62 коп., які списані банком у рахунок сплати відсотків, пені та комісії, які не були погоджені сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 24859 грн. 19 коп. (19981,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 4877,91 грн. заборгованості за простроченими відсотками) є недоведеними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. У зв`язку з відмовою в позові відповідно до статті 141 ЦПК України понесені позивачем під час звернення до суду витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. покладаються на позивача та відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Outcome: dismissed