Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про стягнення моральної шкоди. 04.04.2018 року уточнивши позовні вимоги остаточно просив з відповідача стягнути тільки моральну шкоду у розмірі 20\~000,00 грн., у звязку з тим, що 16.02.2017 року біля 14 години 00 хвилин в м. Ізмаїлі по вул. Тульчианівська на перехресті з пр. Суворова, відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] не виконала вимоги дорожнього знаку надати дорогу виїхала на перехрестя де скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався на головній дорозі пр. Суворова під керуванням позивача. Своїми діями відповідач порушила п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року (із змінами та доповненнями). В наслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, що виражені в забитій рані лобу. Йому була надана медична допомога, були накладені шви та зроблено пере вязання. Вищезазначені факти щодо тілесних ушкоджень підтверджуються копією довідки №203 виданої КУ Ізмаїльська місцева лікарня від 16.02.2017 року та висновком експерта №59 від 17.02.2017 року. Крім того, в наслідок ДТП його автомобіль отримав серйозні механічні пошкодження, що підтверджується копією протоколу огляду транспортного засобу від 15.03.2017 року проведеного субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON]И. та висновком №35/17 від 30.03.2017 року субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON]И. 17.07.2017 року страховою компанією йому було відшкодовано заподіяну матеріальну шкоду завдану автомобілю, яка була встановлена вищезазначеним висновком. Він є інвалідом III групи, в нього немає однієї ноги. Враховуючи, що до ДТП він попри встановленої інвалідності вів активний спосіб життя, вказані наслідки ДТП з вини відповідача призвели до значного порушення звичного способу життя. Позивач має незручності у пересуванні, йому необхідно користуватись послугами таксі, які ведуть до дуже великих витрат Позивач та його представник уточненні позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. Просять стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. Тому, що у позивача було погіршено психічне здоровя, яке він не може відновити на протязі тривалого часу, погіршився його психоемоційний стан, він вимушений мешкати по іншому. Він переніс стрес за своє життя, почуваючи себе не потрібним оскільки не міг користуватись своїм автомобілем, сильні душевні хвилювання у звязку з втратами, які він має на підставі того, що позбавлений можливості використовувати для домашнього господарства та заробітку своєї машини. Представник відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, та пояснив, що позивачу страховою компанією було сплачено відшкодування, але ні яких розрахунків до матеріалів справи не надав. Що до моральної шкоди позивачем не вказано чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмові пояснення по суті, та просив розглядати справу без участі представника. (а.с.47-49) Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення про відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 16.02.2017 року біля 14 години 00 хвилин в м. Ізмаїлі по вул. Тульчианівська на перехресті з пр. Суворова, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] не виконала вимоги дорожнього знаку надати дорогу виїхала на перехрестя де скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався на головній дорозі пр. Суворова. (а.с.9). Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2017 року [PERSON]В визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та піддано стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн.(а.с. 9). Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.11.2017 р. цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керує транспортним засобом - автомобілем [NUMBER], на час скоєння ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (а.с.50). 19.06.2017 року Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування довіреній особі власнику автомобілю [NUMBER], - [PERSON] в сумі 19\~444,61 грн. після огляду 23.02.2015 р. пошкодженого автомобілю представником Страхової компанії, складеного акту огляду автомобілю. (а.с.50, 53-54). Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження з оцінки вартості шкоди, завданої власнику автомобілю [NUMBER], №35/17 від 30.03.2017 року, огляд якого було проведено у присутності [PERSON], та учасника ДТП [PERSON], вартість ремонту складає 18\~444,61 грн. (а.с.14-21). У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167, 1187 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спор. Суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню в зв'язку з тим, що в порушення положень постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивачем не визначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди саме в розмірі 20 000,00 грн., якими доказами це підтверджується та з урахуванням яких обставин визначено саме такий розмір моральної шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, які він зазнав в зв`язку із пошкодженням його майна, які призвели до порушення звичного для нього порядку організації життя та вимагали додаткових зусиль для його відновлення, а також вимоги розумності та справедливості та вважає достатнім відшкодуванням заподіяної моральної шкоди позивачу з вини відповідача в розмірі 3\~000,00 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial