Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 2004 року була прийнята на роботу інженером у ВАТ «АК «Київводоканал», яке в подальшому перейменовано на ПАТ «АК «Київводоканал». 02.12.10 року [PERSON] звільнена з роботи у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладних на неї за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки керівництво не взяло до уваги поважність причини запізнення на роботу. Крім того, в судовому засіданні зазначила, що відмовилася ставити підпис про ознайомлення з наказом про її звільнення та отримувати трудову книжку, у зв'язку з тим що не погоджується зі звільненням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач дійсно працювала у ВАТ «АК «Київводоканал». Наказом № 427-к від 02.12.10 року позивача звільнено з роботи на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладних на неї. Крім того, вказувала на те, що позивач систематично порушувала трудову дисципліну, у зв'язку з чим останній оголошувалась догана 12.11.10 року. Просила суд застосувати строк позовної давності, оскільки такий пропущено позивачем та не надано доказів поважності його пропущення. Вважає, що у позивача відсутні будь - які підстави для поновлення на роботі, просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, у 2004 року позивач була прийнята на роботу інженером у ВАТ «АК «Київводоканал», яке в подальшому перейменовано на ПАТ «АК «Київводоканал». Наказом ВАТ «АК «Київводоканал» від 12.11.10 року [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього розпорядку департаменту. 30.11.10 року профспілковим комітетом розрахункового департаменту ВАТ «АК «Київводоканал» надано згоду на звільнення позивача згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Наказом від 02.12.10 року [PERSON] звільнено з займаної посади згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, з повним розрахунком та виплатою компенсації за невикористану відпустку. Відповідно ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивач звернулася з позовом до суду 23.06.14 року, а наказ про звільнення був доведений до неї у грудні 2010 року, а тому, позивач пропустила строки позовної давності. Клопотання про поновлення строку звернення до суду позивачем не заявлялось. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском строку звернення до суду за захистом своїх трудових прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed