Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С. від 07.12.2016 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. Відповідно до п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, відповідно до якого визначено головуючим суддею Оксюту Т.Г. 28.11.2017 року у судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження заподіяної моральної шкоди. 28.11.2017 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Позивач звертаючись до суду з зазначеним позовом просила стягнути з ОК «Більшовик-6» матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в розмірі 85760,78 грн. та моральну шкоду в сумі 30000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на 16 поверсі 16-ти поверхового будинку. 12.10.2016 року квартиру позивача було залито водою через відкритий спускний кран опалення будинку, під час підготовки системи працівниками обслуговуючого кооперативу «Більшовик-6» до опалювального періоду, що підтверджується актом про залиття квартири від 30.10.2016 року. Позивач вважає, що залиття квартири відбулося з вини ОК «Більшовик-6». Зазначила, що її чоловік неодноразово усно та письмово звертався до відповідача стосовно добровільного відшкодування завданої шкоди через залиття квартири, але відповідач проігнорував вказані звернення. За результатами проведення будівельно-технічного дослідження 07.10.2016 року надано висновок №18-16, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту квартири становить 85760,78 грн., у зв'язку із чим позивач просила стягнути її з відповідача. Крім матеріальної шкоди позивачу також було завдано і моральну шкоду, яка полягала в порушенні права власності позивача. Внаслідок залиття квартири водою, позивач зазнала переживань та страждань з приводу того, що ОК «Більшовик-6» відмовляється добровільно відшкодувати заподіянні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-будівельні роботи. Крім того, залиття квартири створило для позивача та її сім'ї дискомфорт та нервове напруження, оскільки останні постійно відчувають в квартирі сирість, вологу та запах плісняви, яка є шкідливою для органів дихання. Позивач витратила багато часу на поїздки у робочий час до незалежного експерта, адвоката, з метою вирішення питання стягнення завданих збитків у правовому полі, а також визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем призвело до згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 30000,00 грн. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти відшкодування матеріальної шкоди в сумі 50000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Вислухавши думку позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 26.02.1998 року, є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 50,3 кв.м., жилою площею 29,5 кв.м. Зазначена квартира розташована на 16 поверсі 16-ти поверхового будинку. 12.10.2016 року квартиру позивача було залито водою через відкритий спускний кран опалення будинку, під час підготовки системи працівниками ОК «Більшовик-6» до опалювального періоду. Зазначене підтверджується актом від 30.10.2016 року, складеного комісією в складі голови правління [PERSON], члена правління кооперативу [PERSON], власника сусідньої квартири №61 [PERSON], власника сусідньої квартири №63 [PERSON] Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №18-16 від 07.11.2016 року вартість відновлювального ремонту в зв'язку з затопленням квартири [ADDRESS] на час складання висновку становить 85760,78 грн. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку експертного дослідження, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, який його складав, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечать матеріалам справи, і може бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення. Вбачається, що позивач намагалась вирішити з відповідачем питання щодо відновлювального ремонту, що підтверджується письмовим зверненням від 31.10.2016 року, однак останній відмовляється сплатити відповідну суму для відновних робіт, придбання необхідних матеріалів, на що слід зазначити наступне. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Частиною 1 статті 8 вказаного закону визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. У пункті 15 розділу III Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, який затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР 30 квітня 1985р. № 186, з подальшими змінами, зазначено, що Житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання при домової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Відповідно, підпункту 7 пункту 17 III Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, який затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР 30 квітня 1985р. № 186, житлово-будівельний кооператив зобов'язаний провадити внутріквартирний поточний ремонт або сплачувати вартість ремонту, якщо необхідність у його проведенні викликана пошкодженням частин будинку, інженерного обладнання або зв'язана з капітальним ремонтом будинку чи його конструктивних частин. Отже, вказаними нормами матеріального права встановлений обов'язок житлово-будівельного кооперативу утримувати будинок в належному та такому, що відповідає стандартам та нормативам, стані, що відноситься й до мережі центрального опалення будинку. Пленум Верховного Суду України і своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Судом достовірно встановлено, що залиття квартир позивача відбулося через відкритий спускний кран опалення будинку, під час підготовки системи до опалювального періоду співробітниками ОК «Більшовик-6». Крім того, представник відповідача проти вказаних обставин не заперечував та визнав частково матеріальну шкоду на загальну суму 50000,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з ОК «Більшовик-6» на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 85760,78 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з ОК «Більшовик-6» моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. то слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Встановлено, що внаслідок залиття позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у стресах, душевних стражданнях, переживаннях за своє майно. Позивач була вимушена звернутись до суду, оскільки в добровільному порядку відповідач вирішити спір не погодився. Залиття квартири створило для позивача та її сім'ї дискомфорт та нервове напруження, оскільки останні постійно відчувають в квартирі сирість, вологу та запах плісняви, яка є шкідливою для органів дихання. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Виходячи з обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття, в сумі 30000,00 грн. завищений нею і тому з відповідача на її користь підлягає стягненню моральна шкода в сумі 10000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 551,20 грн. (за матеріальну шкоду) та 551,20 грн. (за моральну шкоду). На підставі викладеного та

Outcome: partial