Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У червні 2017 року позивач Головне управління Національної поліції в Запорізькій області (далі-позивач) звернулося до Шевченківського районного в м. Києві суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням у порядку регресу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що постановами Запорізького окружного адміністративного суду у справах №808/3221/16 та №808/3051/16 задоволені вимоги позивачів, визнані протиправними та скасовані накази в частині їх звільнення та поновлення на раніше займаних посадах у Головному управлінні Національної поліції в Запорізькій області. На виконання постанов платіжним дорученням №10422 від 26.12.2016 року сплачено [PERSON] грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць у розмірі 5250,00 грн. на підставі наказу ГУНП від 21.12.2016 №480 о/с; за платіжним дорученням №9075 від 29.11.2016 сплачено [PERSON] грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць у розмірі 2671,75 грн. на підставі наказу ГУНП від 15.11.2016 року №378 о/с. Вищезазначеними постановами було скасовано наказ ГУНП від 20.10.2016 року №354 о/с про звільнення [PERSON] зі служби в поліції через службову невідповідність та наказ ГУНП від 06.10.2016 року №341 о/с про звільнення [PERSON] зі служби в поліції через службову невідповідність. Наказ ГУНП від 20.10.2016 року №354 о/с про звільнення [PERSON] зі служби в поліції через службову невідповідність та наказ ГУНП від 06.10.2016 року №341 о/с про зільнення [PERSON] зі служби в поліції через службову невідповідність підписані т.в.о. начальника ГУНП [PERSON], повноваження якого підтверджуються наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №5 о/с. Тому, відповідно до вимог чинного законодавства обов'язок щодо відшкодування шкоди у розмірі 7921,75 грн. покладається на [PERSON] Тому позивач просив стягнути з відповідача шкоду заподіяну виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 7921,75 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно витягу з Наказу від 20.10.2016 року №354 о/с через службову невідповідність звільнено капітана поліції [PERSON], заступника командира взводу Мелітопольського відділу поліції з 21.10.2016 року, наказ підписано т.в.о. начальника генерала поліції третього рангу [PERSON] (а.с. 12). Відповідно витягу з Наказу від 06.10.2016 року №341 о/с через службову невідповідність звільнено капітана поліції [PERSON], старшину Більмацького відділення поліції Бердянського відділу поліції з 07.10.2016 року, наказ підписано т.в.о. начальника генерала поліції третього рангу [PERSON] (а.с. 17). Постановами Запорізького окружного адміністративного суду у справах №808/3221/16 від 20.12.2016 року та №808/3051/16 від 14.11.2016 року задоволені вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON], визнані протиправними та скасовані накази в частині їх звільнення та поновлення на раніше займаних посадах у Головному управлінні Національної поліції в Запорізькій області (а.с. 7-8). Відповідно витягу з Наказу від 21.12.2016 року №480 о/с скасовано пункт наказу ГУНП в Запорізькій області від 20.10.2016 року №354 о/с в частині звільнення з поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» капітана поліції [PERSON], поновлено його на посаді заступника командира взводу Мелітопольського відділу поліції з 21.10.2016 року (а.с. 13). Відповідно витягу з Наказу від 15.11.2016 року №378 о/с скасовано пункт наказу ГУНП в Запорізькій області від 06.10.2016 року №341 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» капрала поліції [PERSON], поновлено його на посаді старшини Більмацького відділення поліції Бердянського відділу поліції з 08.10.2016 року (а.с. 18). Відповідно довідки Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №397/12/01-2017 від 05.05.2017 року [PERSON], який був поновлений на посаді заступника командира взводу Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області наказом начальника ГУНП від 21.12.2016 року №480 о/с, було нараховано та виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 5250,00 грн. 29.12.2016 року, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 9-11). Відповідно довідки Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №397/12/01-2017 від 05.05.2017 року [PERSON], який був поновлений на посаді старшини Більмацького відділення поліції Бердянського відділу поліції наказом начальника ГУНП від 15.11.2016 року №378 о/с, було нараховано та виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 2671,00 грн. 30.11.2016 року, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 14-16). Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідно до ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. У пункті 8 Узагальнення про практику застосування судами законодавства, відповідальність працівників за шкоду, заподіяну роботодавця, затвердженого постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року № 12, було роз'яснено, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП суб'єктами повної матеріальної відповідальності є службові особи, за наказом чи розпорядженням яких працівника незаконно звільнено чи переведено на іншу роботу. Судам слід пам'ятати, що у такому випадку прямою дійсною шкодою є грошові суми, виплачені звільненому чи переведеному працівникові за період вимушеного прогулу чи виконання нижчеоплачуваної роботи (якщо суд поновив звільненого з роботи працівника або ж визнав переведення неправомірним). Відповідно витягу з Наказу №5/ос від 06.11.2015 року на [PERSON] було покладено тимчасове виконання обов'язків начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (а.с. 19). Відповідно до підпункту 12 пункту 14 Положення про Головне управління Національної поліції в Запорізькій області затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №24 до повноважень керівника Головного управління належить підписання наказів. Відповідно до підпункту 10 пункту 14 Положення до повноважень керівника належить прийняття на службу та звільнення із служби, призначення на посаду та звільнення з посади поліцейських відповідно до закону. Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 Поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення. Судом встановлено, що завдана відповідачем шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно - правових обов'язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов'язковий характер. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим доказам, беручи до уваги, що з вини тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області [PERSON] було незаконно звільнено капітана поліції [PERSON], заступника командира взводу Мелітопольського відділу поліції, капітана поліції [PERSON], старшину Більмацького відділення поліції Бердянського відділу поліції, яких відповідно поновлено на займаних посадах постановами Запорізького окружного адміністративного суду у справах №808/3221/16 від 20.12.2016 року та №808/3051/16 від 14.11.2016 року та виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 7921,75 грн., тому відповідно до вимог чинного законодавства, обов'язок щодо відшкодування завданої шкоди покладається на відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved