Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

У червні 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 10 по вул. Суворова м. Словянська Донецької області. У будинку крім неї зареєстровані відповідачі по справі [PERSON]І, [PERSON] У 2000 році відповідач [PERSON], а у 2007 році відповідач [PERSON] виїхали з вищевказаного будинку разом зі своїми речами. З того часу в будинку не проживають, їх речі в будинку відсутні, перепон у користування будинком відповідачам, позивач не чинила та не чинить на теперішній час. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинку № 10 по вулиці Суворова м. Словянська. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.1977 року, посвідченого державним нотаріусом першої Словянської державної нотаріальної контори, [PERSON], спадкоємцями майна [PERSON], померлого 28.08.1976 року, ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 10 по вулиці Суворова м. Словянська є його дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] ([PERSON] до шлюбу) [PERSON]. (а.с.4, з.б.) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], 02.08.1985 року уклала шлюб з [PERSON], [INFO], та змінила прізвище на «Колесникова». (а.с.5) Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 282808 від 04.02.2013 року, власником ? частки житлового будинку № 10 по вулиці Суворова м. Словянська є [PERSON]. (а.с.6) Відповідно до довідки від 25.05.2018 року, складеної начальником ЦНАП [PERSON], виданої гр. [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], про те, що сумісно з нею за зазначеною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], племінник [PERSON], [INFO]. (а. с. 7) Відповідно до акту від 05.06.2018 року, складеного керівником комітету м-ну «Словважмаш» м. Словянська, [PERSON], у присутності сусідів: [PERSON], зареєстрованої за адресою: [INFO] та [PERSON], зареєстрованої за адресою: [INFO] про те, що [PERSON], [INFO], з 2007 року та [PERSON], [INFO], з 2000 року не проживають у житловому будинку № 10 по вул. Суворова м. Словянська, їх речі у будинку відсутні. (а.с.8) Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 126660718 від 07.06.2018 р., [PERSON] належить ? частки земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Суворова, 10, на підставі договору дарування земельної ділянки від 18.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON], та ? частки житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Суворова, 10, на підставі договору дарування частки житлового будинку від 18.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області, [PERSON]. (а.с.12-13) Відповідно до договору дарування частки житлового будинку від 18.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 7765, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарчо побутових споруд та будівель № 10 по вулиці Суворова у місті Словянськ Донецької області, розташованого на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,0485 га. (а.с.17-18) З довідки № 2402 від 16.05.1994 року вбачається, що за [PERSON] зареєстрована ? частка житлового будинку в м. Словянську по вул. Суворова, 10, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.1977 року. (а.с.21) Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до розяснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до\~ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у [INFO] більше ніж 10 років, відповідачі самостійно покинули зазначений будинок та перестали в ньому проживати, та відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому відповідачі [PERSON], [PERSON] мають бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх право користування буд. № 10 по вул. Суворова м. Словянська Донецької області перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов судом задоволений, судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду у сумі 704 гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідачів на його користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved