Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У травні 2019 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 квітня 1991 року після смерті [INFO] батька [PERSON] вона є власником 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] . Будь-яка інформація відносно власника іншої 1/3 частини вказаного будинку відсутня. Оскільки фактично цілий вказаний будинок вже 28 років (з 1991 року) перебуває у її /позивачки/ володінні, весь цей час вона відкрито та безперервно ним користується, то просила визнати за нею право власності на 1/3 частину зазначеного будинку за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача адвокат Стрижов В.В. позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідач Майданівська сільська рада Бородянського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за позивачкою на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 01 квітня 2014 року зареєстровано право спільної часткової власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] /а.с. 8-13,20-21/. Так, як зазначив представник позивачки в судовому засіданні та що підтверджується матеріалами справи, зокрема копією інвентаризаційної справи на вказаний будинок /а.с. 74-112/, даний будинок згідно свідоцтва про право особистої власності від 01 червня 1988 року належав батьку позивачки [PERSON] . Після його / [PERSON] / смерті, [INFO] , цей будинок успадкували його доньки [PERSON] 1/3 частину, та позивачка [PERSON] 2/3 частини, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . [INFO] [PERSON] померла і, як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /а.с.132/, спадкова справа після її смерті не заводилась. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що після смерті батька [PERSON] , з 1991 року, майже 28 років весь будинок знаходиться у її володінні. Відповідно до\~ч.1,4\~ст.344\~ЦК України,\~особа,\~яка добросовісно\~заволоділа чужим\~майном і\~продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~нерухомим майном\~протягом десяти\~років або\~рухомим майном\~-\~протягом п`яти\~років,\~набуває право\~власності на\~це майно\~(набувальна\~давність),\~якщо інше\~не встановлено\~цим Кодексом. Набуття\~права власності\~на земельну\~ділянку за\~набувальною давністю\~регулюється законом. Право\~власності на\~нерухоме майно,\~що підлягає\~державній реєстрації,\~виникає за\~набувальною давністю\~з моменту\~державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, а оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р. Враховуючи викладене, оскільки позивачка, починаючи з 2001 року, більше десяти років відкрито і безперервно користується вищевказаним будинковолодінням, в тому числі і 1/3 частиною даного будинку, що належала [PERSON] , цією частиною будинку позивачка заволоділа добросовісно, власник даної частини будинку [PERSON] померла і спадщину після її смерті ніхто не прийняв, така спадщина також не визнана відумерлою, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю.

Outcome: approved