Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа Виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про визначення проживання неповнолітніх дітей разом з батьком та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилися спільні діти донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на теперішній проживають з ним у м. Вільногірську. Шлюб між ним та відповідачем розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2013 року. Відповідач тривалий час мешкає за межами м. Вільногірська. Вважає що наявні усі підстави для визначення місця проживання обох дітей спільно з ним, тому він просить визначити їх місце проживання разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Також просив стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Позивач в судове засідання зявився, позов та його обґрунтування підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив, що діти мають бажання проживати з ним, а відповідач проживає у зоні, яка є наближеною до зони проведення АТО, тому він бажає щоб діти залишилися проживати у м. Вільногірську. Вони до цього постійно проживали з ним у м. Вільногірську, син навчається тут у школі, дочка шкоду закінчила. Визнав, що відповідач надає допомогу на утримання дітей у добровільному порядку. Відповідач суду пояснила, що вона хотіла б, щоб діти проживали з нею, однак вони хочуть проживати у м. Вільногірську, тому вона враховує думку дітей. Пояснила, що надає допомогу позивачу на утримання дітей у добровільному порядку. Представник третьої особи позов підтримала в частині визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком. Пояснила, що це питання досліджувалося органом опіки та піклування та прийнято рішення про визнання доцільним визначення місця проживання [PERSON] з батьком, що відповідає бажанню дитини. Висновок виготовлено для суду. Щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO], то представник пояснила, що вона досягла віку чотирнадцяти років, а тому може сама визначати місце свого проживання. Висновок щодо доцільності проживання [PERSON] з цієї причини не складався. Заслухавши в судовому засіданні пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши думку [PERSON] та [PERSON], оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач\~\~та відповідач\~\~з 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2013 року. Рішення набрало законної сили 19.10.2013 року, не змінено та не скасовано (а.с. 6, 7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8). Позивач має у власності [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 16.09.1996 року (а.с. 9). Згідно акту депутата Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 22.05.2015 року за № 1143, [PERSON] проживає з двома дітьми [PERSON] та [PERSON], сам їх виховує, з дружиною розведений (а.с. 10). З акту обстеження умов проживання від 22.05.2015 року вбачається, що в [ADDRESS] для дітей створені належні умови для проживання (а.с. 11). Позивач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 12, 14). Відповідач не заперечує проти проживання дітей з батьком, оскільки на даний час не має можливості проживати разом із дітьми, що відобразила у своїй особистій заяві на імя заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради директора ДСГП [PERSON] (а.с .13). З рішення Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 08.07.2015 року за № 239/0/7-15 вбачається, що виконком визнав доцільним визначення місця проживання [PERSON] з батьком (а.с. 26, 27). [PERSON] пояснив суду, що проживає у м. Вільногірську разом з батьком і в подальшому бажає проживати із батьком. [PERSON] пояснила, що вона разом з братом [PERSON] постійно проживають із батьком у м. Вільногірську і бажають проживати з батьком. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання разом із батьком у належній йому на праві власності квартирі (а.с. 15). Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. [PERSON] час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 14 ЗУ «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.\~\~[PERSON] час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з наведеного, встановивши під час розгляду справи наявність спору між батьками щодо місця проживання малолітнього [PERSON] після розірвання шлюбу, оскільки відповідач фактично визнала не позов, а той факт, що малолітній син бажає проживати з батьком, враховуючи інтереси малолітньої дитини, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з батьком. Суд не вважає за необхідне зазначити конкретну адресу місця проживання дитини, оскільки в ст. 161 СК України передбачено визначення місця проживання дитини з одним із батьків, а не конкретного місця її проживання, тобто адреси. Враховуючи те, що за змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути понесені позивачем та документально підтверджені втрати в сумі 121 грн. 80 коп. з відповідача, оскільки позивачем заявлена вимога немайнового характеру, а позов задоволено частково. В сумі 121 грн. 80 коп. судові витрати віднести на рахунок позивача. Слід зазначити, що положеннями вказаної вище норми не передбачено покладення усіх судових витрат на позивача в разі задоволення його позову повністю або частково, тому відповідне клопотання позивача суд не приймає до уваги. В частині позовних вимог про стягнення аліментів позов залишено без розгляду за заявою позивача, а в частині визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] провадження закрито.

Outcome: partial