Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, який в подальшому було уточнено. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . До складу спадкового майна входить Ѕ частика у праві власності на 9/25 часток домоволодіння [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями і спорудами, розташоване на земельній ділянці 563 кв.м., що належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрованого на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Він вчасно звернувся до Першої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька. 23.05.2019 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому просить суд визнати майно,яке складається з 9/25 часток домоволодіння [ADDRESS] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на 9/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці 563,0 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2019 року позовна заява була прийнята до розгляду Заводським районним судом м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого провадження на 05.09.2019 року. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2020 року було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, представник позивача направила до суду заяву, в якій просить розглянути позов без участі позивача та представника позивача , позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Третя особа - Завідувач Першої запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М. подала суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Відповідач [PERSON] . До суду не з*явилась, повідомлена судом належним чином, заяв про розгляд цивільної справи за її відсутності до суду не надходило, як і не надходило заяв про поважність причин її неявки. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер гр. [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 10.05.2017 року (а.с. 17). [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (ПОВТОРНЕ), серія [NUMBER] (а.с. 15), свідоцтвом про зміну прізвища , серія [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до спадкової справи № 109/2017 спадкоємцями є позивач - [PERSON] , який 01.06.2017 року подав заяву про прийняття спадщини (а.с 71 - зворотній бік); дружина спадкодавця - [PERSON] (а.с. 97), яка була зареєстрована за однією адресою із померлим і не подала протягом 6 місяців заяву про відмову від спадщини та мати спадкодавця - [PERSON] , місце реєстрації якої невідоме (а.с. 89) заяву про прийняття спадщини не подала протягом 6 місяців (а.с. 71-113). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою та третьою ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270). Статтями 1259 та 1261 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 23.07.1999 року був укладений шлюб між [PERSON] , 1973 року народження та [PERSON] 1975 року народження, який в установленому порядку не було розірвано (а.с. 97). 27.07.2006 року був укладений договір купівлі-продажу 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 563 кв.м. (а.с. 94). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно зазначена часина домоволодіння була зареєстрована на [PERSON] (а.с. 96). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною першою ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. З урахуванням того, що 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS] , було придбано [PERSON] під час перебування у шлюбі із [PERSON] , це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно, до складу спадкового майна після померлого [PERSON] увійшла 1/2 частка від 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння [ADDRESS] через відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України)суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. ч 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Через відсутність правовстановлюючого документа, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на нерухоме майно. Реалізувати своє право у інший, крім судового порядку, спосіб позивач не може. Зважаючи на вищенаведене, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved