Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

у травні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . 28 грудня 2018 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено договір № 320167-01 на постачання теплової енергії. В порушення умов договору відповідач своєчасно не вносив плату за спожиту теплову енергію у гарячій воді, в результаті чого за період з січня 2019 року по лютий 2021 року включно утворилась заборгованість, яка становить 73 629,20 грн. В свою чергу, позивачем належним чином поставлялася відповідачу теплова енергія за договором. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 7 3629,20 грн., пеню у розмірі 2 296,92 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 6 294,99 грн., три відсотки річних у розмірі 3 596,39 грн., а також 2 270,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року справу передано до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 121) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту укладання та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення загальною площею 217,80 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.12.2006 р. приватним нотаріусом Мисан В.І. (а.с. 91), та є споживачем послуг, які постачає КП «Київтеплоенерго». 28 грудня 2018 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено Договір № 320167-01 на постачання теплової енергії. Договір набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 15.04.2019 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Жодною із сторін заяв про припинення дії Договору не надходило, тому договір вважається пролонгованим. Відповідно до п.п. 1.1 договору, предметом договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим Договором. При виконанні умов цього договору, а також вирішені всіх питань, що не обумовленні цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установ і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України. Відповідно до п. 2.2.1 Договору, позивач зобов`язується постачати теплову енергію на потреби, опалення та вентиляції в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору. Об`єктом постачання теплової енергії є вбудоване нежитлове приміщення відповідача (додатки 8,9 Договору) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 4.1 договору, підключення теплової енергії до системи тепло споживання відповідача здійснюється відповідно до розпорядження КМДА про початок опалювального періоду. Обсяги постачання теплової енергії відповідачу визначенні в додатку № 1 до договору. Відповідно до п. 1 додатку 3 до договору, розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію позивачем проводяться згідно з тарифами, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку, для КП « Київтеплоенерго», за кожну відпущену Гігакалорій. Згідно п. 2 додатку 4 до договору, відповідач до початку розрахункового періоду сплачує позивачу вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформляє договір про заставу майна, згідно ЗУ «Про заставу», як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії. Відповідно до п. 8.3 договору, припинення дії договору не звільняє відповідача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії. Згідно п.п. 6.1.1, 6.3.1 договору, сторони договору несуть відповідальність за невиконання умов цього договору. Згідно зі статтею 20 ЗУ «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджується органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляються суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, тепло транспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Отже, за період постачання Постачальником теплової енергії у гарячій воді (з січня 2019 року по лютий 2021 року включно) при оформленні щомісячно рахунку-фактури останнім застосовувався затверджений тариф на теплову енергію, що підтверджується щомісячним обліковим записом до договору. Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил. Частиною 6 ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. На підтвердження факту постачання теплової енергії та підтвердження обсягу відпущеної відповідачу теплової енергії та її вартості, позивач надає копію Договору № 320167-01 28.12.2018 на постачання теплової енергії з додатками; копії корінців нарядів на включення та відключення об`єкта тепло споживання, складені КП «Київтеплоенерго»; інформація про тепло забезпечення споживачів, актами приймання-передавання товарної продукції за спірний період; обліковими картками за спірний період; рахунок основного боргу за теплову енергію; пояснення щодо коригування по о/р 320167-01; актом звіряння розрахунків за теплову енергію, розрахунком-фактури. Порушуючи умови договору, [PERSON] своєчасно не вносив плату за спожиту теплову енергію у гарячій воді, в результаті чого за період з січня 2019 року по лютий 2021 року включно утворилася заборгованість, яка станом на травень 2021 року становить 73629,20 грн. На підтвердження факту утворення заборгованості, позивач надав довідку про нарахування за теплову енергію [PERSON] за договором № 320167-01 від 28.12.2018. Статтями 11, 509 ЦК України, передбачено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7 Додатку 4 до договору, відповідач на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду позивачем нараховуються пеня в розмірі 0,5 % за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чином законодавством України. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 73629,20 грн., пеню у розмірі 2296,92 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 6294,99 грн., три відсотки річних у розмірі 3596,39 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: approved