overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у її матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав частково, просив справу слухати в його відсутність та врахувати той факт, що він вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку на дитину від попереднього шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.07.2004 року. Сторони від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.06.2005 року відділом РАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області (а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю в смт.Арбузинка, [ADDRESS] та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач працює, сплачує аліменти ще на одну дитину від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про стягнення грошових коштів, стверджуючи, що 17 березня 2015 року вона здійснила оплату у розмірі 14132,13 грн. через Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь». Станом на дату подання позовної заяви, банком не виконані перекази коштів, що були здійснені 17.03.2015 року. У звязку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на її користь кошти у сумі 1412 грн. Позивачка була належним чином повідомлена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявилася та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.10), проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Представник відповідача був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився, заперечення проти позову до суду не надав. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно із ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон), банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Відповідно до ст.30 Закону, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Згідно із ст.32 Закону, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Судом встановлено, що 17 березня 2015 року [PERSON] здійснила оплату у розмірі 14132,13 грн. через Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (а.с.4-6). Перекази не виконані банком і до цього часу (а.с.3, 7). Згідно ст.509 Цивільного Кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже, приймаючи до уваги те, що банком не виконано зобовязання щодо перерахування коштів, позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 11Криворізької Філії АТ «Фінанси та Кредит»про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів), мотивуючи тим, що 13.10.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір-заява № 305835/34022/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в національній валюті. Відповідно до п. 1 вказаного договору позивач внесла, а відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 20 000 грн. на строк з 13.10.2014 року по 13.03.2015 року, у порядку та на умовах, визначених в договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит». Основні умови разом з договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами ( п. 9 Договору-заяви). П. 2 договору - за час користування коштами вкладу відповідач нараховує та виплачує позивачу проценти за ставкою 23, 60% річних. Згідно з п. 3 Договору виплата нарахованих процентів на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного в п. 1 договору одночасно з поверненням вкладу. Відповідно до п. 6 договору -після закінчення строку (13 березня 2015 року) визначеного у п. 1. Договору, вклад повертається позивачу в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2. Основних умов. П. 5.2. Основних умов передбачає: У випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та на умовах якого передбачена можливість подовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/ картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 11.01.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (актовий запис № 50) між нею та [PERSON] Позов мотивований втратою турботи один до одного. Сторони на час звернення до суду разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з [PERSON] не проживають однією сім'єю з початку 2015 року. [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 50 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2097 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище набуте в шлюбі - «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23 липня 2011 року виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 19. В обґрунтування позову зазначала, що з 23 липня 2011 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу сторони проживали у належній батькові відповідача квартирі. З липня 2014 року проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час вона проживає з іншим чоловіком, у звязку з чим спільне життя з відповідачем та збереження їхнього шлюбу є неможливим. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та місця проживання дитини між ними немає. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 23 липня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з липня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За змістом ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарство вони не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 жовтня 1998 року вона уклала шлюб із відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконавчим комітетом Савчинської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис №6. Від спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, сторони перестали розуміти один одного, тому їх сімя фактично розпалась та примирення між ними неможливе. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу за її позовом розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 11 жовтня 1998 року був укладений шлюб, зареєстрованийвиконавчим комітетом Савчинської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис №6. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №097811 виданого виконавчим комітетом Савчинецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області у сторін є дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 червня 2001 року у виконкомі Вапнярської селищної ради Томашпільського району зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сімя фактично розпалася. В судове засіданні позивачка [PERSON] не зявилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 5 вересня 2008 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народилися діти, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя сторін не склалось, у них різні погляди на життя, сімя фактично розпалася. Наміру поновлювати сімейних відносин позивач не має. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, направила на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, посилаючись на те, що 20 лютого 2006 року померла [PERSON], яка була їх матірю. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заявниця [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] Однак на даний час відсутні необхідні документи, які підтверджують їх родинні стосунки, так як прізвище її матері в свідоцтві про смерть вказано як «Ліповецька», в свідоцтві про народження заявниці прізвище останньої вказано як «Липовецька» і прізвище матері вказано як «Липовецька». В звязку з вищевказаним заявники вимушені звернутися до суду та просять суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області є дочкою [PERSON], яка померла 20 лютого 2006 року у с. Яришівка, Томашпільського району Вінницької області В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримав за обставин зазначених у ній, попросив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Метою встановлення факту є реалізація заявницею права на спадщину, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину. Доказами родинних відносин, а саме те, що заявниця є дочкою [PERSON], яка померла 20 лютого 2006 року у с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області, є виписка з погосподарської книги Липівської сільської ради Томашпільського району № 11 за 2006-2010 роки, згідно якої [PERSON] голова двору, [PERSON] дочка. Як вбачається з довідки № 303 від 18.05.2015р. виданої виконавчим комітетом Липівської сільської ради Томашпільського району [PERSON], яка померла 20.02.2006 р. була матірю заявниці у справі, а саме [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved