Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У травні 2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач вказувала, що 07 листопада 1992 року Слов»яносербською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, який на даний момент проживає окремо та має свою сім»ю. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами не склалося, понад двадцять років вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сім»я перестала існувати, тривалий час подружжя проживає окремо. Спору про розподіл сумісно нажитого майна немає, позивач на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище «Іванова». Позивач в судове засідання не з»явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. \~ Судом встановлено, що 07 листопада 1992 року Слов»яносербською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 6, позивач у звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище «Іванова» на «Образенко» (а.с.5). Від шлюбу мають повнолітнього сина, який на даний момент проживає окремо та має свою сім»ю. Сімейне життя між подружжям не склалося, понад двадцять років сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору стосовно поділу спільно нажитого майна між ними не має. Шлюбні відносини припинені, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примирення. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ \~ За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. Прізвище позивача на її прохання належить змінити на дошлюбне - «Іванова».

Outcome: approved