Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» про визнання незаконним та скасування акту та рішення комісії по його розгляду, зазначаючи, що йому на праві власності належить житловий будинок № 63, по вул. Склотарна, у м. Херсоні. 25.03.2017 року працівниками відповідача було проведено огляд та перевірка лічильника, жодних зауважень ними предявлено не було. Однак, в середині квітня 2017 року він отримав акт №\~230915, складений 25.03.2017\~року про порушення пунктів 42,48 ПКЕЕ щодо самовільного підключення до мереж ПАТ\~«Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго». 24.04.2017 року відбулося засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ, на якому не прийняті до уваги його пояснення щодо неправомірності, складеного 25.03.2017\~року акту. Комісією без врахування положень, визначених у пунктах 38, 53 Правил користування електричною енергією для населення, нарахована за 12 місяців вартість не облікованої електроенергії в сумі 33\~215,55 грн. Вважає акт про порушення за №\~230915 від 25.03.2017\~року незаконним та просить скасувати його, а також рішення комісії ХМВЕ ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» по розгляду актів про порушення ПКЕЕ (ПКЕЕн) за № 48 від 24.04.2017року прийняте за наслідками розгляду акту №\~230915 від 25.03.2017року. У судовому засіданні позивач та його представник просили суд визнати незаконним та скасувати акт за № 230915 від 25.03.2017\~року. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на судовий захист. Із системного аналізу приписів норм чинного законодавства вбачається, що захист цивільних прав, це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, порушених прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначений в ст.16 ЦК України. Отже, власник цивільного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність складення акта №\~230915 від 25.03.2017\~року працівниками ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» та розрахунку збитків до нього. Таким чином, суд вважає, що оскарження дій лише щодо акта, як і самого акта, який не встановлює для позивача будь яких обовязків, окрім рекомендації сплатити нараховані збитки, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, оскільки зазначений акт та розрахунок збитків до нього, буде визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обовязковими до виконання, зокрема: при заявлені позову про визнання дій енергопостачальної організації щодо відключення від енергопостачання неправомірними, про стягнення із споживача матеріальних збитків від самовільного підключення до електромережі, при вирішенні якого суд зобовязаний буде дати оцінку акту за №\~230915 від 25.03.2017\~року. Така правова позиція викладена в рішенні Верховного суду України від 30.05.2012 року (справа 6-3765нов09). Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови в позові. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 11, 15-16 ЦК України,

Outcome: dismissed