Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь основну суму заборгованості у розмірі 61\~250 грн., судові витрати по справі у розмірі 640 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 23 березня 2017 року [PERSON] отримала від позивача у позику за розпискою грошові кошти у сумі 61\~250 грн зі строком повернення до 23 квітня 2017 року. Проте, відповідачка свої зобовязання не виконала та на сьогоднішній день кошти не повернула. У звязку з чим, позивач звертається до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, але від його представника до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі та справу слухати без їхньої участі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву в якій позовні вимоги повністю визнала, проти їх задоволення не заперечувала та просила розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підставі ст. 1049 ЦК України, боржник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.\~ Як встановлено в судовому засіданні, 23 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, про що свідчить розписка, відповідно до якої [PERSON] 23 березня 2017 року отримала безпосередньо від громадянина [PERSON] грошові кошти у розмірі 61\~250 грн. та зобовязалася повернути вказану суму до 23 квітня 2017 року. Проте, зобовязання за договором позики так і не були виконані, кошти [PERSON] у повному обсязі не були повернуті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму заборгованості за договором позики у розмірі 61\~250 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved