Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У червні 2013 року позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Миколаївської міськради, в якому просили визначити порядок користування та володіння земельною ділянкою, площею 1 471 кв.м., яка розташована у м. Миколаєві, по вул. Генерала Попеля 233. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що житловий будинок за вищевказаною адресою раніше належав наступним особам: [PERSON] - 17/100 частин; [PERSON] - 17/100 частин; [PERSON] - 74/150 частин; [PERSON] - 25/150 частин. Даний будинок розташований на земельній ділянці, загальною площею 1 471 кв.м. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.12.2005 р. житловий будинок був поділений у натурі між співвласниками, а також був визначений порядок користування земельною ділянкою за цією ж адресою. Згідно даного рішення суду у користування позивачів - [PERSON] та [PERSON] була надана земельна ділянка, площею 499 кв.м., а [PERSON] та [PERSON] - земельна ділянка, площею 966 кв.м. Рішенням Виконкому Миколаївської міськради від 06.10.2006 року за № 1974, належні позивачам 17/50 частин житлового будинку були переведені у нежитлові приміщення. В подальшому позивачі - [PERSON] та [PERSON] отримали відповідні свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2007 року, згідно яких їм належать по 1/2 частині нежитлових приміщень перукарні та магазину-офісу по вул. Генерала Попеля 233/1 у м. Миколаєві. 03.05.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали Державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 1 000 кв.м., цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2008 р. був визнаний дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 179 кв.м. із земельної ділянки, площею 966 кв.м. за вказаною адресою, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] з другої сторони, відповідно якого останні набули право власності по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку, площею 179 кв.м., цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. 22.06.2007 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] уклали з Миколаївською міськрадою договір оренди земельної ділянки, згідно якого вони отримали у користування строком на 25 років земельну ділянку, площею 471 кв.м., із цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за вищевказаною адресою. 02.01.2011 р. померла [PERSON], і її спадкоємцем стала [PERSON], яка отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.10.2011 року. 10.07.2012 року померла [PERSON], яка при житті залишила заповіт на належне їй майно на ім'я [PERSON] В свою чергу остання в установлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що, зокрема, у Державному акті на право власності на земельну ділянку за вказаною вище адресою не зазначена частка земельної ділянки, яка належала саме спадкодавцю, і він був виданий на ім'я чотирьох співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.11.2013 р. за клопотанням представника позивачів, до участі у справі в якості співвідповідача була залучена [PERSON] Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.03.2014 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] та Миколаївської міськради, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Генерала Попеля 233 у м. Миколаєві, та на частину земельної ділянки за цією ж адресою, а також визначити порядок користування земельною ділянкою. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказала, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], якій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2011 р., належав житловий будинок по вул. Генерала Попеля 233. Крім цього, [PERSON] належала частина земельної ділянки із приватизованої земельної ділянки, площею 1\~ 000 кв.м. на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 03.05.2007 року, а також частина земельної ділянки за цією ж адресою, які вона успадкувала, але не встигла оформити в нотаріальному порядку, після смерті [PERSON] Через неможливість в позасудовому порядку оформити спадщину за заповітом після смерті [PERSON], [PERSON] була змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.07.14 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом та обєднаний в одне провадження. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання по справі не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивачів подала заяву, в якій просила визначити порядок користування і володіння земельною ділянкою за варіантом, визначеним висновком судової будівельної експертизи, та слухати справу у її відсутність в звязку із зайнятістю в іншому процесі. Проти задоволення зустрічного позову представник позивачів не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, її представник подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, підтримала зустрічний позов та не заперечувала проти задоволення первісного позову. Відповідач Миколаївська міськрада в судове засідання свого представника не направила, про час та місце судового засідання по справі була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи наявні повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки представника відповідача суду невідомі. Третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору Головне управління Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області свого представника у судове засідання не направила, подала заяву із проханням слухати справу у їх відсутність. Дослідивши зібрані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 12.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] придбали по 17/50 частин житлового будинку разом із господарськими та побутовими спорудами за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233. Іншими співвласниками цього ж будинку на той час були: [PERSON] , якій належали 74/150 частин, і [PERSON], якій належали 25/150 частин будинку. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.05.2007 року серія ЯГ № 601208, виданого Миколаївським міським управлінням земельних ресурсів ДЗК України, земельна ділянка за цією ж адресою, площею 1 000 кв.м., була передана у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.12.2005 року житловий будинок за вищевказаною адресою був поділений в натурі між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та поділена земельна ділянка за цією ж адресою, зокрема, [PERSON] та [PERSON] була виділена у користування земельна ділянка площею 499 кв.м., а [PERSON] та [PERSON] була виділена земельна ділянка, площею 966 кв.м. В подальшому 22.06.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали з Миколаївською міськрадою договір оренди земельної ділянки, площею 471 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1 471 кв.м., що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233. Вказаний договір був укладений строком на 25 років. Актом від 12.02.2007 р. межі орендованої земельної ділянки були відведені в натурі на місцевості. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2008 р. був визнаний дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 179 кв.м. із земельної ділянки, загальною площею 966 кв.м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233. Згідно цього ж рішення за позивачами по даній справі - [PERSON], [PERSON] було визнано право власності в рівних частинах на земельну ділянку площею 179 кв.м. Із копії вказаного рішення суду вбачається, що [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] та [PERSON] частину належної їм земельної ділянки, площею 179 кв.м., із земельної ділянки, площею 966 кв.м. В подальшому рішенням Виконкому Миколаївської міськради № 1974 від 06.10.2006 року належні позивачам 17/50 частин житлового будинку були переведені у нежитлові приміщення із подальшим розміщенням в них перукарні та магазину-офісу, і рішенням Виконкому Миколаївської міськради № 2210 від 23.10.2007 року цим нежитловим приміщенням була надана нова адреса: вул. Генерала Попеля 233/1. Таким чином на час розгляду даної справи позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (по 1/2 частині за кожним), нежитлового приміщення перукарні та магазину-офісу за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233/1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2007 р. серія САВ № 198677 та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2007 р. серія САВ № 198678. Судовим розглядом встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 1\~ 471 кв.м. за адресою: вул. Генерала Попеля 233 фактично складається із двох земельних ділянок: приватизованої ділянки, площею 1\~ 000 кв.м. та орендованої земельної ділянки, площею 471 кв.м. 02.01.2011 року померла [PERSON] (а.с.16). Спадщину, що залишилась після її смерті прийняла її донька [PERSON], яка отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.10.2011 року, видане державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори (а.с. 19). Згідно вказаного Свідоцтва [PERSON] стала власником 37/75 частин житлового будинку разом із прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В подальшому замість вищевказаного Свідоцтва про право на спадщину [PERSON] отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 493670 від 02.12.2011 року, яке було видане Виконкомом Миколаївскої міськради (а.с. 58). Згідно цього свідоцтва [PERSON] стала власником цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233. Що ж до належної [PERSON] частини земельної ділянки за вказаною адресою, то державний нотаріус П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у правовстановлюючому документі на земельну ділянку Державному акті на право власності на землю від 03.05.2007 р. зазначено чотири особи, одна із яких є померлою, і її частка у спільній сумісній власності на землю не визначена. В звязку із цим нотаріус порекомендував [PERSON] звернутися до суду із відповідним позовом, однак остання не встигла оформити спадщину на належну їй частину земельної ділянки. 10.07.2012 року померла [PERSON] Із копії спадкової справи № 51/2012, заведеної після її смерті приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с 50-59), вбачається, що спадкодавець 12.05.2011 року залишила нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла усе належне їй майно відповідачці по даній справі [PERSON] В установлений законом строк [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], і на підставі її заяви була заведене вказана спадкова справа. Однак нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема, на частку земельної ділянки за вищевказаною адресою, мотивувавши це тим, що в Державному акті на право власності на землю від 03.05.2007 р. зазначено чотири особи власників, і частка спадкодавця у спільній сумісній власності на землю не визначена. Крім цього, нотаріус зазначив, що із наданих йому документів вбачається, що спадкодавцеві належав цілий житловий будинок за адресою м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 233, і разом із цим лише частка земельної ділянки за цією ж адресою. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Стаття 89 ЗК України визначає, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років. Із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-061 від 26.06.2014 р. вбачається, що експертом запропонований один можливий варіант визначення порядку користування і володіння земельною ділянкою. Експертом встановлено, що земельна ділянка по вул. Генерала Попеля 233 представляє собою багатокутник неправильної форми, що огороджений зі всіх сторін заборами, розміри яких згідно кадастрової зйомки становлять: ● По фасаду (зі сторони вул. [PERSON]) по прямій - 18,40 кв.м.; ● По лівій боковій межі (зі сторони домоволодіння №231) по прямій 73,16 кв.м.; ● По правій боковій межі (зі сторони домоволодіння № 235) по прямій 68,68 кв.м.; ● По задній торцевій межі по прямій - 24,01 кв.м. Фактична площа усієї земельної ділянки становить 1\~ 471 кв.м., із яких: 1\~ 000 кв.м. є приватизованою згідно Державного акту від 03.05.2007 р., а 471 кв.м. знаходиться у користуванні згідно договору оренди від 22.06.2007 р. Згідно ідеальних часток співвласникам [PERSON] та [PERSON] із часткою 34/100 частин належить виділити земельну ділянку, загальною площею 679,14 кв.м., із яких: 160,14 кв.м. орендована ними земельна ділянка, 340 кв.м. приватизована земельна ділянка, і 179 кв.м. належить їм на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2008 року. Іншим співвласникам, спадкоємцем яких є відповідач [PERSON], належало 66/100 частин, тобто земельна ділянка, площею - 791, 86 кв.м., із яких: 310,86 кв.м. орендована земельна ділянка, 481 кв.м. приватизована земельна ділянка (земельна ділянка, площею 179 кв.м. була продана [PERSON] та [PERSON] позивачам по даній справі - [PERSON] та [PERSON]О.). На спірну земельну ділянку існує один вхід зі сторони вулиці [PERSON], через металеву калитку, шириною 1,3 м., який експерт пропонує залишити в спільному користуванні сторін по справі. При цьому ділянка спільного користування має проходити від калитки, шириною 1,3 м. вздовж правої бокової межі ділянки, довжиною 23,5 м., та шириною проходу в місці задньої торцевої стіни будівлі нежитлових приміщень 2,35 м., площею 42,89 кв.м., а також доріжка вздовж задньої торцевої стіни будівлі, шириною 1,55 м., довжиною 11,7 м, та площею 18,14 кв.м. Загальна площа земельної ділянки в спільному користуванні сторін складатиме 61,03 кв.м. На підставі замірів, виконаних розрахунків площі земельної ділянки, що знаходяться у користуванні сторін, складають: ● [PERSON] та [PERSON] 658,39 кв.м., у тому числі: під будівлями 365,7 кв.м., та під землею 292,69 кв.м., а також орендована земельна ділянка 160,14 кв.м.; ● [PERSON] 751,58 кв.м., у тому числі: під будівлями 72,88 кв.м., та під землею 678,7 кв.м., а також орендована земельна ділянка 310,86 кв.м. Ділянка спільного користування між співвласниками складає 61,03 кв.м. З урахуванням висновку експертизи, суд приходить до висновку, що за відповідачкою [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, площею 481 кв.м. із приватизованої ділянки, загальною площею 1\~ 000 кв.м. (на підставі Державного акту на право власності на землю від 03.05.2007 р.) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У власності позивачів [PERSON] та [PERSON] знаходиться земельна ділянка, площею 519 кв.м. із приватизованої ділянки, загальною площею 1\~ 000 кв.м. (із яких 340 кв.м на підставі Державного акту на право власності на землю від 03.05.2007 р., і 179 кв.м. на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2008 р.). Із орендованої земельної ділянки позивачам слід надати у користування 160,14 кв.м., а відповідачці [PERSON] 310,86 кв.м., що відповідає їх ідеальним часткам у праві власності на будинок. При цьому лінія розподільної межі проходитиме наступним чином: ● від фасадної межі вздовж лівої бокової межі, довжиною 10,39 м.; ● далі по внутрішній розподільній межі житлового будинку, орієнтована на задню торцеву стіну житлового будинку; ● поворот догори вздовж лівої бокової стіни будівлі магазину літ. А, довжиною 7,33 м.; ● поворот вліво до правого нижнього кута будівлі літ. К, довжиною 3,87 м.; ● поворот догори до внутрішньої розподільної межі ділянки, що розділяє приватизовану та орендовану ділянки, довжиною - 41,84 кв.м.; ● далі догори до задньої торцевої межі ділянки, довжиною 20,93 м.; ● поворот вправо в правій боковій межі вздовж задньої торцевої межі, довжиною 7,65 м. Графічно порядок користування земельною ділянкою зображений в додатку № 1, який є невідємною частиною висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-061 від 26.06.2014 р. Суд вважає можливим затвердити запропонований експертом варіант визначення порядку користування та володіння спірною земельною ділянкою, оскільки він відповідає фактичному порядку користування, що склався між сторонами, та їхнім ідеальним часткам у праві власності на будинок. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір, який вона не сплатила при подачі зустрічного позову у розмірі 1\~ 237 грн. 33 коп. Що ж до витрат за проведення експертизи, то суд враховує те, що обидві сторони понесли їх у рівних частинах, і сторони просили не проводити розподіл цих витрат.

Outcome: approved