Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 196, 70 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 грн. завданої моральної шкоди. На обґрунтування позову послалась на те, що згідно з вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03.02.2017 року [PERSON] визнано винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Даним вироком встановлено, що [PERSON] 20.02.2016 року близько 22 год. 30 хв. біля під'їзду [ADDRESS] спровокував конфлікт, в процесі якого наніс один удар своєю головою в область носа [PERSON], після чого у приміщенні під'їзду [ADDRESS] штовхнув потерпілу [PERSON] в результаті чого остання впала на бетонну поверхню та вдарилася головою, на 5 поверсі вказаного під'їзду та будинку, умисно штовхнув [PERSON], внаслідок чого остання вдарилася спиною об стіну, в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку та ран на голові, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Зазначає, що після отриманих травм проходила лікування, у неї залишились чеки на купівлю ліків у загальній сумі 196, 70 грн. Крім того, вказаним злочином їй було заподіяно моральну шкоду, яка виявилась у тому, що вона та її рідні перенесли важкий стрес, відповідач її побив та принизив у присутності їх дітей та інших осіб. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що після її побиття відповідачем вона продовжує відчувати тривогу та страх. Під час лікування була позбавлена можливості доглядати за дітьми, вона була принижена та позбавлена можливості виходити на вулицю через тілесні ушкодження. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, в частині стягнення матеріальної шкоди. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до копії вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 03.02.2017 року, що набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вироком встановлено, що [PERSON] 20.02.2016 року близько 22 год. 30 хв., з метою з'ясування існуючих неприязних стосунків з колишньою дружиною [PERSON], які виникли на побутовому грунті, перебуваючи біля під'їзду [ADDRESS] спровокував конфлікт, в процесі якого використовуючи фізичну перевагу, умисно, наніс один удар своєю головою в область носа [PERSON], після чого продовжуючи свої протиправні і спрямовані на спричинення потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень перебуваючи у приміщенні під'їзду [ADDRESS] умисно штовхнув потерпілу [PERSON] в результаті чого остання впала на бетонну поверхню та вдарилася головою. Після цього [PERSON] знаходячись на 5 поверсі вказаного під'їзду та будинку, умисно штовхнув [PERSON], внаслідок чого остання вдарилася спиною об стіну. Своїми протиправними діями обвинувачений спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку та ран на голові, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно копії витягу з історії хвороби [PERSON] остання з 21.02.2016 року по 26.02.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Червоноградської ЦМЛ. Як вбачається з копії наданих позивачем чеків, остання придбала ліки на загальну суму 196, 70 грн. Дана сума матеріальної шкоди визнана відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Тому суд приходить до переконання, що завдана позивачу матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 196, 70 грн. Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2, частини 3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 статті 1167 ЦК України установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За таких обставин суд вважає доведеним завдання відповідачем позивачеві моральної шкоди, внаслідок вчинення злочину стосовно останньої, що виразилася в її фізичних, емоційних, душевних стражданнях та хвилюваннях, що призвело до порушення її звичного життєвого укладу та стану здоров'я. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, ураховуючи вимоги п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди складає 3000 грн. Щодо вимоги про стягнення 20000,00 грн., то суд вважає, що така належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Таким чином, позов задовольняється частково.

Outcome: partial