Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У червні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 15346,32 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 05.08.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3,п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання\~ банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт\~ встановлюється за рішенням\~ Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов договору відповідач повинен була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк станом на 30.04.2016 року нарахував заборгованість у розмірі 15346,32 грн., з якої: заборгованість за кредитом у сумі 2927,92 грн., заборгованість по процентам у сумі 9211,43 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2000,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. штраф (фіксована частина) та 706,97 грн. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до заяви позичальника № б/н від 05.08.2012 року, яка разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг кредитного договору, [PERSON]отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання\~ банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт\~ встановлюється за рішенням\~ Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 05.08.2012 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] встановив, що станом на 30.04.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 15346,32 грн., з якої: заборгованість за кредитом у сумі 2927,92 грн., заборгованість по процентам у сумі 9211,43 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2000,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. штраф (фіксована частина) та 706,97 грн. штраф (процентна складова). В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк (колишній м.Дзержинськ). В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк (колишній м.Дзержинськ). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON], який проживає у м.Торецьку (колишній м.Дзержинськ), пеня, комісія та штрафи нараховані, також і після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені, комісії та штрафів у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. У звязку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховані банком штрафи та\~ суму нарахованої пені. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial