Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»\~звернулося до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначив, що 07 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником ПАТ «ОТП Банк» згідно договору факторингу від 24 лютого 2012 є ТОВ «ОТП Факторінг Україна») та [PERSON], було укладено кредитний договір № ML-310/392/2008, згідно якого відповідач отримав від Банку кредит в сумі 63000,00 доларів США на споживчі цілі, строком до 08 жовтня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір іпотеки №PML-310/329/2008 від 07 жовтня 2008 року нерухомого майна, а саме: квартиру, загальною площею 56,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі зареєстрованого за № 5515. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв'язку з тим, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, в нього станом на 27 травня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 1174532,00 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту 49654,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (21,423 гривні за 1 долар США) дорівнює 1063758,85 грн.; відсотки за користування кредитом 2370,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (12,950 грн. за 1 долар США) дорівнює 50\~773,15 грн.; заборгованість по пені 60\~000,00 грн. Виходячи з вищенаведеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів з встановленням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того, просив на період до реалізації предмету іпотеки за рішенням суду, зобовязати відповідачів передати нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та надати остатньому право: заміни замків, охоронних пристроїв та обладнання; отримання в будь-яких установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, нотаріусів, будь-яких документів, необхідних для здійснення управління предметом іпотеки за рішенням суду; укладання, зміни, розірвання договорів найму (оренди) предмету іпотеки, управління майном, зберігання, охорони майна; отримання орендних, будь-яких інших платежів з управління предметом іпотеки з направленням їх на погашення заборгованості за Кредитним договором ML-310/392/2008 від 07 жовтня 2008 року.\~\~ В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до\~ст.ст. 224 - 225 ЦПК України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторінг Україна» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», у відповідності до ст.1 нової редакції Статуту ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-310/392/2008. 24 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до ст.ст.\~512,514,\~1077-1079,\~1082,\~1084 ЦК України, було укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступив, а позивач прийняв права вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Відповідно до кредитного договору № ML-310/392/2008 від 07 жовтня 2008 року відповідач [PERSON] отримав від Банку кредит в сумі 63000,00 доларів США на споживчі цілі, строком до 08 жовтня 2018 року зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить 5,99% річних + FIDR. Пунктом 4.1.1. кредитного договору передбачено, що разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. У зв'язку з тим, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, в нього станом на 27 травня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 1174532,00 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту 49654,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (21,423 гривні за 1 долар США) дорівнює 1063758,85 грн.; відсотки за користування кредитом 2370,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (12,950 грн. за 1 долар США) дорівнює 50\~773,15 грн.; заборгованість по пені 60\~000,00 грн. Судом встановлено, що на час розгляду справи, заборгованість за кредитним договором № ML-310/329/2008 від 07 жовтня 2008 року не погашена. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно даних розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] порушує виконання умов кредитного договору та не здійснює погашення отриманого кредиту згідно з умовами кредитного договору та не сплачує відсотки за користування кредитом. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 кодексу. Згідно з п.п. 1.9. п.1 Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту у випадку невиконання позичальником або майновим поручителем зобовязань кредитним договором. В якості забезпечення виконання зобовязань по вищезазначеному кредитному договору між банком та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір іпотеки (майнової поруки) №PML-310/329/2008 від 07 жовтня 2008 року нерухомого майна, а саме: квартиру, загальною площею 56,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі зареєстрованого за № 5515. Статтею 6 п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 6.4.1, 6.4.2, 6.5, 6.6 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та\~Закону України «Про іпотеку», з інших, передбачених законодавством України, підстав. Відповідно до п. 6.3 право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. Відповідно до ч.1ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням вимог ч. 1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку», а також\~ст. 589 ЦК України\~та\~ст. 20 Закону України «Про заставу»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань забезпеченого заставою, воно не буде виконано, коли інше не передбачено законом та договором. Згідно зі\~ст. 11 Закону України «Про іпотеку»\~майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ст.38 ЗУ «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ст.4 п.4.4 договору іпотеки сторони погодили, що вартість предмета іпотеки становить 436393,00 грн., що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 89617,62 Доларів США. Крім того, відповідно до частини 1\~статті 39 Закону України «Про іпотеку»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають - задоволенню в вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Отже виходячи з вище наведеного позов про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частинах по 1218 грн. з кожного на користь відповідача витрати по сплаті судового збору, тобто суд розподіляє витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial