Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 26 жовтня 2002 року, право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 70,8 м2, житловою площею 35,3 м2, із господарськими будівлями і спорудами: прибудова а, сарай Б, прибудова В, погріб Д, вбиральня Е, та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, провулок Лебідський (колишня назва провулок Кірова), 14. В обґрунтування позову зазначав, що 26 жовтня 2002 року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у селі Рудня Броварського району Київської області по провулку Кірова, 14, на даний час провулок Лебідський. Відповідно до заповіту від 10 грудня 1990 року [PERSON] все своє майно заповідала двом своїм синам: йому, [PERSON], та його братові [PERSON], який спадщину не приймав та 08 січня 2015 року помер. Будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON], він звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після її смерті, у звязку з чим була відкрита спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 26 жовтня 2002 року. 16 березня 2016 року нотаріальною конторою йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яке належало матері. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за зазначеною вище адресою, нотаріальною конторою йому відмовлено, оскільки за життя спадкодавця право власності на житловий будинок не оформлялось та не реєструвалось. Факт належності [PERSON] спірного нерухомого майна підтверджується довідками [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, записами в погосподарській книзі цієї сільської ради, технічними паспортами на житловий будинок. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Із заповіту від 10 грудня 1990 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~34, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, у рівних частках заповідала своїм синам: позивачу [PERSON] та його братові [PERSON] 26 жовтня 2002 року у віці 72 років [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії І-БК №\~398375. За змістом положень ч. 1 ст. 524 ЦК України (1963 року), який був чинним на момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно із ст. 548 ЦК України (1963 року) д ля придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом норм ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй на час відкриття спадщини майно, зокрема й на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, провулок Кірова, 14, у якому спадкодавець була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області за №\~659 від 23 вересня 2015 року. Із цієї довідки №\~659 також видно, що на день смерті [PERSON] разом із нею постійно проживав і був зареєстрованим її син [PERSON], який проживає у вказаному будинку по даний час, що підтверджується копією паспорта позивача. Виходячи з наведеного, позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] Факт належності померлій 26 жовтня 2002 року [PERSON] зазначеного спірного спадкового нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим 20 грудня 1990 року, довідками виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області за №№\~286 і 287 від 07 квітня 2016 року, з яких видно, що власником домоволодіння за №\~14 по провулку Кірова у селі Рудня Броварського району Київської області згідно із записами в погосподарській книзі №\~3 цієї ж сільської ради за 2001-2005 роки значилася [PERSON] Також за вказаною адресою у користуванні [PERSON] знаходилася земельна ділянка площею 0,41 га, з яких: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,16 га для ведення особистого селянського господарства. Із спадкової справи №\~588/2015 до майна померлої 26 жовтня 2002 року [PERSON] вбачається, що 30 вересня 2015 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після її смерті до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернувся позивач [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом брат позивача [PERSON] помер 08 січня 2015 року у віці 59 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК №\~330503. 16 березня 2016 року позивачу [PERSON] нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ВАТ\~Рудня розміром 2,56 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії КВ\~№\~0296677 від 22 травня 2000 року. Листом за вих. №\~942/02-14 від 16 березня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний [PERSON] спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у селі Рудня Броварського району Київської області по провулку Кірова, 14, Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу [PERSON] відмовлено, оскільки спадкодавець [PERSON] право власності на житловий будинок на своє імя за життя не зареєструвала. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, власником у якому зазначена [PERSON], за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок А-1, загальною площею 70,8 м2, житловою площею 35,3 м2, із господарськими будівлями і спорудами: прибудова а, сарай Б, прибудова В, погріб Д, вбиральня Е, хвіртка N та огорожа N1. Із довідки №\~310 від 25 квітня 2016 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, видно, що відповідно до рішення третьої позачергової сесії [PERSON] сільської ради VІІ скликання від 16 грудня 2015 року за №\~20 провулок Кірова у селі Рудня перейменовано на провулок Лебідський. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 26 жовтня 2002 року та якій належав спірний житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved