Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу посилаючись на те, що 25.04.2013 року та 08.07.2013 року між ним та відповідачем було укладено договори позики. Згідно розписки від 25.04.2014 року, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 60 000, 00 грн., при цьому відповідач зобов'язався повернути 30 000, 00 грн. того ж дня з 17:00 год. до 19:00 год., а решту суми, тобто 30 000, 00 грн. строком до 20.05.2013 р. Крім того, згідно розписки від 08.07.2013 року позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 32 527, 00 грн. строком до 25.07.2013 року. Відповідач повернув 30 000, 00 грн. за розпискою від 25.04.2014 року того ж дня. Решту коштів у встановлені в розписках строки відповідач не повернув та до цього часу ухиляється від їх повернення. На підставі вказаного позивач просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 30 000, 00 грн., індекс інфляції у розмірі 2 040, 00 грн. та три відсотки річних у розмірі 917, 26 грн. за розпискою від 25.04.2013 року та суму боргу у розмірі 32 527, 00 грн., індекс інфляції у розмірі 2 179, 31 грн. та три відсотки річних у розмірі 818, 08 грн. за розпискою від 08.07.2013 року, а також судові витрати в розмірі 684, 56 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив наступне. Відповідно до розписки від 25.04.2014 року, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 60 000, 00 грн., при цьому відповідач зобов'язався повернути 30 000, 00 грн. того ж дня з 17:00 год. до 19:00 год., а решту суми, тобто 30 000, 00 грн. строком до 20.05.2013 р. 25.04.2014 року [PERSON] за вищевказаною розпискою повернув позивачу 30 000, 00 грн. Відповідно до розписки від 08.07.2013 року позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 32 527, 00 грн. строком до 25.07.2013 року. У встановлені строки відповідач борг у розмірі 30 000, 00 грн. за розпискою від 25.04.2014 року та у розмірі 32 527, 00 грн. за розпискою від 08.07.2013 року не повернув та ухиляється від виконання зобов'язань до цього часу. Таким чином загальний розмір боргу за обома розписками склав 62 527, 00 грн. На підставі вказаного позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 30 000, 00 грн., індекс інфляції у розмірі 2 040, 00 грн. та три відсотки річних у розмірі 917, 26 грн. за розпискою від 25.04.2013 року та суму боргу у розмірі 32 527, 00 грн., індекс інфляції у розмірі 2 179, 31 грн. та три відсотки річних у розмірі 818, 08 грн. за розпискою від 08.07.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з п. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт існуючого боргу [PERSON] перед [PERSON] у загальному розмірі 62 527, 00 грн., жодними доказами спростований не був. Крім іншого, позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції та три відсотки річних за обома розписками. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що індекс інфляції за розпискою від 25.04.2013 року за період з 21.05.2013 р. по 27.05.2013 р. складає 2 040, 00 грн., а три відсотки річних 917, 26 грн.; індекс інфляції за розпискою від 08.07.2013 року за період з 26.07.2013 р. по 27.05.2013 р. складає 2 179, 13 грн., а три відсотки річних 818, 08 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved