Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

У травні 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що із відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2014 року та від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання їхньої спільної дитини, просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з серпня 2012 року і до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді від 31.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи, відзиву на позов або заяв чи клопотань по суті справи суду не надавав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, дитини сторін, даючи оцінку діям відповідача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 2694 від 29 серпня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а. с.5). Як вбачається із матеріалів справи, малолітня дитина сторін [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, а відповідач необхідну матеріальну допомогу своєму малолітньому сину не надає. Відповідно до свідоцтва про народження, громадянин [PERSON], [INFO] є малолітнім та у 2030 році досягає свого повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» - установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України та ст.7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей в розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 29.05.2018 року, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня звернення до суду, а саме з 29.05.2018 року. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки, а позивачем таких доказів на підтвердження вжиття заходів щодо одержання з відповідача аліментів суду не надано, а отже позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача з серпня 2012 року задоволенню не підлягають. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial