Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні Ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. про визнання виконавчого напису №4652 від 04.04.2017 року таким, що не підлягає виконанню та відшкодування 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди. При цьому, 05.06.2018 року позивачем подано до суду чергову заяву про забезпечення позову. В своїй заяві [PERSON] вказує про безпідставність оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, оскільки заборгованість за кредитним договором погашена у повному обсязі на підставі відповідного рішення суду. За таких обставин, за виконавчим написом відбувається неправомірне подвійне стягнення неіснуючого боргу [PERSON] Наразі, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення суми заборгованості та арештовано все рухоме і нерухоме майно, що належить позивачу, зокрема вилучено автомобіль марки «Шкода-Октавія» та готується процес його реалізації з прилюдних торгів. Таким чином, з метою забезпечення позову [PERSON] в даній справі, просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: заборонити вчиняти дії щодо реалізації арештованого майна (рухомого та нерухомого), що належить [PERSON] Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались. Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п.п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Зі змісту Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процессу. З долученої до матеріалів заяви копії постанови приватного виконавця Трофименка М.М. від 13.04.2018 року вбачається, що саме на виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса №4652 від 04.04.2017 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] Крім того, здійснено опис та арешт належного [PERSON] автомобіля «Шкода-Октавія» д/н [NUMBER]. Таким чином, враховуючи позовні вимоги, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial