Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON]В звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 08 липня 2011 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. 24 серпня 2015 року у [PERSON] народився син [PERSON] Гіоргі, батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідач постійно проживає на території Грузії, є громадянином цієї держави. Наразі сторони не ведуть спільного господарства, малолітній син знаходиться на повному утриманні у матері. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини, у звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] Гіоргі, 24 серпня 2015 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, а також аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 2500 гривень до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 24 серпня 2015 року. Представник позивачки в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій на території Грузії, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до\~статей 224 - 225 Цивільного процесуального кодексу України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2\~статті 197 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що 08 липня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ №194655, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу дружині присвоєно дівоче прізвище «Дідик». Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно. 24 серпня 2015 року у [PERSON] народився син [PERSON] Гіоргі, батьком дитини є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії №01156071587, виданим Тбіліською службою РАЦСАРДС. На даний час діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Оскільки відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] Гіоргі, який проживає разом з позивачкою, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Так, згідно з частиною 1 статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Разом із цим, відомості про місце роботи відповідача, його дохід, наявність рухомого та нерухомого майна відсутні. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним, може надавати допомогу, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивачки з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] Гіоргі, [INFO], у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 травня 2016 року. Щодо позовних вимог у частині стягнення аліментів з дня народження дитини, а саме, з 24 серпня 2015 року, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 3000 гривень, суд також приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частині з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 статті 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частиною 2 статті 80 Сімейного Кодексу України передбачено, що\~ розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], аліменти на її утримання у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 13 травня 2016 року до моменту досягнення їх сином [PERSON] Гіоргі, [INFO], трьох років, тобто до 24 серпня 2018 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно\~Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно пункту 1 частини 1 статті 367 \~Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial