Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У червні 2016 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 346678 дол. США 34 цен., та судовий збір по справі у розмірі 114394 грн 31 коп., посилаючись на ті підстави, що 18.10.2006 між сторонами укладено договір кредиту №10-29/2574 згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 132201 дол. США 00 цен. зі сплатою 13,25% річних з кінцем терміном погашення заборгованості 18.10.2026, однак відповідачем не виконувалися належним чином умови кредитного договору, оскільки порушуються строки повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подавши заяву про слухання справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, прости ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 30, 37). Відповідач в судові засідання не з'явилася повторно, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом поштового повідомлення (а.с. 46, 47, 50, 51), заперечень проти позову суду не надала, про поважність причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18.10.2006 між сторонами укладено договір кредиту №10-29/2574 згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 132201 дол. США 00 цен. зі сплатою 13,25% річних з кінцем терміном погашення заборгованості 18.10.2026 (а.с. 9а-12). Згідно додаткової угоди №1 від 17.11.2008 проценту ставку було збільшено з 13.25% на 14% річних починаючи з 18.11.2006 (а.с. 13). У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 16.09.2015 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 346678 дол. США 34 цен., що еквівалентно про курсу НБУ 7626287 грн 30 коп, яка складається із: сума заборгованості за кредитом 128749 дол. США 35 цен., що еквівалентно про курсу НБУ 2832249 грн 44 коп.; сума заборгованості за відсотками 121370 дол. США 58 цен., що еквівалентно про курсу НБУ 2669929 грн 97 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 58677 дол. США 52 цен., що еквівалентно про курсу НБУ 1290797 грн 68 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 37880 дол. США 90 цен., що еквівалентно про курсу НБУ 833310 грн 21 коп. (а.с. 4-9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтвердженні судові витрати по справі у розмірі 114394 грн 31 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved