Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 17 лютого 2007 року виконавчим комітетом Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №\~2. В обґрунтування позову зазначав, що 17 лютого 2007 року він і [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося, протягом останніх років відносини між ними погіршилися, через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги часто стали виникати сварки, у зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично їхня сім`я припинила своє існування. На момент подачі позову сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Він проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Спір щодо поділу майна подружжя у сторін відсутній. Вони досягли домовленості щодо проживання після розірвання шлюбу їхньої дочки [PERSON] з матір`ю. Він добровільно буде сплачувати кошти на утримання дитини і приймати участь в її вихованні. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами, сплачений судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, при цьому пояснила, що вона не погоджується з викладеними у позовній заяві обставинами в частині виконання позивачем своїх батьківських обов`язків по утриманню їхньої дитини та відсутності між ними спору щодо спільного сумісного майна подружжя, оскільки вони у період шлюбу придбали автомобіль, тому ці спірні питання підлягають вирішенню між сторонами. Їхня дочка [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, позивач після подачі цього позову перестав перераховувати їй кошти на утримання дитини. Також просила суд вирішити питання про відновлення їй дошлюбного прізвище [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін у справі щодо пред`явленого позову, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 17 лютого 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №\~2. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю, червня 2019 року позивач [PERSON] коштів на утримання їхньої дитини позивачу [PERSON] добровільно не надає. Суд встановив, що на момент подачі позову сторони проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між подружжям на даний час існує спір щодо утримання їхньої дитини батьком та поділу майна, набутого ними за час шлюбу. У ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №\~11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснив, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання відповідача [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища Ятченко ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved