Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 20.06.2018 року у задоволенні вказаних позовних вимог [PERSON] відмовлено. Не погодившись із зазначеним рішенням суду, [PERSON] через свого представника [PERSON], звернувся з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Постановою Луганського апеляційного суду від 17.12.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Суд постановив: рішення Кремінського районного суду Луганської області від 20.06.2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання здійснити переобладнання огорожі напроти вікна житлового будинку. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов'язати [PERSON] здійснити переобладнання частини бетонної огорожі напроти вікна житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS], шляхом її заміни на іншу огорожу, що пропускає природнє освітлення. В іншій частині рішення Кремінського районного суду Луганської області від 20 червня 2018 року залишити без змін. Після ухвалення постанови у справі судом апеляційної інстанції встановлена необхідність ухвалення додаткового рішення у зазначеній цивільній справі, оскільки вказаним судовим рішенням не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у вказаній цивільній справі з наступних підстав. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] під час судового розгляду справи поніс судові витрати в розмірі 10742 грн. 40 коп., які складаються з наступного: 4800 грн. - сплачений судовий збір (том 1, а.с. 1, 25, 215), 5942 грн. 40 коп. - витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи (том 1, а.с. 162, 184-186). Питання щодо розподілу судових витрат при ухваленні судом апеляційної інстанції постанови не вирішено. Згідно із ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані із проведенням експертизи, належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи (п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволені позовні вимоги позивача в частині зобов'язання [PERSON] здійснити переобладнання частини бетонної огорожі напроти вікна житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS], шляхом її заміни на іншу огорожу, що пропускає природнє освітлення. В іншій частині рішення Кремінського районного суду Луганської області від 20.06.2018 року залишено без змін. При таких обставинах, приймаючи до уваги, що позовні вимоги були задоволені на 33,33 % від заявлених, колегія суддів вважає за можливе ухвалити додаткове рішення у вказаній цивільній справі, присудивши [PERSON] з [PERSON] на відшкодування судових витрат 3580 грн. 80 коп. (33,33 % від 10742 грн. 40 коп.). Також встановлено, що 18.12.2018 року представником відповідача було заявлено клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 1920 грн. (том 2, а.с.146). Вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 12 червня 2017 року на виконання ухвали Кремінського районного суду Луганської області від 07.06.2017 року [PERSON] було доплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1280 грн., а всього за подання позову було сплачено судового збору в розмірі 1920 грн. (том 1, а.с.1, 22, 25). Вказаний розмір судового збору було взято за базовий і при оплаті судового збору за подання апеляційної скарги, що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір» (том 1, а.с.215). Посилання представника позивача у своєму клопотанні від 18.12.2018 року на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 06.08.2018 року є безпідставним, оскільки висновки апеляційного суду не враховують квитанції про доплату судового збору у розмірі 1280 грн. (том 1, а.с.25; том 2, а.с.33). При таких обставинах колегія суддів вважає клопотання про повернення судового збору безпідставним. На підставі викладеного,

Outcome: approved