Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 05.04.2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до Київської рай адміністрації Одеської міськради про встановлення факту спільного проживання і визнання права на користування житловим приміщенням. Позивач вимагає визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на положення ст.ст.64,65 ЖК України і стверджуючи що з 2007 року вона проживала в квартирі у якості члена сім`ї наймача квартири свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засідання представник позивача вимоги підтримала. Представник Київської рай адміністрації до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вислухав сторону позивача, свідка, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Житловий будинок [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м.Одеси. Згідно з положенням про Київську рай адміністрацію Одеської міської ради Київська рай адміністрація є виконавчим органом Одеської міськради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Київського району м.Одеси. Пунктами 3.2.5. і 3.2.6. Положення передбачені повноваження Київської рай адміністрації у галузі управління комунальною власністю та у галузі обліку і розподілу житла, що розташоване на території району. Двокімнатна квартира [ADDRESS] в 1989 році у встановленому законом порядку була надана [PERSON] . Після його смерті в 2006 році основним квартиронаймачем став син померлого [PERSON] . [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У цьому шлюбі в 1991 році народилась [PERSON] . [PERSON] до 2000 року проживала і була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу [PERSON] повернувся проживати до квартири [ADDRESS] , за місцем проживання оформив в 2001 році реєстрацію, а після смерті батька в 2010 році уклав договір користування житлом з КП «ЖКС «Вузівський» на підставі розпорядження Київської рай адміністрації №360 від 21.05.2010 року. Представник позивача пояснила, що в 2007 році [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) досягла 16 річного віку і перейшла проживати до батька в квартиру [ADDRESS] , де проживає до цього часу; що батько з донькою проживали однією сім`єю, до досягнення позивачем повноліття і на період її навчання в інституті батько утримував [PERSON] , надалі вони мали спільний бюджет, в 2013 році [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який також з дозволу основного квартиронаймача засилився до цієї квартири. [PERSON] в 2017 році помер раптово на роботі і питання приватизації спірної квартири не було вирішено свідоцтво про право власності на житло [PERSON] не отримав. [PERSON] після смерті батька звернулась до Київської рай адміністрації з заявою про визнання за нею права користування квартирою і укладання договору найму житлового приміщення. Оскільки в Київській рай адміністрації її право користування житлом в вищевказаній квартирі не визнали, [PERSON] звернулась до суду з цим позовом за захистом свого права. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: Свідоцтво про народження, свідоцтво про укладання шлюбу, свідоцтво про смерть [PERSON] , письмову відповідь з нотаріальної контори щодо документів, необхідних для оформлення права на спадщину за законом, письмову відповідь Київської рай адміністрації, медичні карти амбулаторного хворого [PERSON] , оформлені в 2007 році, [PERSON] домашня адреса [ADDRESS] 22 [ADDRESS] , товарні чеки на ім`я [PERSON] на придбання меблів та їх доставку за адресою [ADDRESS] за 2013 рік, побутової техніки за 2014 рік, будівельних матеріалів за 2015 рік, ощадну книжку на ім`я [PERSON] , оформлену в 1991 році, де в 2007 році зазначено домашню адресу [ADDRESS] , документи, які свідчать, що витрати на поховання [PERSON] понесла позивач, пояснення свідків [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Свідок [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] , проживає в квартирі [ADDRESS] і стверджує, що племінниця більше 10 років не проживає за місцем реєстрації, що в 16 років вона перейшла проживати до батька, що в комунальній квартирі [NUMBER] в користуванні її матері є тільки одна кімната, а в батька була двокімнатна самостійна квартира. Свідки [PERSON] (ще одна тітка [PERSON] ) і [PERSON] стверджують, що [PERSON] з 2007 року постійно проживав разом з дочкою, піклувався про неї, утримував, що інших дітей [PERSON] не мав. Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У даному випадку позивач рідна дочка наймача житлового приміщення, за згодою наймача заселилась до квартири, більше 10 років постійно проживала разом з наймачем у цій квартирі однією сім`єю, і набула рівного з наймачем права користування жилим приміщенням. Після смерті наймача житлового приміщення [PERSON] постійно відкрито проживає в цій квартирі, несе усі витрати з утримання житла.

Outcome: approved