Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» звернулося до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] з вимогою звернути стягнення на користь ПАТ «ВТБ Банк» на предмет застави: автомобіль марки - TOYOTA, модель - HIGHLANDER, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) JTEES42A902184898 (далі - автомобіль), зареєстрований в ВВНТПРЕД № 8050, держ. номер АХ 0018СЕ та належить на праві приватної власності [PERSON], шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 434\~650,00 гривень для задоволення кредитних вимог ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 1\~146\~057,58 (один мільйон сто сорок шість тисяч пятдесят сім) гривень 58 копійокза Кредитним договором №71-03-11 від 25.11.2011р., а також стягнути [PERSON] Федорівніна користь ПАТ «ВТБ Банк» сплачений у справі судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «ВТБ Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір, з метою забезпечення виконання якого [PERSON] передала у заставу банку зазначений автомобіль. У подальшому [PERSON] всупереч договору застави здійснила продаж предмета застави (автомобіля), який наразі є власністю відповідача [PERSON]. Позивач вказує, що застава зберігає силу якщо майно переходить у власність іншої особи, а звернення стягнення на заставлене майно здійснюється, зокрема, за рішеннями суду. В судовому засіданні 02.11.2016 року представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав та пояснив про обставини викладені вище. В судове засідання призначене на 21.12.2016 року представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності позов підтримує. Відповідач [PERSON] яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася, про причини нявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала. В судовому засіданні 02.11.2016 року представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, заперечував проти позову та зазначив, що [PERSON] за відплатним договором купівлі-продажу придбала спірний автомобіль, на час укладення договору не знала і не могла знати про існуюче обтяження банку щодо автомобіля. Також представник відповідача вказав, що відповідач є добросовісним набувачем автомобіля. Представник відповідача та сама відповідачка до судового засідання, призначеного на 21.12.2016 року не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 25.11.2011 р. між ПАТ «ВТБ Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір№ 71-03-11 від 25.11.2011 року, за яким [PERSON] як позичальник отримала у банку кредит у розмірі 303\~800,00 грн. з строком кредитування до 25.11.2018 р., процентною ставкою 17,00 % з метою придбання у власність нового автомобіля (а.с. 10-19). Кредит видано і одержано 25.11.2011 р., про що свідчить меморіальний ордер №19430 від 25.11.2011 року (а.с. 22). Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором застави від 25.11.2011 р., реєстровий №1038 (а.с. 24-26) Предметом застави є легковий автомобіль марки TOYOTA,модельHIGHLANDER, тип легковий універсал, 2011 р. випуску, колір чорний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) JTEES42A902184898, зареєстрований в РВ ДДАІ МВС України 23 листопада 2011 року, який належить [PERSON] як заставодавцю на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу САК №228039, виданого 23.11.2011 р. РВ ДДАІ МВС України. 25.11.2011 р. об 16:54:48 за № 33943698 на підставі зазначених кредитного договору і договору застави зареєстровано обтяження щодо вказаного автомобіля, обтяжувачем є ПАТ «ВТБ Банк». Предмет застави сторонами оцінено у 434650,00 грн., розмір основного зобов'язання 303800 грн. (а.с.31-33) Судом встановлено, що [PERSON] відчужила спірний автомобіль та наразі власником автомобіля є [PERSON], яка зареєструвала його в органах ДАІ 29.05.2015 р. [PERSON] придбала автомобіль та 29.05.2015 р. за нею зареєстровано на праві власності автомобіль, про що ВВНТПРЕД №8050 видано свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу СХТ106670 від 29.05.2015р. (а.с.26). Судом з'ясовано, що [PERSON] неналежно виконує свої зобов'язання щодо повернення позивачеві кредиту. У зв'язку з цим станом на 05.05.2016 р. загальна сума, що підлягає сплаті [PERSON] за кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку складає 1\~146\~057,58 грн. (а.с. 6). Зазначений розрахунок сторонами не оспорювався, пояснень чи заперечень щодо невірності його складення судові не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «По заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором (ч. 2ст. 586 ЦК України). Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя (ч. 2ст. 17 Закону України «Про заставу»). Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «По заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором (ч. 2ст. 586 ЦК України). Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя (ч. 2ст. 17 Закону України «Про заставу»). Відповідно до п. 7.2 договору застави від 25.11.2011 р. заставодавець ([PERSON]Ф.) має право розпоряджатися предметом застави (автомобілем) тільки з письмової згодизаставодержателя ПАТ «ВТБ Банк». Однак ПАТ «ВТБ Банк» такої згоди [PERSON] для відчуження автомобіля будь якій особі не надавав. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі\~статтею 13 цього Закону. У справі відсутні відомості щодо негайного письмового повідомлення [PERSON] банку про відчуження предмета обтяження (автомобіля). Згідно ч. ч 1, 3ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу Україниза умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно з Постановою Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 р. за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» п. 34 встановлено, що згідно зі ч. 2\~ст. 592 ЦК України\~у разі порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави, заставодержатель має право вимагати достроково виконання зобов'язань, забезпеченого заставою. Згідно з ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів»зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна), що є предметомобтяження, з винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 25.11.2011 р. (а.с. 31-32) вбачається, що автомобіль обтяжено банком 25.11.2011 р. за № 11891085. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 25.05.2016 р. вбачається, що Банком зареєстровано звернення стягнення на обтяжений автомобіль, строк дії обтяження 25.05.2021 рік. За умовами договору застави і зазначеними вище положеннями\~ЦК України,\~законів України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~[PERSON]М.(заставодавець), не мав права відчужувати автомобіль (предмет застави) без згоди ПАТ «ВТБ Банк» (заставодержатель). Суд не приймає доводи представника відповідача про те, що під час взяття і зняття з обліку зазначеного автомобіля, органи ДАІ перевіряли автомобіль по базах «АІС» та про те, що відповідач є добросовісним набувачем, оскільки позивач надав суду відповідні докази про наявність зареєстрованого обтяження на предмет застави. З огляду на наведене, суд знаходить позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПАТ ВТБ БАНК» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved