Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У червні 2018 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 23 грудня 2011 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ ПриватБанк та ідентифікувавшись і ознайомившись із Умовами та правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до [PERSON] та Правил у банку, згідно якої отримав кредитну картку Універсальна. 14 жовтня 2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку Універсальна Gold відповідно до Тарифів якої [PERSON]М отримав кредит у розмірі 14\~800, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у визначеному договором розмірі. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 06 травня 2018 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 80 922 грн. 34 коп., яка складається з: 13\~510,55 грн. заборгованість за кредитом, 60\~582,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2500,00 грн.- заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина), 3829, 64 грн. (процентна складова). З цих підстав позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 80 922 грн. 34 коп., а також судові витрати в сумі 1 762 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, встановлено строки для надання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив. 21 травня 2018 року назву позивача [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк змінено на Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір за яким позивач (кредитор) надав відповідачу (позичальнику) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Універсальна, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Як зазначає позивач у позовній заяві, 14 жовтня 2013 року відповідачу було переоформлено кредитну\~картку на\~престижну кредитну\~картку Універсальна\~Gold\~відповідно до\~Тарифів якої\~[PERSON]М\~отримав \~кредит у\~розмірі 14\~800,\~00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~27.60\~%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом\~з кінцевим\~терміном повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки. Відповідач\~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг,\~Правилами користування\~платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про що свідчить підпис [PERSON] в анкеті-заяві позичальника. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 [PERSON] та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно із п. 1.1.3.2.3 [PERSON] передбачено можливість односторонньої зміни банком тарифів - за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по банківському рахунку. Відповідно до п.2.1.1.5.5. [PERSON] позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом відсотками за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісію, на умовах, передбачених договором. Згідно із п.2.1.1.7.6. [PERSON] при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмір 500грн. плюс 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Згідно із п.2.1.1.12.11 [PERSON] банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань в разі їх невиконання боржником або неналежного виконання. Відповідачем були порушенні умови договору і станом на 06 травня 2018 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 80 922 грн. 34 коп., яка складається з: 13\~510,55 грн. заборгованість за кредитом, 60\~582,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2500,00 грн.- заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина), 3829, 64 грн. (процентна складова). Згідно із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальником,\~у якій\~зазначено що,\~підписана заява\~разом з\~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг,Правилами\~користування платіжною\~карткою та\~Тарифами Банку,\~складає між\~сторонами кредитний\~договір. Однак,\~зазначені [PERSON]\~та правила\~надання банківських\~послуг не\~містять підпису\~відповідача.\~Позивачем не\~надано доказів,\~а судом\~не встановлено\~належних і\~допустимих доказів,\~які б\~підтверджували,\~що саме\~ці [PERSON]\~є складовою\~частиною укладеного\~між сторонами\~кредитного договору\~і що\~саме ці\~[PERSON] мав\~на увазі\~відповідач,\~підписуючи заяву\~позичальника,\~та відповіднобанком не доведено факту погодження між сторонами при укладенні договору підстав та умов нарахування відсотків, сплати комісії та пені. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16 посилання на внутрішні документи банка (правила, положення і т. д.), які не були підписані позичальником як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення, оскільки не можливо ідентифікувати, чи саме з цими умовами та правилами погоджувався позичальник, при отриманні банківської карти. Таким чином, надані позивачем [PERSON] та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримав у банку кредит у визначеному договором розмірі, однак позивачем не було доведено ту обставину, що [PERSON] та Правила надання банківських послуг, є невід'ємною частиною до анкети-заяви, і тому суд не може погодитись із сумою нарахованих відсотків, пені та комісії за користування кредитними коштами. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Оскільки розмір процентів не визначений умовами кредитного договору, то позивач має право на отримання процентів у розмірі, що визначається на рівні облікової ставки НБУ. Розрахунок процентів здійснюється за формулою: [Сума боргу] х [Ставка НБУ (%)] / 100% / 365 днів х [Кількість днів]= [Сума]. Таким чином, загальний розмір процентів за користування кредитними коштами складає 9932 грн. 19 коп. Разом з тим, визначаючи розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з того, що за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено строк позовної давності 1 рік. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 1901 грн. 58 коп. Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення штрафів з відповідача на користь позивача суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на корить позивача штрафів у розмірі 4329 грн. 64 коп. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 25 344грн. 32 коп. за кредитним договором № б/н від 23 грудня 2011 року, з яких: 13 510 грн. 55 коп. заборгованості за кредитом; 9 932 грн. 19 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1901 грн. 58 коп. заборгованість за пенею. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи,\~що позов\~задоволено на\~31,31\~%\~(25\~344,32\~грн./80922,34\~грн.х100%),\~тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 68 коп. (1 762/100%х31,31%).

Outcome: partial