Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-05 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до КПУЖГ Печерського району м. Києва «Печерськжитло» про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилається на те, що 17.10.2016 року після включення центрального опалення, стялося залиття належної йому на праві приватної власності квартири [ADDRESS], в результаті чого йому було спричинено майнову шкоду. Як зазначає позивач, залиття сталося внаслідок зношення трубопроводу системи центрального опалення, про що було складено відповідний акт. Враховуючи те, що відповідач добровільно не має наміру відшкодувати спричинену шкоду, позивач звернувся до суду. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в позові та вказує на те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до п. 15 Розпорядження Київської міської ради ІІ сесія VІІ скликання від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» для посилання ефективності управління майном та вдосконалення роботи комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва і здійснюють свою діяльність у сфері утримання та обслуговування житлового фонду, Київська міська рада вирішила перейменувати комунальне підприємство Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва» в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та віднести його до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Також, як зазначає відповідач, згідно з цим розпорядження КП «Печерсьжитло» та інші комунальні підприємства зобов'язані передати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» передати нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади та перебували на балансі станом на 01 серпня 2014 року. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та встановивши характер правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири [ADDRESS]. 17.10.2016 року аварійною службою КП по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» було здійснено запуск центральної системи опалення в будинку [ADDRESS]. Як стверджує позивач та не спростовує відповідач після запуску системи опалення відбулася аварія, почався вилив гарячої води з системи центрального опалення, в результаті чого відбулося залиття квартири [NUMBER] та [NUMBER], яка знаходиться поверхом нижче цього ж будинку. Згідно з актом б/н від 21.09.2017 року виявлено, що на внутрішньо квартирному трубопроводі централізованого опалення, після першого відгалуження від стояка аварійною службою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерскього району м. Києва» було встановлено хомут. На момент обстеження витоків не виявлено. Власнику рекомендовано провести заміну старих внутрішньо квартирних трубопроводів центрального опалення на нові. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Статтею 19 вказаного Закону визначено, що особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Як вбачається з наданих сторонами доказів, Розпорядження Київської міської ради ІІ сесія VІІ скликання від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» КП УЖГ Печерського району м. Києва «Печерськжитло» зобов'язано передати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації , інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року. Таким чином, посилання відповідача на те, що вони є неналежним відповідачем у справі підтверджуються матеріалами справи. Як вбачається зі змісту ст. ст. 48, 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно того відповідача, який зазначений в ньому. Тобто, визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість,встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи (17 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18). Позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну відповідача у справі, а отже суд позбавлений можливості за власної ініціативи здійснити таку заміну. Таким чином, звертаючись з даним позовом до суду позивач невірно визначив особу, яка має відповідати за спричинення матеріальної шкоди. Зміст права на справедливий суд, в силу п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, полягає у праві кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Оскільки позивач чи його представник не заявляв клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів), тому суд вимушений відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

Outcome: dismissed