Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що з 26 листопада 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони мешкають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження їх родини недоцільне, а тому просила шлюб між ними розірвати. 02 серпня 2018 року з відділу реєстрації та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області судом була отримана інформація щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідача. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував. Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, фіксація судового процесу технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилась. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданим 09 березня 2005 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області. Від цього шлюбу мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6, 9). Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у лютому 2018 року і з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Оскільки позов був задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача, у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а сами - витрати по оплаті судового збору у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved