Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У червні 2014р. позивач звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 26.03.2005р. було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис №383. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та сімейні цінності, несумісності характерів, постійних сварок, що призвело до того, що понад рік сторони проживають окремо один від одного, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, спору щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя чи спору щодо визначення місця проживання дитини на має, дитина проживає разом з відповідачем, просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участі його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 26.03.2005р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №383, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]». У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейних цінностей. Понад рік сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, їх спільна дитина проживає разом з відповідачем, спору про місце проживання дитини чи майнового спору між сторонами не має, примирення та збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, а також, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Крім того, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved