Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У січня 2015 р. позивач звернулась до суду із зазначеним позовом вказуючи, що з 26.09.1998 р. по 12.07.2005 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Під час шлюбу у сторін [INFO] р. народилась донька [PERSON]. Як вказує позивач, безпосередньо після народження вона з дочкою потрапили до лікарні, і відповідач не відвідував нас, натомість зловживав алкоголем та розважався із друзями. Після одужання позивач з дочкою переїхали до батьків позивача, де проживали 6 міс. поспіль в період реабілітації, і за цей час відповідач навідувався до нас менше 5 разів. Коли спільній донці виповнилося 2 р., відповідач [PERSON] зрадив позивача з іншою жінкою, що змусило позивача піти від нього до сестри [PERSON], в якої вона прожила близько 1 р. За цей час відповідач навідував дочку не більше 5 разів і майже завжди був напідпитку. Після 1 р. окремого проживання позивача спробувала налагодити спільне життя, але з'ясувалося, що відповідач не змінив свого ставлення до сім'ї. 12.07.2005 р. між сторонами було розірвано шлюб, і також було винесено рішення про стягнення аліментів із відповідача [PERSON] в розмірі 1/3 частини доходів до досягнення повноліття - [INFO] р., і аліменти відповідач належно виконував протягом 5 р. - до 31.12.2010 р. У подальшому з 2005-2008 р. відповідач навідував дочку не більше 10 разів, і більше на потреби жодної копійки не надав, подарунків не купляв, відпочинок не оплачував, мотивуючи це відсутністю коштів, але інколи відповідач забирав дочку до себе. Такі зустрічі (зі слів позивача) погано впливали на дитину, оскільки ентузіазму у відповідача вистачало максимум на 1 год. уважного ставлення до дочки. Після чого, відповідач починав займатися звичайними справами, забуваючи про потреби дитини, і повертав дочку голодною та знервованою. При цьому стверджував, що дочка йому без мене не потрібна. Як вказує позивач, з 2009 р. відповідач [PERSON] зовсім зник із нашого життя, перестав не тільки відвідувати дитину, але і телефонувати. Не вітав дочку із днем народження та іншими святами. Спочатку дочка переживала з цього приводу, але згодом перестала згадувати відповідача, оскільки його місце зайняв теперішній чоловік позивача - [PERSON] Протягом 2011-2014 р. у відповідача утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 59289,31 грн. Як вказує позивач, 29.05.2010 р. позивач уклала шлюб із [PERSON] Від даного шлюбу у позивача [INFO] р. народилась донька - [PERSON] Тому на підставі вищевикладеного просить суд винести рішення про позбавлення [PERSON] 1975 р.н. (і.к. [NUMBER]) батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO], стягнути з відповідача судовий збір на свою користь у сумі 243,60 грн. У судовому засіданні позивач та представник вказані позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений судом через засоби масової інформації. Представник 3 особи - служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації підтримав даний позов. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Як встановлено судом, з 09.1998 р. по 12.07.2005 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Згідно свідоцтва про народження а/з № 267 від 23.03.2005 р., у позивача та відповідача народилась дитина - [PERSON] 2001 р.н. (а.с. 11). Як з'ясовано судом, безпосередньо після народження позивач з дочкою потрапили до лікарні, і відповідач не відвідував нас, натомість зловживав алкоголем та розважався із друзями. Після одужання позивач з дочкою переїхали до батьків позивача, де проживали 6 міс. поспіль в період реабілітації, і за цей час відповідач навідувався до нас менше 5 разів. У відповідності до п. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Як з'ясовано судом, 12.07.2005 р. між сторонами було розірвано шлюб, і також було винесено рішення про стягнення аліментів із відповідача [PERSON] в розмірі 1/3 частини доходів до досягнення повноліття - [INFO] р., і аліменти відповідач належно виконував протягом 5 р. - до 31.12.2010 р. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як з'ясовано судом, за період з 2005-2008 р. відповідач [PERSON] навідував свою дочку не більше 10 разів, і при цьому стверджував весь час, що дочка йому не потрібна. Таким чином з огляду на зазначене із врахуванням того, що відповідач [PERSON] так і у судове засідання не з'явився, суд позбавляє відповідача [PERSON] 1975 р.н. батьківських прав відносно [PERSON] [INFO]

Outcome: approved