Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в особі Центральної районної лікарні Володарського району, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року [PERSON] було поновлено на роботі на посаді дільничої сестри медичної терапевтичного кабінету поліклінічного відділення у Центральній районній лікарні Володарського району Донецької області з 09 квітня 2013 року, стягнено на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду. 17 лютого 2014 року вказане рішення було виконане лише в частині оплати вимушеного прогулу та моральної шкоди. Виконання рішення в частині поновлення її на роботі відбулося лише 26 травня 2014 року. Просить суд поновити строк звернення до суду з вказаним позовом, визнавши причини його пропуску поважними, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у період з 27 листопада 2013 року по 25 травня 2014 року в розмірі 6792,94 гривні, а також моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. У судове засідання позивачка не з'явилася, оскільки знаходиться за межами України, в її інтересах за нотаріально посвідченою довіреністю діє представник [PERSON], який позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, пояснив, що 26 травня 2014 року [PERSON] було було виконане рішення апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року в частині поновлення [PERSON] на роботі у Центральній районній лікарні Володарського району на посаді палатної медичної сестри терапевтичного відділення. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з письмовими заявами про виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі, однак відповідач посилався на неможливість його виконання з причини відсутності вказаної в рішенні суду про поновлення на роботі вакансії. У зв'язку з цим позивачка була змушена знов звертатися до апеляційного суду Донецької області з заявою про роз'яснення рішення Апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року, а потім до Володарського районного суду Донецької області про зобов'язання примусового виконання вказаного рішення. Також вказав, що діями відповідача позивачці завдано моральну шкоду, оскільки не з її вини рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі тривалий час не виконувалось, що призводило до додаткових переживань та втрати душевного спокою позивачки, яка в цей час знаходилася у стані вагітності, та потребувало додаткових зусиль до організації свого життя. Просив стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у період з 27 листопада 2013 року по 25 травня 2014 року в розмірі 6792,94 гривні, у стягнення моральної шкоди 1000 гривень. Просив також поновити строк для звернення до суду з вказаним позовом, визнавши причини його пропуску поважними, посилаючись на те, що з 27 травня 2014 року по 29 вересня 2014 року [PERSON] знаходилася у відпустці по вагітності та родах, з 30 вересня 2014 року і до теперішнього часу знаходиться у відпустці по догляду за дитино [PERSON], народженим 14 серпня 2014 року, до досягнення дитиною трирічного віку, у зв'язку з загостренням обстановки у Донецькій області, піклуючись про безпеку своїх дітей вона була змушена з 03 вересня 2014 року по 15 жовтня 2014 року, а потім з 21 березня 2015 року і до теперішнього часу виїхати за межі України. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що виконання рішення апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року в частині поновлення позивачки на роботі не виконувалося не з вини відповідача, а у зв'язку з відсутністю вказаної у рішенні суду про поновлення на роботі посади. Відповідачем було надано позивачці список існуючих у нього вакансій, однак у формі заяви позивачка надала згоду на запропоновану їй для поновлення на роботі посаду лише 23 травня 2014 року, після чого в той самий день наказом заступника головного лікаря ЦРЛ Володарського району позивачку було поновлено на роботі з 26 травня 2014 року. Просила в позові відмовити, у вирішенні вимоги про поновлення строку для звернення до суду з позовом поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~236\~КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. 26 листопада 2013 року апеляційним судом Донецької області винесене рішення про поновлення [PERSON] на посаді дільничої сестри медичної терапевтичного кабінету поліклінічного відділення ЦРЛ Володарського району Донецької області з 09 квітня 2013 року, стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8870,12 гривень, моральну шкоду у сумі 200 гривень. 26 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до ЦРЛ Володарського району з заявою про надання відомостей про вакантні посади, заява зареєстрована за №574. 29 листопада 2013 року [PERSON] звернулася з заявою до ЦРЛ Володарського району з заявою про видачу наказу про поновлення її на роботі в ЦРЛ, надання відомостей про існуючі вакантні посади, оскільки відсутня посада дільничої сестри медичної терапевтичного кабінету поліклінічного відділення, оформлення з її згоди на посаду, внесення відповідного запису до трудової книжки. 02 грудня 2013 року [PERSON] звернулася повторно до відповідача з проханням виконати рішення апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року. 29 листопада 2013 року відповідачем направлено лист [PERSON], з яким вона ознайомлена 02 грудня 2013 року, про те, що з 01.01.2012 року посади дільничої сестри медичної терапевтичного кабінету поліклінічного відділення у складі ЦРЛ не передбачено, тому виконати рішення суду не має можливості, а також надали перелік вакантних посад ЦРЛ, запропонували в строк до 20 січня 2014 року надати до відділу кадрів відмову або згоду на переведення на іншу посаду. 16 грудня 2013 року відповідачем на адресу [PERSON] знов направлено лист про неможливість виконання рішення суду від 26 листопада 2013 року у зв'язку з відсутністю посади, на яку [PERSON] поновлено, та водночас повідомлено про те, що відповідачем подано касаційну скаргу на вказане рішення суду. 19 грудня 2013 року [PERSON] надає відповідь на лист від 29 листопада 2013 року про згоду на переведення на посаду сестри медичної стаціонару терапевтичного відділення з окладом 1345 гривень. 23 травня 2014 року [PERSON] надіслала відповідачу заяву з повторним проханням виконати рішення апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року про поновлення на роботі, та повторно надано згоду на переведення до терапевтичного відділення ЦРЛ на посаду палатної сестри стаціонару. 23 травня 2014 року, заступником головного лікаря ЦРЛ Володарського району Донецької області видано наказ №51/01-ос про поновлення та переведення [PERSON] за її згодою на посаду палатної медичної сестри терапевтичного відділення з 26 травня 2014 року, підстава рішення апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року. Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки [PERSON] про стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, оскільки така затримка була допущена з вини відповідача. Розрахунок середнього заробітку приведений у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року. Станом на 26 травня 2014 року, на день виконання рішення апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року, затримка становила 121 день: листопад 2013 року 3 дні, грудень 2013 року 22 дні, січень 2014 року 21 день, лютий 2014 року 20 днів, березень 2014 року 20 днів, квітень 2014 року 21 день, травень 2014 року 14 днів. Суд бере до розрахунку середньоденний заробіток [PERSON], встановлений рішенням апеляційного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року, яке набрало чинності, і який становить 56,14 гривень. Таким чином середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить 6792,94 гривні (121д. Х 56,14=6792,94) і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно вимог ст. 237-1 КзпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Суд, враховуючи порушення відповідачем законних прав [PERSON], зволікання з виконанням рішення суду, не дивлячись на неодноразові звернення позивачки з вимогами про його виконання, факт перебування [PERSON] в той період у стані вагітності, вважає позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди обґрунтованим, та необхідним стягнення моральної школи у розмірі 500 гривень. Відповідно до вимог ст. 233 КзпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2012\~від 22.02.2012 роз'яснення, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. За ст. 234 КзпП України районний,\~районний у\~місті,\~міський чи\~міськрайонний суд\~може поновити\~ці строки разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу. Позивачкою заявлене клопотання про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, викладені обставини його пропущення, таким чином, суд вважає за можливе поновити [PERSON] тримісячний строк для звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та моральної шкоди, визнавши причини й його пропуску поважними. Згідно\~ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial