Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку № 1, розташованого по вул. 50 років СРСР в с.Кавуни Арбузинського району Миколаївської області. 29 жовтня 2013 року її мати [PERSON], яка померла 16 лютого 2014 року, на прохання свого сина [PERSON] зареєструвала його співмешканку та її дітей в своєму будинку. Однак з моменту реєстрації відповідачі у будинку не проживали. На даний час вона має намір продати будинок, однак не може це зробити так як відповідачі відмовляються добровільно знятися з реєстрації. На підставі викладеного позивач прохала визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком № 1, розташованим по вул. 50 років СРСР в с. Кавуни Арбузинського району Миколаївської області. Під час судового розгляду представник позивача уточнила заявлений позов та прохала вважати, що відповідач [PERSON] діє у власних інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснили, що мають бажання знятися з реєстрації у будинку, який належить позивачу, однак не можуть це зробити, поскільки будинок у якому вони постійно проживають однією сімєю з 2011 року, є невведеним в експлуатацію і тому вони не можуть там зареєструватися. Також зазначили, що відповідач [PERSON] після смерті матері допомагав там робити ремонт, залишався на 2-3 дні, коли сварився з [PERSON], навідувався годувати собаку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у власності позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23 квітня 2015 року Арбузинською державною нотаріальною конторою, перебуває житловий будинок № 1, розташований по вул. 50 років СРСР в с.Кавуни Арбузинського району Миколаївської області. Як вбачається з довідки Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області № 1018 від 16 червня 2015 року, копії будинкової книги, що є в матеріалах справи, у вказаному вище будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 29 жовтня 2013 року. Позивач та відповідач [PERSON] є рідними сестрою та братом, а померла [PERSON] їх матірю. Як вбачається з акту від 19 травня 2015 року, що є в матеріалах справи, встановлено факт непроживання відповідачів та їх неповнолітніх дітей з 29 жовтня 2013 року у будинку № 1, розташованому по вул. 50 років СРСР в с. Кавуни Арбузинського району Миколаївської області. Вказаний факт також підтверджується поясненнями позивача, свідків [PERSON], [PERSON], самих відповідачів. Доводи відповідачів про тимчасове (2-3 дні) проживання відповідача [PERSON] у спірному житловому будинку, проведення там ремонту не свідчить про те, що житловий будинок № 1, розташований по вул. 50 років СРСР в с. Кавуни Арбузинського району Миколаївської області, був постійним його місцем проживання. Відповідно до ст.ст.41, 47 Конституції України, ст.391 ЦК України, ст.9 ЖК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статті 150, 156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім»ї власника будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин з власником і спільним з ним проживанням у цьому будинку. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Неможливість здійснити реєстрацію у недобудованому будинку не може бути поважною причиною відсутності відповідачів за місцем реєстрації у розумінні ч.2 ст. 405 ЦК України. За такого, поскільки відповідачі не подали доказів на підтвердження поважності причини відсутності у спірному житловому будинку більше року, постійно проживали у цей період у житловому будинку № 6, розташованому по вул. Верхній в смт. Арбузинка Миколаївської області, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та до задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved