Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису. В обґрунтування позову зазначав, що 23.09.2005 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що 23.09.2005 року Ленінським відділом реєстрацій актів цивільного стану було зроблено актовий запис № 586. [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON], про що 12.06.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 428. Батьком народженої дитини згідно ч. 1 ст. 122 СК України було записано позивача. З відповідачем вони проживали спільно з моменту реєстрації шлюбу та по червень 2012 року. За час спільного проживання з відповідачем позивач був впевнений, що дитина зачата ним, був впевнений у своєму батьківстві, не знав та не міг знати про відсутність кровного споріднення з дитиною. На початку квітня 2014 року відповідач повідомила йому, що дитина [PERSON] не є дитиною позивача, а народжена від іншого чоловіка, що підтверджується відповідачем. Посилаючись на ч. 1 ст. 136 СК України позивач просив суд виключити відомості про батьківство [PERSON], [INFO], з актового запису № 428 про народження [PERSON], [INFO], Орджонікідзевським відділом державної реєстрації служби Запорізького міського управління юстиції. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнала та підтвердила те, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] Запис про батька доньки вона зробила сама на підставі свідоцтва про шлюб. Вислухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 23.09.2005 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12.06.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Частинами 1, 2 ст. 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Звертаючись до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису і в судовому засіданні, позивач не надав суду жодного належного доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Єдиним доказом на підтвердження того, що [PERSON] не є батьком малолітньої [PERSON] позивач зазначав пояснення відповідача та визнання нею позовних вимог. Проте, на думку суду, враховуючи категорію спору за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом, а також з урахуванням інтересів та прав малолітньої дитини, суд вважає, що визнання позову відповідачем не є достатньою підставою для задоволення позову про виключення відомостей про батьківство. Судом, на виконання вимог ст. 11 ЦПК України, в судовому засіданні було роз'яснено позивачу право на звернення до суду з клопотанням про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення факту наявності/відсутності кровного споріднення позивача та [PERSON] між особою, проте, позивач відмовився від заявлення такого клопотання, наполягаючи на тому, що на його думку підставою для задоволення позову є те, що відповідач сама зазначає про те, що він не є батьком дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, і враховуючи те, що ним не доведено відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON], батьком якої він записаний, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed