Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами 25.12.2004; покласти витрати, пов`язані з реєстрацією розірвання шлюбу на відповідача; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позивач зазначила, що 25.12.2004 між сторонами міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1428. Від шлюбу у сторін народилися син [PERSON] та донька [PERSON] . Сімейне життя між сторонами протягом останніх років поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Любов та повага між сторонами відсутні, спільне господарство сторони не ведуть. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе і тому просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 12.06.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 06.07.2020 року до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог та усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 08.07.2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про хід судової справи. Відзиву на позовну заву, будь-яких заяв чи повідомлень від відповідача до суду не надходило. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотань про проведення судового засідання. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що 25.12.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, про що було складно відповідний актовий запис № 1428 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції 15.03.2006 року, актовий запис № 194), та доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 18.03.2009 року, актовий запис № 1290). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Подружжя втратило любов та повагу один до одного. Спільне господарство сторони протягом останніх років не ведуть. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право після розірвання шлюбу залишити своє шлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved