Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 травня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON]. від даного шлюбу в нас народилася донька [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Вони перестали розуміти один одного, у них різні погляди на сімейне життя та різні характери, різне ставлення до сімейних відносин та виховання дитини. Подальше спільне проживання суперечить їхнім спільним інтересам. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 08 травня 2010 року у Відділі актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, актовий запис № 141. Позивач в судове засідання не зявивсь. Направив до суду телеграму, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилась. Просила позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне «Стефаненко». Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2010 року у Відділі актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, актовий запис № 141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області від 08.05.2010 року, Серія 1-НО № 206100. Від спільного подружнього проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області 03 серпня 2010 року, Серія І-НО № 344203. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Вони перестали розуміти один одного, у них різні погляди на сімейне життя та різні характери, різне ставлення до сімейних відносин та виховання дитини. Подальше спільне проживання суперечить їхнім спільним інтересам. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 травня 2010 року у Відділі актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, актовий запис № 141 . З огляду на те, що від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про те, що після розірвання шлюбу вона просить змінити прізвище на дошлюбне «Стефаненко», суд вважає за доцільне під час розірвання шлюбу та його державної реєстрації змінити [PERSON] прізвище на дошлюбне - «Стефаненко». Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved