Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

У травні 2018 р. ТОВ «Агентство нерухомості «Аресенал» звернулось до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 11 травня 2017 р. було укладено договір № 499р про надання послуг, повязаних із продажем обєкта нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 34а, площею 46 кв.м. Позивач належним чином надав послуги відповідачеві, оскільки відповідач здійснив відчуження вказаного обєкта нерухомості 22 грудня 2017 р. громадянці [PERSON] Однак, відповідач, всупереч умовам укладеного договору, не здійснив оплати за надану послугу в розмірі 5% від вартості обєкта нерухомості, що становить 37\~100,00 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено вимогу від 19 січня 2018 р. № 03/18 про підписання акту здачі-приймання послуг та сплату заборгованості, проте лист було повернуто на адресу позивача за закінченням терміну зберігання, проте в силу умов п. 6.7 договору дана вимога вважається врученою. Оскільки відповідач добровільно не сплатив суму заборгованості за договором, тому на користь позивача відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підлягає стягненню вказана сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. З наведених підстав, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції в розмірі 38\~720,68 грн. та 3% річних в розмірі 445,20 грн., покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору (а.с. 24) Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 червня 2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 27). Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у справі за його відсутності, в заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями, проте конверти із поштовими відправленнями були повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відмову відповідача від отримання судових повісток. Відповідно до ч. 9 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК України) особа,\~яка відмовилася\~одержати судову\~повістку,\~вважається повідомленою.Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. За таких обставин судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із занесенням до протоколу судового засідання. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 11 травня 2017 р. між [PERSON] як Замовником та ТОВ «Агентство нерухомості «Арсенал» як Виконавцем укладено договір № 499р про надання послуг, повязаних із продажем нерухомості (а.с. 68). Відповідно до умов договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає зобовязання від імені та за рахунок Замовника надати комплекс послуг, повязаних із продажем обєкта нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Патріотична, 34 а, площею 46 кв.м, за стартовою ціною 742\~000 грн., що еквівалентно 28\~000 доларів США (пп. 1.1, 1.2). За п. 1.4 договору послуги вважаються наданими Виконавцем з моменту укладення угоди про продаж обєкта. При цьому під «продажем Обєкта» розуміється укладення Замовником в період дії Договору будь-якої угоди з третьою особою, на підставі якої в момент її укладання, або в майбутньому, буде здійснено перехід права власності на обєкт від Замовника третій особі. Згідно з п. 2.2.3 договору Замовник визнає, що будь-які угоди, повязані із продажем обєкта в період дії договору, укладені між Замовником та третіми особами, будуть вважатися укладеними за допомогою Виконавця. В звязку із цим Виконавець має беззаперечне право на отримання винагороди в розмірі, визначеному п. 3.1 договору. Згідно з пп. 3.1, 3.2 договору, в разі продажу обєкта за виконані за цим договором роботи (послуги) Замовник оплачує винагороду Виконавцеві в розмірі 5% від суми угоди (вартості Обєкта), зазначеної у п. 1.2 договору. Належну Виконавцеві винагороду Замовник зобовязаний оплатити протягом 3 днів з моменту укладання договору про перехід права власності на обєкт. Строк дії договору визначено сторонами в п. 6.1 та становить до 31 грудня 2017 р. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших Реєстрів № 118892820 від 29 березня 2018 р., 22 грудня 2017 р. право власності на вищезазначений обєкт нерухомості було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2017 р. (а.с. 9). Отже, в даному випадку відбувся перехід права власності на обєкт нерухомості в період дії вищезазначеного договору між сторонами, а тому в силу вищезазначених умов договору у позивача виникло право на одержання від відповідача грошової винагороди за надані послуги. Виходячи із умов п. 3.1 договору, розмір такої винагороди складає 37\~100,00 грн. (5% від 742\~000 грн.). Проте, у строк, передбачений п. 3.2 договору відповідач винагороду позивачеві у вказаному розмірі не сплатив, з огляду на що листом від 19 січня 2018 р. за № 03/18 позивач направив відповідачеві вимогу про необхідність оплати за надані послуги (а.с. 11). Конверт із поштовим направленням вказаного листа повернувся на адресу позивача з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 13). В силу п. 6.7 договору дана вимога вважається врученою відповідачеві. У відповідності до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. За змістом частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною першою статті 903 ЦК України визначено, що \~якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Крім того, за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права випливає, що в разі порушення умов договору, з боржника підлягає стягненню, окрім суми основного боргу, також інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме, отримавши послуги, не оплатив їх вартість позивачеві, у звязку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановлених цим договором та законом правових наслідків його неналежного виконання. Згідно з наданим позивачами розрахунком, з 26 грудня 2017 р. по 20 травня 2018 р. розмір суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції склав 38\~720,68 грн., а 3% річних 445,20 грн. З урахуванням того, що зазначений розрахунок з урахуванням засад змагальності не був спростований відповідачем, суд вважає за можливе покласти його в основу даного рішення. Отже, загальна сума, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, становить 39\~165,88 гривень. Відтак, позов ТОВ «Агентство нерухомості «Арсенал» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~762,00 грн. (а.с. 1). На підставі ст.ст. 19, 89, 141, 244245, 259, 264, 265, 272273, 274279, 280283, 289 ЦПК України, суд

Outcome: approved