Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за угодою про надання кредиту у розмірі 1 084,74 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що згідно Статуту, затвердженого Наказом МОН України № 811 від 11.08.2010р., змінено назву позивача: з Національного гірничого університету на Державний вищий навчальний заклад «Національний гірничий університет». Згідно Статуту, затвердженому Наказом МОН України № 294 від 29.03.2018р., змінено назву позивача: з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на Національний технічний університет Дніпровська політехніка». Національний технічний університет «Дніпровська політехніка» (далі - Університет) є вищим навчальним закладом державної форми власності підпорядкований Міністерству освіти і науки України. Гроші на здобуття вищої освіти виділялись Національному гірничому університету з Державного бюджету України через Міністерство науки і освіти України і повертаються при сплаті одержувачами кредитів кредитних коштів знову до Державного бюджету України через МОН України. 01.09.2003 року між Національним гірничим університетом та [PERSON] (одержувач кредиту) було укладено Угоду №1/ЛК ГРФ-03 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно п. 1 Угоди Університет надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття в Університеті вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за спеціальністю Гідрогеологія за денною формою навчання у розмірі 2 100 грн. на навчальний рік та 8 200 грн. на весь термін навчання. Виконання Університетом зобов'язань щодо надання кредиту [PERSON] у загальному розмірі 8 200 грн. підтверджується видатковими касовими ордерами від 23.12.2003 р. - на суму 2100 грн. та від 25.02.2004 р. - на суму 6100 грн. (відповідно до службової записки від 02.03.2010 р. оригінали ордерів були знищені у зв'язку з закінченням строку зберігання і до позову додаються роздруковані ордери з комп'ютерної програми). Згідно п. 3.3 Угоди одержувач кредиту зобов'язався повернути протягом 15 років всю суму наданого Університетом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із Університету - починаючи з третього місяця після відрахування. У зв'язку з відмовою одержувача кредиту від пільгового державного кредиту: продовження навчання у 2004-2005 навчальному році за власні кошти, між сторонами було укладено Додаткову угоду від 01.02.2005 р., в якій пункт 6.1 Угоди викладено в наступній редакції: «6.1. Одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 6900 грн. та три відсотки за користування ним на навчання готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національного гірничого університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з червня 2006 року по червень 2021 року. В порушення норм статей 525, 526 ЦК України [PERSON] до теперішнього часу кредитні кошти не повернуто. Так, розмір заборгованості [PERSON] за 2017 рік складає: тіло кредиту - 546,67 грн., нараховані відсотки за 2015 рік - 243,00 грн., нарахована пеня - 295,07 грн., а всього 1 084,74 грн. У 2010 році прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі МОН України та Університету звертався до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитною угодою, яка станом на 01.03.2010 року складала: 2157,79 грн. - тіло кредиту, 892 грн. - відсотки за користування кредитом, 978,21 грн. - пеня згідно п. 7.2 Угоди, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2010 року був задоволений. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2013 р. по справі № 419/7623/2012 з [PERSON] на користь Університету стягнуто заборгованість за договором про надання пільгового державного кредиту в розмірі: 1 568,90грн. - тіло кредиту, 729,00грн. - відсотки за користування кредитом, 2443,55 грн. - пеня за період з 01.03.2010 по 07.03.2012 р. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2017 року по справі № 204/620/17 з [PERSON] на користь Університету стягнуто заборгованість за договором про надання пільгового державного кредиту в розмірі 1 640,00 грн. - тіло кредиту, 789,67грн. - відсотки за користування кредитом, 336,73 грн. - пеня за 2017 рік. Тому, Національний технічний університет «Дніпровська політехніка» вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості за угодою про надання кредиту. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 вересня 2003 року між Національним гірничим університетом, правонаступником якого є Національний технічний університет «Дніпровська політехніка», та [PERSON] було укладено Угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 1/ЛК ГРФ-03, відповідно до умов якого останній було надано цільовий пільговий державний кредит для здобуття в Національному гірничому університеті вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за спеціальністю Гідрогеологія за денною формою навчання у розмірі 2100,00 грн. на навчальний рік та 8 200,00 грн. на весь термін навчання (а.с. 7). [PERSON] зобов'язалася протягом 15 років повернути всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із університету - починаючи з третього місяця після відрахування, що визначено у п. 3.3 вищевказаної Угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в України» від 05.02.1993 року № 2998-XII молоді громадяни можуть одержувати за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів пільгові довгострокові кредити для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання, незалежно від форм власності, що діють на території України. Зазначені кошти передбачаються у відповідних бюджетах окремим рядком. Згідно абзацу 1 пункту 3 «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів на здобуття вищої освіти», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916 кошти на надання кредитів передбачаються у Державному бюджеті України - МОН (Міністерство освіти і науки України) для оплати навчання у вищих навчальних закладах усіх форм власності, крім комунальної, а також крім тих, що перебувають у власності Автономної Республіки Крим. Згідно до п. 22 вказаного Порядку, одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки МОН, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням до Державного бюджету України. Отже гроші на надання кредиту для здобуття вищої освіти за вищевказаним порядком виділяються Національному гірничому університету, правонаступником якого є Національний технічний університет «Дніпровська політехніка», з Державного бюджету України через МОН України і повертаються при сплаті одержувачами кредитів кредитних коштів до Державного бюджету України через МОН України. У зв'язку з відмовою відповідача [PERSON] як одержувача кредиту від пільгового державного кредиту і продовження навчання у 2004-2005 навчальному році за власні кошти, 01 лютого 2005 року Національним гірничим університетом, правонаступником якого є Національний технічний університет «Дніпровська політехніка», та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до угоди № 1/ЛК ГРФ-03 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якої п. 6.1 основної угоди було викладено в новій редакції та визначено, що одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 8 200,00 грн. та три відсотки за користування ним на навчання готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національного гірничого університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з червня 2006 року по червень 2021 року (а.с. 8). Позивач свої зобов'язання щодо надання відповідачу кредиту виконав повністю, що підтверджується видатковим касовим ордером від 23 грудня 2003 року на суму 2100,00 грн. (а.с. 9) та видатковим касовим ордером від 25 лютого 2004 року на суму 6 100,00 грн. (а.с. 10). Відповідач суму кредиту використав. Однак, у призначений строк повернення кредитних коштів та сплату відсотків не здійснював. Відповідач скористалась наданим кредитом, проте зобов'язання належним чином за кредитним договором не виконала, у призначений строк повернення кредитних коштів не здійснила та сплату відсотків не здійснювала. У зв'язку з цим, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2010 року було задоволено позовні вимоги прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Міністерства освіти України, Національного гірничого університету та стягнуто з [PERSON] на користь Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» 4 144,46 грн., а також судові витрати (а.с. 16-17). Крім того, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» заборгованість у розмірі 4 741,45 грн., яка складається з: тіло кредиту - 1 568,90 грн., відсотки за користування кредитом - 729,00 грн., пеня - 2 443,55 грн., а також судовий збір (а.с. 18-19). Також, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2017 року було стягнуто з [PERSON] на користь Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1 640,00 грн., нараховані відсотки за 2015 рік у розмірі 789,67 грн., нараховану пеню за період 2015 рік у розмірі 336,73 грн., судові витрати по справі у розмірі 1 600,00 грн., а всього 4 366,40 грн. (а.с. 20). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктами 7.1 та 7.2 Угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 1/ЛК ГРФ-03 від 01.09.2003 року, укладеної між позивачем та відповідачем, визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. У випадку ухилення Одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач кредиту сплачує Університету пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розрахунків заборгованості позивача, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за 2017 рік складає 1 084,74 грн., яка складається з: тіло кредиту - 546,67 грн., відсотки за користування кредитом - 243,00 грн., пеня - 295,07 грн. (а.с. 12-15). Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих відповідачу за угодою про надання кредиту. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення платежів за угодою про надання кредиту та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за угодою про надання кредиту на загальну суму 1 084,74 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 611, 625 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved