Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У травні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Волощука І.І., треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2014 року між [PERSON] та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» було укладено Договір банківського рахунку № 1121/18340/2014. Згідно п.1.1 Договору, Банк відкрив Клієнту поточний рахунок в валюті UAH (українська гривня) № [NUMBER], та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження Клієнта на здійснення операцій за рахунком, у тому числі на переказ грошових коштів з рахунку за допомогою платіжних інструментів. В свою чергу Клієнт оплачує послуги Банку на умовах Договору згідно Тарифів. Згідно банківського платіжного доручення № 01 від 29 серпня 2014 року на банківський рахунок позивача громадянином [PERSON] було 29 серпня 2014 року перераховано 180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. З метою отримання всієї суми грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку, Позивач неодноразово звертався до Відповідача та до Банку - Агенту з заявами, однак вони були проігноровані, а грошові кошти не повернуті. 17.12.2014 року Позивач подав Уповноваженій особі ФГВФО на тимчасову адміністрацію АТ «КБ «Експобанк» заяву стосовно виплати йому залишку коштів у розмірі 163 240, 00 грн. Проте на подану заяву не було надано жодної відповіді, а усно повідомлено, що для отримання коштів необхідно звертатися до Банку - Агенту. Після звернення до Банку - Агенту з'ясувалось, що Позивача не має у реєстрі вкладників. Тоді 20.02.2015 року Позивач повторно звернувся до Відповідача з заявою стосовно виплати йому залишку коштів у розмірі 163 240, 00 грн. Проте згідно відповіді Відповідача, Позивачу було відмовлено у виплаті грошових коштів з його поточного рахунку, та повідомлено, що останнього не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів. На сьогоднішній день Позивач не має можливості розпоряджатися та користуватися своїми грошовими коштами, оскільки вони неправомірно утримуються Відповідачем. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на користь позивача грошові кошти, що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] у розмірі 163 240, 00 грн. Відповідач - ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» подав до суду письмові заперечення від 25.06.2015 року проти позову, в яких зазначив, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 року № 15 розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію у АТ « КБ «Експобанк», про що офіційно повідомлено у газеті «Голос України». Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків є ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон). На підставі ч. 1 ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, аде не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в такому банку. Згідно ч. 5 ст. 39 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Статтею 52 Закону встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку. Таким, чином задоволення вимог окремих кредиторів Банку поза межами ліквідаційної процедури не допускається, окрім того, будь-які вимоги, що надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Враховуючи викладене, Відповідач просив відмовити [PERSON] в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив провести заочний розгляд справи за його відсутності. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 29.08.2014 року між [PERSON] та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» було укладено Договір банківського рахунку № 1121/18340/2014. Згідно п.1.1 Договору, Банк відкрив Клієнту поточний рахунок в валюті UAH (українська гривня) № [NUMBER], та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження Клієнта на здійснення операцій за рахунком, у тому числі на переказ грошових коштів з рахунку за допомогою платіжних інструментів. В свою чергу Клієнт оплачує послуги Банку на умовах Договору згідно Тарифів. Згідно банківського платіжного доручення № 01 від 29 серпня 2014 року на банківський рахунок позивача громадянином [PERSON] було 29 серпня 2014 року перераховано 180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. На день звернення до суду з позовом на відповідному рахунку Позивача нараховується грошова сума у розмірі 163 240, 00 грн., що не заперечувалось Відповідачем. З метою отримання всієї суми грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку, Позивач неодноразово звертався до Відповідача та до Банку - Агенту з заявами, однак вони були проігноровані, а грошові кошти не повернуті. 17.12.2014 року Позивач подав Уповноваженій особі ФГВФО на тимчасову адміністрацію АТ «КБ «Експобанк» заяву стосовно виплати йому залишку коштів у розмірі 163 240, 00 грн. посилаючись при цьому на п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону, яким встановлено, що обмеження, передбачене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону не поширюється на договори банківського рахунку вкладників. Проте на подану заяву не було надано жодної відповіді, а лише усно повідомлено, що для отримання коштів Позивачу необхідно звертатися до Банку - Агенту. Після звернення до Банку - Агенту з відповідною вимогою з'ясувалось, що Позивача не має у реєстрі вкладників. Тоді 20.02.2015 року Позивач повторно звернувся до Відповідача з заявою стосовно виплати йому залишку коштів у розмірі 163 240, 00 грн. Проте згідно відповіді Відповідача від 02.03.2015 року, зазначено, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 року рішення № 15 про початок ліквідації АТ «КБ «Експобанк» Фонд гарантування з 30.01.2015 року розпочинає виплати коштів вкладників. Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Також Позивачу було відмовлено у виплаті грошових коштів з його поточного рахунку, та повідомлено, що останнього не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів, а включено до переліку фізичних осіб-вкладників АТ «КБ «Експобанк», яким тимчасово заблоковано та тимчасово припинено виплату коштів. На сьогоднішній день позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами, оскільки вони неправомірно утримуються Відповідачем. Так, згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зі змісту ст. 1074 ЦК України вбачається, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 1 частини 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Разом з тим, п. 1 ч. 6 ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 статті 36, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Враховуючи ті обставини, що Позивач звертався до Відповідача під час введення тимчасової адміністрації з відповідною заявою про повернення грошових коштів, які знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] у розмірі 163 240, 00 грн і належать Позивачу, Відповідач незаконно відмовив у виплаті грошових коштів. Оскільки Позивач звертаючись з відповідною заявою діяв в межах п. 1 ч. 6 ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і мав право на задоволення його вимог, щодо повернення грошових коштів. Грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER], який відкритий на ім'я позивача, належать останньому на праві приватної власності. Відмова Відповідача у видачі належних позивачу коштів обмежує його право користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням норм статті 41 Конституції України Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Виходячи з вищенаведеного, позивач за договором банківського рахунку є споживачем послуг банку (клієнт банку). Відповідно, захист його прав як споживача регламентовано ЗУ «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до п. 17 ч. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Пунктом 14 ч. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», передбачено, що фінансовими послугами вважаються: банківські та інші фінансові послуги, що надаються відповідно до ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», до банківських послуг належить відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів. Таким чином, положення ЗУ «Про захист прав споживачів» поширюються на правовідносини між банком та клієнтом, які виникають з договору банківського рахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», та пункту 7 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги ту обставину, що Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, суд приходить до висновку про стягнення з Відповідача Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» в особі уповноваженої особи гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» на користь [PERSON] грошових коштів, які знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] у розмірі 163 240, 00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 16, 525, 526, 610, 629, 1066, 1074 ЦК України,

Outcome: approved