Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на тверду грошову суму. Уточнивши заявлені вимоги, позивач остаточно прохала суд стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1500 гривень щомісячно та 1/2 частину вартості додаткових витрат повязаних із навчанням дитини в сумі 2247 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав повністю. Заперечуючи проти зміни розміру аліментів пояснив, що його дохід не є мінливим. Вимогу щодо стягнення додаткових витрат відповідач вважає безпідставною, оскільки рішення про навчання сина англійській мові позивачкою було прийнято самостійно, без отримання на це його згоди. Проте проти того, що [PERSON] продовжував навчання він не заперечує. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши приєднані до справи письмові докази судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є сторони у справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Рішенням Комсомольського міського суду від 03.06.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.47). Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи із змісту ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи позов в частині вимог щодо зміни розміру аліментів, суд звертає увагу, що вихідним критерієм для збільшення або зменшення раніше визначеного розміру аліментів є зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених Законом. Згідно з наданою ПП «Фірма Піраміда КЄО» довідкою від 09.09.2016 року, відповідач [PERSON] починаючи з липня 2016 року працевлаштований на постійній основі на посаді слюсаря і його загальна сума доходу складає 2895,24 грн. За нормами ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом із тим, виходячи з положень ст.192 СК України, та враховуючи критерії для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд доходить висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються за рішенням Комсомольського міського суду на користь [PERSON] Розглядаючи справу у межах вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, суд наголошує про наступне. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина третя ст.185 СК). Згідно з приєднаними до матеріалів справи квитанціями, за період починаючи з листопада 2015 року і до травня 2017 року позивачкою на навчання дитини англійської мови витрачено 4494 грн. (а.с.43-36). Виходячи з розяснень, що містяться у пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі. За таких обставин, зважаючи на рівність обовязків кожного батьків щодо утримання дітей, вказана сума додаткових витрат підлягає поділу між сторонами у рівних частинах. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та їх сума підтверджується належними і допустимими доказами, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial