Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Центральноукраїнського національного технічного університету, по якому просив поновити його на посаді доцента кафедри автоматизації виробничих процесів в Центральноукраїнському національному технічному університеті та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.12.2020 року до дня поновлення його на роботі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працював у Центральноукраїнському національному технічному університеті (ЦНТУ) на посаді доцента кафедри АВП з 12.11.1997 р. за наказом № 195 К від 12.11.1997 р. Загальний стаж роботи позивача в закладі складає 40 років. Наказом № 250-К від 18.12.2020 р. позивача звільнено з роботи з 23.12.2020 р. у зв`язку із скороченням чисельності працівників ЦНТУ за п.1 ст.40 КЗпП України. Підставою для звільнення в наказі зазначено письмове повідомлення про звільнення від 23.10.2020 р., наявність згоди профспілкового комітету ЦНТУ, наказ про попередження про наступне звільнення за скороченням чисельності науково-педагогічних працівників № 4-01 від 22.10.2020 р. Вважає позивач звільнення незаконним, оскільки зміни в організації виробництва і праці не є підставою для звільнення, так як не відбулось скорочення штату установи. Крім того, власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов`язаних з вивільненням працівників. Вказує, що узгодження звільнення позивача з профспілковим комітетом ЦНТУ до 22.10.2020 р. не проводилося, про що свідчить відсутність підпису голови профкому в наказі № 4-01. Крім того, звільнення науково-педагогічних кадрів за скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпП України) з дотриманням усіх загальних норм трудового права має відбуватися наприкінці навчального року. У п. 13 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 20 грудня 1993 р. №455, передбачено, що звільнення педагогічних працівників у зв`язку зі скороченням обсягу робіт може відбуватися тільки наприкінці навчального року, в період завершення навчання з багатьох предметів. Нормативно-правовим актом, у якому йдеться про початок і кінець навчального року, є положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 2 червня 1993 р. Пункт 4.1 цього Положення передбачає, що «навчальний рік триває 12 місяців, розпочинається, як правило, 1 вересня і для студентів складається з навчальних днів, днів проведення підсумкового контролю, екзаменаційних сесій, вихідних, святкових і канікулярних днів». Виходячи зі специфіки розподілу навчального навантаження запланованого на 2020-2021 навчальний рік позивач вважає що на 83% виконав його в осінньому семестрі до 23.12.2020 р. та не отримав відповідну плату за виконану роботу /а.с. 1-3/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2021 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків. /а.с. 10-12/. 26.02.2021 року до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду. Згідно поданої позовної заяви позивач просив поновити його на посаді доцента кафедри автоматизації виробничих процесів в Центральноукраїнському національному технічному університеті та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату до дня поновлення його на роботі / а.с. 16, 17, 18-20/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін /а.с. 25-26/. Представником відповідача 26.04.2021 року через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та зазначила, що відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 07.04.2011 р. N 114/06/187-11 «Щодо надання роз`яснення» скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. Враховуючи галузеву специфіку одна штатна посада науково-педагогічного працівника визначається нормативами чисельності студентів відповідно до Нормативів чисельності студентів (курсантів), аспірантів (ад`юнктів), докторантів, здобувачів наукового ступеня кандидата наук, слухачів, інтернів, клінічних ординаторів на одну штатну посаду науково-педагогічного працівника у вищих навчальних закладах III і IV рівня акредитації та вищих навчальних закладах післядипломної освіти державної форми власності, затверджених Постановою КМУ від 17.08.2002 р. № 1134. Вказує, що мали місце зміни у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. На засіданні атестаційної комісії від 21.10.2020 р. деканом факультету автоматики та енергетики [PERSON] , до якого відноситься кафедра автоматизації виробничих процесів, була внесена кандидатура [PERSON] як такого який має найнижчі показники продуктивності праці, які враховуючи галузеву специфіку університету визначаються кадровими вимогами щодо провадження освітньої діяльності, визначеними у ліцензійних умовах провадження освітньої діяльності, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2015 р. № 1187. 22.10.2020 р. було видано наказ ЦНТУ № 11-01 «Про скорочення чисельності науково-педагогічних працівників» з зазначенням конкретних осіб, які підлягають скороченню. 23.10.2020 р. у приміщенні відділу кадрів ЦНТУ № 319 доценту [PERSON] було запропоновано ознайомитись з наказом від 22.10.2020 р. № 11-01 та запропоновано вакантні посади, однак позивач ознайомлюватись під підпис відмовився, про що складено акт від 23.10.2020 р. До того ж адміністрацією ЦНТУ у встановлений законодавством термін проводились консультації з профспілковим комітетом щодо скорочення науково-педагогічних працівників, про що свідчить примітка, зроблена Головою профспілкового комітету біля свого підпису на наказі від 22.10.2020 р. № 11-01. Наказу ж № 4-01 щодо скорочення науково-педагогічних працівників як зазначає позивач 22 жовтня 2020 року не було. Окрім того, адміністрацією ЦНТУ було надіслано до профспілкового комітету подання про розірвання трудового договору з науково-педагогічним працівником. Таке повідомлення не було надане адміністрації ЦНТУ профспілковим комітетом, в зв`язку з чим адміністрація відповідно до ч. 6. ст.. 43 КЗпП України розцінила це як згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] . Крім того, в п. 1 ст. 40 КЗпП України не зазначено, що скорочення має відбуватись наприкінці навчального року, а посилання на положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затверджене наказом МОН України від 02.06.1993 р., є не доречним через втрату ним чинності 26.12.2014 р. Окрім того, дія Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом МОН України від 20.12.1993 р. №455 не поширюється на заклади вищої освіти. Натомість, заклади вищої освіти діють в рамках чинного законодавства України, а державні заклади вищої освіти, яким є і ЦНТУ, знаходяться в управлінні Міністерства освіти і науки України та виконують його рекомендації. Така рекомендація в частині початку 2020-2021 навчального року з 07 по 15 вересня 2020 року була надана в Листі МОН України від 06.08.2020 р. № 1/9-423. До того до позовної заяви не додано жодного доказу щодо виконання індивідуального плану доцентом [PERSON] в осінньому семестрі 2020-2021 навчального року. Вказує, що з боку відповідача були виконанні обов`язки в частині дотримання строків при звільненні позивача у зв`язку зі скороченням штату/а.с. 36-92/. 12.05.2021 року від позивача поштою отримано відповідь на відзив, згідно якого вказано, що надані відповідачем у відзиві пояснення та документи свідчать, що підстав для застосування п. 1 ч. 1 ст. 40 КзпП України при розірванні з ним трудового договору не було, оскільки не відбувається ліквідація чи реорганізація, або перепрофілювання Центральноукраїнського національного технічного університету і при цьому скорочується чисельність або штат працівників. Вважає необґрунтованими посилання представника відповідача щодо втрати чинності Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах та щодо не поширення на заклади вищої освіти Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, оскільки вказане не підтверджено жодним нормативним документом. У відзиві є посилання лише на дату /а.с. 98/. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Допитаний в судовому засіданні свідок, [PERSON] , який працює завідувачем кафедри автоматизації виробничих процесів Центральноукраїнського національного технічного університету пояснив, що визначає активність продуктивності праці викладачів за пунктами, які викладені в ліцензійних умовах провадження освітньої діяльності. За останніми даними на травень 2020 року, [PERSON] подавав дані в яких його активність складала за останні 5 років порядку однієї або двох одиниць, тобто була найнижчим показником серед викладачів кафедри. Тому, звернувся до комісії скорочення із зверненням на двох викладачів, в тому числі і [PERSON] . Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що наказом №195-к від 12.11.1997 року [PERSON] переведений на посаду доцента кафедри автоматизації виробничих процесів Кіровоградського інституту сільськогосподарського машинобудування. Згідно наказу №9-к від 19.01.1999 року Кіровоградський інститут\~сільськогосподарського машинобудування перетворено на Кіровоградський державний технічний університет, а з 01.04.2004 року на Кіровоградський Національний технічний університет /наказ №73-к від 01.04.2004 року/, з 20.04.2017 року перейменовано на Центральноукраїнський національний технічний університет /наказ №73-к від 20.04.2017 року, а.с. 23/. Наказом Центральноукраїнського національного технічного університету №250-к про припинення трудового договору (контракту) від 23.12.2020 року [PERSON] , кафедра автоматизації виробничих процесів, доцент, який відмовився від переведення на запропоновані йому вакантні посади, у зв`язку із скороченням чисельності працівників ЦНТУ, п.1 ст. 40 КЗпП України звільнений 23.12.2020 року. Підстави звільнення: письмове повідомлення про звільнення від 23.10.2020 р. Згода профспілкового комітету ЦНТУ, наказ від 22.10.2020 р. №4-01 Про скорочення чисельності працівників /а.с. 22/. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 6, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю ст. 5-1\~КЗпП України визначено, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення. Згідно ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зокрема змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП,\~суди зобов`язані\~з`ясувати,\~чи дійсно\~у відповідача\~мали місце\~зміни в\~організації виробництва\~і праці,\~зокрема,\~ліквідація,\~реорганізація або\~перепрофілювання підприємства,\~установи,\~організації,\~скорочення чисельності\~або штату\~працівників,\~чи додержані\~власником або\~уповноваженим ним\~органом норми\~законодавства,\~що регулюють\~вивільнення працівника,\~які є\~докази змін\~в організації\~виробництва і\~праці,\~того,\~що працівник\~відмовився від\~переведення на\~іншу роботу\~або власник\~чи уповноважений\~ним орган\~не мав\~можливості перевести\~працівника за\~його згодою\~на іншу\~роботу на\~тому ж\~підприємстві,\~в установі,\~організації,\~чи користувався\~вивільнюваний працівник\~переважним правом\~на залишення\~на роботі\~та чи\~попереджався він\~за два\~місяці про\~наступне вивільнення. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював. Відповідно до Листа Міністерства праці та соціальної політики України від 07.04.2011 р. N 114/06/187-11 «Щодо надання роз`яснення» скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. Враховуючи галузеву специфіку одна штатна посада науково-педагогічного працівника визначається нормативами чисельності студентів відповідно до Нормативів чисельності студентів (курсантів), аспірантів (ад`юнктів), докторантів, здобувачів наукового ступеня кандидата наук, слухачів,інтернів, клінічних ординаторів на одну штатну посаду науково-педагогічного працівника у вищих навчальних закладах III і IV рівня акредитації та вищих навчальних закладах післядипломної освіти державної форми власності, затверджених Постановою КМУ від 17.08.2002 р. № 1134. Так, наказом Центральноукраїнського національного\~технічного університетувід 23.06.2020 р. № 97-К затверджена проектна штатна чисельність науково-педагогічних працівників на навчальний 2020-2021 рік, відповідно до якої кількість ставок за окремими кафедрами (включаючи кафедру автоматизації виробничих процесів) зменшилась до рівня нижче допустимого рівня мінімальної заробітної плати на одного працюючого в країні та у відповідності до вимог ст.. 8 Закону України «Про збір та облік Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464 /а.с. 42, 43, 44, 45-48/. Згідно наказу від 03.08.2020 р. № 2-01 «Про скорочення чисельності працівників кафедр», на підставі наказу по Центральноукраїнському національному\~технічному університетувід 23.06.2020 р. № 97-К «Проектна штатна чисельність науково-педагогічних працівників на навчальний 2020/2021 рік», у зв`язку із зменшенням мінімальної допустимої кількості ставок по окремим кафедрам університету (менше 5 повних штатних одиниць), що суперечить вимогам п.5 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» в результаті зниження контингенту студентів та враховуючи необхідність сплати єдиного соціального внеску кожним викладачем кафедри, з метою належної організації та здійснення навчального процесу у 2020/2021 навчальному році

Outcome: dismissed