Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, у якому зазначив, що його матері [PERSON] рішенням №22 від 11.03.1998 р. Таїровської селищної ради Овідіопольського району була передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, жилмасив «Совіньйон», вул. Київська,3. В установленому законом порядку [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку та зареєструвала право власності на це майно. 07.11.2003 р. на підставі нотаріально посвідченого договору дарування [PERSON] подарувала йому земельну ділянку. Договір дарування був зареєстрований в Таїровською селищною радою і згідно рішення цієї ради від 19.12.2003 р. №240 та на підставі договору дарування йому 22.04.2004 р. був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку. У квітні 2014 року йому стало відомо, що Таїровська селищна рада рішенням №13 від 21.10.1999 р. передала в постійне користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, жилмасив «Чорноморка», вул. Київська,3, а рішенням №3 від 24.12.1999 р. ця рада передала [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, жилмасив «Совіньйон», вул. Київська,3, після чого [PERSON] був виданий державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Посилаючись на порушення його законних прав та інтересів відповідачами позивач просив: - визнати недійсним рішення Таїровської селищної ради від 21.10.1999 р. №13 про надання [PERSON] в постійне користування земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, жилмасив «Чорноморка», вул. Київська,3; - визнати недійсним рішення Таїровської селищної ради від 24.12.1999 р. №3 про передачу [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, жилмасив «Совіньйон», вул. Київська,3; - визнати недійсним виданий [PERSON] державний акт, бланк серії ІІІ-ОД №016448 від 27.07.2000 р. на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, жилмасив «Чорноморка», вул. Київська,3, а також скасувати запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] на цю земельну ділянку.(а.с. 2-5) В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав, посилаючись на його безпідставність і у зустрічному позові зазначив, що рішенням Таїровської селищної ради від 21.10.1999 р. №13 йому в постійне користування була передана земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка», вул. Київська, діл. №3. Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від 18.11.1999 р. №777 йому надано дозвіл на будівництво жилого будинку на цій земельній ділянці. Рішенням Таїровської селищної ради від 24.12.1999 р. №3 йому безкоштовно передана у приватну власність для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд раніше надана в користування земельна ділянка площею 0,10 га, яка розташована по вул. Київська,3 на території жилмасиву «Чорноморка» с. Мізікевича. 17.07.2000 р. був складений акт встановлення меж земельної ділянки в натурі і 27.07.2000 р. він отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с.Мізікевича, жилмасив «Совіньйон», вул. Київська,3. Протягом багатьох років він користувався цією земельною ділянкою, сплачував земельний податок. У липні 2014 року йому стало відомо, що рішенням №22 від 11.03.1998 р. Таїровська селищна рада передала земельну ділянку по вул. Київська,3 на території жилмасиву «Совіньйон» с. Мізікевича [PERSON], яка отримала 19.12.2003 р. державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку і в наступному подарувала її [PERSON], якому також був виданий державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Посилаючись, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Київська,3 на території ж/м «Совіньйон» він отримав раніше [PERSON], що діями Таїровської селищної ради, [PERSON], [PERSON] порушені його законні права та інтереси власника зазначеної земельної ділянки [PERSON] просив: - визнати неправомірними дії Таїровської селищної ради щодо передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон» по вул. Київська,3; - скасувати рішення Таїровської селищної ради від 11.03.1998 р. №22 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон» по вул. Київська,3, та визнати недійсним державний акт на право приватної власності [PERSON] на цю земельну ділянку; - скасувати рішення Таїровської селищної ради від 19.12.2003 р. №240 про видачу [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон» по вул. Київська,3, та визнати недійсним державний акт на право власності [PERSON] на цю земельну ділянку.(а.с. 84-91) [PERSON] і [PERSON] зустрічний позов не визнали, посилаючись, що він безпідставний. Представники Таїровської селищної ради та відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджено розписками про отримання судових повісток, в судове засідання повторно не зявилась, причини неявки суду не повідомили, а тому справа розглянута судом без їх участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 129-130, 132,136, 159-160, 167-168) Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 17 ЗК України в редакції Закону від 13.03.1992 р., чинній на час виникнення спірних правовідносин, передача земельних ділянок в колективну або приватну власність провадиться радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, яка раніше була надана громадянину, провадиться сільськими, селищними міськими радами за місцем розташування цієї земельної ділянки будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Передача у власність громадян земельних ділянок, які перебувають у власності чи у користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими радами народних депутатів після вилучення /викупу) їх в порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу. Відповідно до ст. 22 ЗК України в редакції закону від 13.03.1992 р. право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ і отримання документу, що посвідчує це право., а відповідно до ст. 23 цього ж Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України в редакції закону від 25.10.2001 р., чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.(статті 131 ЗК України) Статтею 140 ЗК України передбачені підстави припинення права власності на земельну ділянку, зокрема однією з підстав є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок вилучення земельних ділянок регулюється положеннями ст. 149 ЗК України. Статтею 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Судом встановлено, що рішенням Таїровської селищної ради Овідіопольського району від 11.03.1998 р. №22 [PERSON] передана безоплатно у приватну власність для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд земельна ділянка, площею 0,10 га, яка розташована в с. Мізікевича, жилмасиві «Совіньйон», по вул. Київська,3. (а.с. 11,66) 23.10.2003 р. [PERSON] в установленому законом був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована в с. Мізікевича, жилмасиві «Совіньйон», по вул. Київська,3. (а.с. 58) 07.11.2003 р. на підставі нотаріально посвідченого договору [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована в с. Мізікевича, жилмасиві «Совіньйон», по вул. Київська,3. (а.с. 12) Договір дарування земельної ділянки був зареєстрований 27.11.2003 р. Таїровською селищною радою. (а.с. 12 зв.) 19.12.2003 р. Таїровська селищна рада прийняла рішення №240 про видачу [PERSON] на підставі договору дарування державного акта на право приватної власності на зазначену вище земельну ділянку. (а.с. 13) 22.04.2004 р. [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована в с. Мізікевича, жилмасиві «Совіньйон», по вул. Київська,3. (а.с. 14) 21.10.1999 р. Таїровська селищна рада прийняла рішення №13 про надання [PERSON] в постійне користування земельної ділянки площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка», вул. Київська,3. (а.с. 15) 24 грудня 1999 року Таїровська селищна рада прийняла рішення №3 про передачу безкоштовно у приватну власність [PERSON] раніше наданої в постійне користування земельної ділянки площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Київська,3, для будівництва та обслуговування жилого будинку та видачу йому державного акта на право приватної власності на цю земельну ділянку. На підставі цього рішення 27.07.2000 р. Таїровською селищною радою [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на зазначену вище земельну діляку.(а.с. 16-17) В дійсності до 24.12.1999 р. земельна ділянка площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Київська,3 у постійне користування [PERSON] Таїровською селищною радою не передавалась, а передавалась йому у постійне користування рішенням цієї ж ради від 21.10.1999 р. №13 земельна ділянка площею 0,10 га в с. Мізікевича на території жилмасиву «Чорноморка» по вул. Київська,3. (а.с. 15) Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від 18.11.1999 р. №777 [PERSON] дозволено будівництво жилого будинку та господарських будівель на земельній ділянці, яка розташована в с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка», вул. Київська,3. (а.с. 170) Паспорт на забудову відділом архітектури і будівництва Овідіопольської районної ради і дозвіл на початок проведення будівельних робіт інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у листопаді 1999 року [PERSON] видані на забудову земельної ділянки в с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка», вул. Київська,3. (а.с. 171-175) Жилі масиви «Чорноморка» і «Совіньйон» віднесені до с. Мізікевича, але є різними територіями, що підтверджено рішенням Овідіопольської районної ради від 24.12.1997 р. №143 «Про зміну меж населених пунктів району», у якому вони зазначені як різні жилі масиви, та схемою меж с. Мізікевича Таїровської селищної ради Овідіопольського району, де вони також зазначені як різні жилі масиви. ( а.с. 151-152,161) Заперечення [PERSON], що жилі масиви «Чорноморка» і «Совіньйон» одна територія суд до уваги не приймає, вважає їх безпідставними тому, що вони спростовуються зазначеними вище письмовими доказами, з яких слідує, що на час прийняття рішення Таїровською селищною радою 24.12.1999 р. про передачу [PERSON] безкоштовного у приватну власність земельної ділянки в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», по вул. Київська,3, жилі масиви «Чорноморка» і «Совіньйон» були різними територіями одного населеного пункту. Приймаючи рішення про передачу [PERSON] у приватну власність раніше переданої у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», по вул. Київська,3 Таїровська селищна рада не скасувала своє попереднє рішення про передачу у приватну власність [PERSON] цієї земельної ділянки, не вилучила в установленому законом порядку цю земельну ділянку у [PERSON], чим порушили законні права та інтереси останньої і [PERSON] У встановленому законом порядку земельна ділянка по вул. Київська,3 на території жилмасиву «Совіньйон» у користування [PERSON] не передавалась. Заперечення [PERSON], що він раніше [PERSON] отримав державний акт на спірну земельну ділянку і має перевагу на захист свого права власності на це майно, суд до уваги не приймає, вважає їх безпідставними тому, що рішення про передачу йому у власність земельної ділянки в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон» по вул. Київська,3, Таїровської селищною радою було прийнято з порушенням наведених вище положень ст. 17 ЗК України в редакції закону від 13.03.1992 р., а також з порушенням законних прав та інтересів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку набув на підставі договору дарування, який в установленому законом порядку ніким не оспорений та не визнаний недійсним. З наданих позивачем фото слідує, що земельна ділянка по вул. Київська,3 на території ж/м «Совіньйон» станом на цей час фактично не оброблена та не забудована. (а.с. 152-154) З наведених підстав суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконним та скасування рішення Таїровської селищної ради від 24 грудня 1999 року №3 про передачу безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Київська,3, обгрунтованні і підлягають задоволенню. При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6 - 2510 цс 15, у якому зазначено, що рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Оспорюваним [PERSON] рішенням Таїровської селищної ради від 21.10.1999 р. №13 «Про надання в постійне користування [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка» по вул. Київська,3 не було порушено будь-яких законних прав та інтересів [PERSON] Це рішення не стосується будь-яким чином належної [PERSON] земельної ділянки, що розташована в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон» по вул. Київська,3. Державний акт [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка» по вул. Київська,3 не видавався і відповідно не здійснювалась державна реєстрація права власності [PERSON] на цю земельну ділянку. [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон» по вул. Київська,3, але позовних вимог про визнання його недійсним [PERSON] не заявляв.(а.с 5-6) Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Оспорюваними [PERSON] діями Таїровської селищної ради та її рішенням від 11.03.1998 р. №22 щодо передачі безкоштовно у власність [PERSON] спірної земельної ділянки, видачею їй державного акта на право приватної власності на цю земельну ділянку, рішенням Таїровської селищної ради від 19.12.2003 р. №240 про видачу [PERSON] державного акта на підставі договору дарування на спірну земельну ділянку, виданим [PERSON] державним актом на право власності на спірну земельну ділянку та державною реєстрацією цього права не були порушені його законні права та інтереси. [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку набув на підставі договору дарування, який в установленому законом порядку ніким не оспорений та не визнаний недійсним. Сам відповідач набув право власності на земельну ділянку на підставі незаконного рішення Таїровської селищної ради, а тому відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову.

Outcome: partial