Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У червні 2015 р. прокурор Ленінського району м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсним біржовий договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 08 листопада 2002 р. підроблений [PERSON], за яким вона нібито купила у [PERSON] дану квартиру. Обставини винності [PERSON] у кримінальному злочині за наведених обставин встановлені вироком суду. Враховуючи, що [PERSON] померла 28 березня 2012 р., а спадщину після неї ніхто не прийняв, то дане майно підлягає визнанню його відумерлим та переданню в комунальну власність територіальної громади. В судове засідання прокурор не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Представник реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник Миколаївської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі. Розгляд справи провадиться в заочному провадженні. Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 р., [PERSON] була визнана винною у підробленні офіційного документу, який видається установою яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем та у використанні завідомо підробленого документу, а саме через підробку договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08 листопада 2002 р. №239 на бланку товарної біржі «Фенікс» про те, що вона купила у [PERSON] належну той квартиру [ADDRESS]. Договір був зареєстрований реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області. Згідно копії виписки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 грудня 2013 р. державна реєстрація вказаного договору купівлі-продажу відбулася 09 грудня 2013 р. на підставі заяви [PERSON], номер запису про право власності 3798201, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу індексний номер 8939789 від 11 грудня 2013 р. (а.с.6). Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 липня 2002 р., зареєстрованого КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с.8). [PERSON] згідно копії актового запису про смерть та довідки Лоцкинської сільради Баштанського району від 14 липня 2015 р. померла 28 березня 2012 р., на час смерті проживала і була зареєстрована [INFO] у Баштанському психоневрологічному інтернаті з 17 липня 2008 по день смерті (а.с.10, 39). Згідно копії довідки ЖБК «Україна» від 21 квітня 2015 р. в квартирі [ADDRESS] з моменту смерті [PERSON] ніхто не проживав (а.с.14). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.12,13). Враховуючи преюдиціальний висновок судових рішень про відсутність волевиявлення власника квартири [PERSON] на відчуження вказаної квартири [PERSON], то суд вважає за можливе у відповідності до ст. 203 ч.ч.1,3 та ст. 216 ЦК України визнати недійсним цей договір та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області про реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру на підставі біржового договору купівлі-продажу №239 від 08 листопада 2002 р. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 243,60 грн. слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved