Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки-студентки до досягнення нею двадцяти трьох річного віку до закінчення навчання до 30.06.2018 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. На підтвердження своїх вимог вказувала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний за рішенням суду 17.02.2012 року. Він є батьком їхньої доньки [PERSON], яка продовжує навчатися на денному платному відділенні в Полтавському національному технічному Університеті ім. Ю. Кондратюка та потребує коштів на утримання, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала. Відповідач подав заяву до суду про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнавав. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави 17.02.2012 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 3). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2011 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 21.11.2011 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). 15.08.2012 року між [PERSON] та Полтавським національним технічним університетом імені Ю. Кондратюка був укладений договір № 04.189-12 на підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр», відповідно до якого університет взяв на себе зобов'язання надати [PERSON] освітню послугу. Плата за весь період навчання складає 30 000 грн. (а.с. 4). Згідно з довідкою № 877-13 від 01.08.2014 року, виданою Полтавським національним технічним університетом імені Ю. Кондратюка, [PERSON] дійсно є студенткою 3 курсу денної форма навчання фінансово-економічного факультету даного навчального закладу. Ч. 3 ст. 199 СК передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на вище вищевикладене, на [PERSON] розповсюджується дія ст. 199 СК України, оскільки їй більше 18 років, але менше 23, вона продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надав суду жодних доказів проти стягнення з нього аліментів. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму. В силу ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ст. ст. 10 та 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved