Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, ведення спільного господарства, виховання дітей. Шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 31). Представник позивача у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та просила його задовольнити. Заперечувала щодо задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Зазначила, що провадження в справі триває з травня 2018 року. Примирення між сторонами не відбулося. Вони тривалий час живуть кожен своїм життям та вже не мають нічого спільного. У судовому засіданні 21 червня 2019 року в стадії пояснень відповідач висловив свою думку з приводу заявленого позову про розірвання шлюбу та просив відмовити в його задоволенні. Відповідач у судове засідання 21 серпня 2019 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 41). Подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці (а.с. 44-45). На підтвердження надав наказ від 13 серпня 2019 року, виданий фізичною особою-підприємцем [PERSON], про надання [PERSON] щорічної відпустки (а.с. 48) та роздруківку з сайту про бронювання готелю в м. Одеса (а.с. 46-47). Разом з тим, суд вважає такі причини неявки в судове засідання неповажними. Про судове засідання відповідачу було відомо завчасно. Він приймав участь в засіданні 21 червня 2019 року та надавав свої пояснення з приводу заявленого позову про розірвання шлюбу, а перерва у судовому засіданні була оголошена в стадії доповнень за клопотанням відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 11, 12). У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу заперечує. Разом з тим, позивач звернулась в суд з таким позовом у травні 2018 році, проте за цей час примирення між сторонами не відбулося, і сторона позивача наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що при вирішенні спору між сторонами мають враховуватись не лише права та інтереси відповідача, але й волевиявлення позивача та її небажання перебувати в шлюбі з відповідачем. За таких обставин збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved