Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У травні 2021 [PERSON] звернулась в суд з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 14.11.2017 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Проте, протягом останніх років відношення з відповідачем поступово погіршилось, в результаті чого в них зникло взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинились. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.05.2021 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибула, подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від нього не надходив. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.11.2017 сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Сторони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, подружні відносини між ними припинились, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спроб для примирення не здійснили. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved