Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У січні 2021 року представник заявника адвокат Левченко Г.В., діючи від імені та в інтересах заявника, звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Заінтересованою особою по справі є приватний нотаріус Носівського районного нотаріального округу Дмитренко Віта Михайлівна. Свої вимоги представник заявника мотивував тим, що згідно зі\~\~\~ свідоцтвом\~\~\~\~ про\~\~\~\~ народження\~ [PERSON] народився [INFO] в с. Червоні Партизани (нині с. Володькова Дівиця) Носівського району Чернігівської області. Матір`ю заявника є [PERSON] , а батьком [PERSON] . У свідоцтві про народження заявника прізвище його батька вказано зі слів матері у відповідності до ст. 135 СК України «Термус», оскільки батьки не перебували в шлюбі. [INFO] батько заявника [PERSON] помер. За життя 29 січня 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому квартиру [ADDRESS] заповів заявникові. Спадщину після смерті батька заявник прийняв, спадкова справа відкрита в приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. Крім вищевказаної квартири, [PERSON] також належала земельна ділянка з кадастровим номером 7423887000:02:004:0047 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в [ADDRESS] . Переоформити спадкові права на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом заявник не має можливості, оскільки між ним та батьком згідно зі свідоцтвом про народження не відстежуються родинні відносини. Саме тому в заявника виникла необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно заявника [PERSON] . За життя [PERSON] визнавав себе батьком заявника, заявник з батьком та матір`ю проживати однією сім`єю, були зареєстровані за однією адресою до 2005 року, доки [PERSON] не отримав квартиру в с. Дослідне. Батьки спільно вели сімейний бюджет та господарство, турбувалися про заявника, виховували та утримували його. У зв`язку з наведеним заявник просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] та зобов`язати Носівський районний відділ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи по суті на 10 березня 2021 року, витребувано від приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. відомості щодо спадкової справи до майна померлого [PERSON] . У судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] підтримали вимоги заяви, просили їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Носівського районного нотаріального округу Дмитренко Віта Михайлівна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, не просила про відкладення розгляду справи. 04 березня 2021 року направила до суду інформаційні довідки зі Спадкового реєстру та належним чином завірену копію спадкової справи № 69/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Отже, суд розглядає справу за відсутності заінтересованої особи приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] дала показання, що вона є матір`ю [PERSON] . [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно був батьком [PERSON] , за життя визнавав його своїм сином, вони жили однією сім`єю. Свідок та померлий [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі. Коли народився [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі в Білорусії, тому й відомості про батька у свідоцтві про народження її сина [PERSON] записані з її слів.\~ У судовому засіданні допитаний як свідок [PERSON] дав показання, що він є ріднею заявника. Свідку достовірно відомо, що [PERSON] був батьком [PERSON] , за життя визнавав його своїм сином, вони жили однією сім`єю до самої смерті [PERSON] , вели спільний побут, [PERSON] та [PERSON] виховували та утримали свого сина спільно. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок. Згідно зі свідоцтвом про народження заявника [PERSON] , [INFO] , матір`ю заявника записано [PERSON] , а батьком [PERSON] (а. с. 8). Про народження [PERSON] виконавчим комітетом Червонопартизанської сільської ради Носівського районного суду Чернігівської області 09 квітня 1988\~ складено актовий запис за № 24. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00029305715 від 23 січня 2021 року (а. с. 21). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а. с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 29 січня 2013 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М., яким належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповідав [PERSON] (а. с. 10, 30). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві власності, крім квартири, також належала земельна ділянка з кадастровим номером 7423887000:02:004:0047 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в [ADDRESS] (а. с. 12). Згідно з копією спадкової справи № 69/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 32-70) 16 вересня 2016 року заявник [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Оскільки вищевказана земельна ділянка, належна [PERSON] , не охоплена заповітом, то вона спадкується спадкоємцями на законом на загальних підставах. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У зв`язку з неможливістю підтвердити документально родинні відносини зі спадкодавцем [PERSON] , підтвердження яких необхідно для спадкування земельної ділянки за законом, [PERSON] і звернувся до суду із цією заявою.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Сімейний кодекс, який діє на даний час, набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до статті 130 Сімейного кодексу України, яка діє на час розгляду заяви у суді, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано роз`яснення, що, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України (1969 року), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпІІІС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Отже, правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України, чинним на момент виникнення правовідносин між сторонами. Відповідно до\~ ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (КпШС) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягненню нею повноліття. Згідно зі ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Так, відповідно до роз`яснень у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998 року № 16, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підтвердження своїх вимог заявником надано копію його паспорта, із якого вбачається, що він зареєстрований у [ADDRESS] (а. с. 5-7), копію паспорта покійного [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] до 06 липня 2005 року також був зареєстрований за вищевказаною адресою (а. с. 13-14), а також копію паспорта матері заявника [PERSON] , із якої вбачається, що вона з 1976 року зареєстрована за цією ж адресою (а. с. 71-73); копію заповіту, яким [PERSON] заповів [PERSON] належну йому квартиру (а. с. 10); копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 11); копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 21). Також факт батьківства [PERSON] відносно заявника підтверджується поясненнями самого заявника, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , даними в судовому засіданні, які повністю узгоджуються з дослідженими письмовими доказами. Отже, надані докази в своїй сукупності з достовірністю підтверджують факт батьківства [PERSON] відносно заявника [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Установлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, адже дозволить йому захистити та реалізувати свої спадкові права. Установити цей факт в інший спосіб, крім судового, неможливо. Отже, ураховуючи встановлені обставини, суд робить висновок, що заява [PERSON] підлягає задоволенню повністю, адже в судовому засіданні доведено факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , що є підставою для внесення змін до актового запису про народження [PERSON] .

Outcome: approved