Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну способу присудження аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень до досягнення ними повноліття. На теперішній час він офіційно працевлаштований та працює в ТОВ «Укршина» на посаді вантажника, в зв'язку з чи та в зв'язку із зміною матеріального становища та згідно ст.. 128 КУпП, якою передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати, загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а випадках прямо передбачених законодавством України - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, просить суд змінити спосіб присудження аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015 року на користь відповідача на утримання дітей та стягнути аліменти у вигляді та в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітної плати щомісяця. У судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги позивач підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в змісті позову. Відповідач проти позову заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. І як слідує з довідки Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області №17177 /07 від 21.07.2015 року, рішення позивачем належним чином не виконується - заборгованість по сплаті аліментів складає 5641,71 грн. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить суд змінити йому спосіб сплати аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу, посилаючись на те, що на даний час працевлаштований, має постійний заробіток, а також на не достатність коштів для сплати аліментів та задоволення своїх потреб, оскільки аліментів з нього стягується майже 77 % відсотків його заробітної плати, що суперечить чинному законодавству щодо порядку здійснення відрахувань із зарплати. Як передбачено ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків. Так, позивач, згідно наданої ним довідки, працює вантажником в ТОВ «Укршина» з посадовим окладом в розмірі 1300 грн., що позбавляє його можливості сплачувати аліменти саме в розмірі 1000 грн. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховує ться матеріальне становище платника аліментів . Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивача, його не здатність на разі сплачувати аліменти у визначеному рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015 року розмірі 1000 грн., відсутності підстав для сплати аліментів у твердій грошовій сумі, в зв'язку з працевлаштованістю платника аліментів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат судом вирішено на підставі вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved