Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

у травні 2017 р. позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна над малолітньою дитинною та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], яка є позивачу рідною донькою, має малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який приходиться позивачу онуком. Із 2009 року [PERSON] проживає разом із позивачкою, яка забезпечує йому всі необхідні умови для проживання та виховання. Відповідач [PERSON] проживає окремо за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Вона вихованням та утриманням сина не займається з 2009 року, з ним не спілкується та не підтримує родинних стосунків. Відповідач 19.12.2015 р. склала заяву про передачу дитини на виховання позивачу, яка посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. Все зазначене свідчить про те, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Оскільки малолітня дитина проживає зі своєю бабусею - [PERSON], яка і займається його вихованням, матеріальним забезпеченням та лікуванням, у зв'язку з чим, просить призначити її опікуном над малолітньою дитиною. Так як відповідач матеріально дитину не утримує, позивач просить стягнути з неї аліменти на утримання малолітнього сина. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS], про що свідчать довідки поштового відділення № 37 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листів. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи - виконком Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації надіслали суду заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: свідоцтва про народження [PERSON], довідки №1922 від 03.02.2017 р. про реєстрацію місця проживання особи [PERSON], довідки №1923 від 03.02.2017 р. відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS], секція 17, кімната 1,2; довідки №139 від 11.04.2017 р. КЗ Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 про навчання [PERSON]; характеристику з місця навчання [PERSON]; копію характеристики [PERSON], виданої Центром дитячої творчості «Дивоцвіт»; характеристики з місця роботи [PERSON]; копію акта обстеження умов та виховання в сім'ї [PERSON] від 20.01.2017 р., пояснення [PERSON] від 30.01.2017 р.; висновку №73 від 11.04.2017 р. про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], виданого КЗ «Криворізький районний центр первинної медико-санітарної допомоги Криворізької районної ради Дніпропетровської області»; висновку №303 від 20.04.2017 р. про стан здоров'я особи [PERSON], виданого КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради, амбулаторія №3; довідки про доходи [PERSON] за період із вересня 2016 р. по лютий 2017 р., виданої Структурним підрозділом «Криворізької дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»; довідки серії ІАА №0098950 Департаменту інформаційних технологій МВС України щодо [PERSON] про відсутність судимостей; копії свідоцтва про смерть [PERSON] від 15.03.2010 р.; ордеру на житлове приміщення №60 від 22.09.2003 р., виданий [PERSON], виданий виконавчим комітетом Тернівської районної ради; витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42696256 від 18.01.2016 р.; заяви (рішення) про передачу дитини на виховання, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. 19.12.2015 р.; висновок №1/31-454 від 01.08.2017 р. виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради (а.с. 4,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20,21,43,44), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], має, зокрема малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Запис про батька малолітньої дитини [PERSON] зроблено зі слів матері, відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] є рідною дочкою позивачки, і відповідно малолітня дитина [PERSON] є їй онуком. Останній проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідач проживає окремо від позивачки, вихованням, утриманням сина не займається з 2009 року, родинних стосунків не підтримує. Відповідно до заяви (рішення) про передачу дитини на виховання, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. 19.12.2015 р., відповідач надала згоду на те, щоб позивач була залучена до виховання її малолітнього сина [PERSON]. З 2009 року по теперішній час вихованням та утримання свого онука займається позивач за власний рахунок. Відповідач не створює належні умови для виховання своєї дитини [PERSON], не дбає про нього, самоусунулась від його виховання, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя. З акту обстеження умов життя та виховання в сім'ї [PERSON] від 20.01.2017 р., складеного комісією у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживає мати [PERSON], яка знаходиться у декретній відпустці. Матеріально сім'ю утримує мати, діти забезпечені усім необхідним. Відповідач не спілкується зі своєю дитиною [PERSON] у обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створює умов для повернення його в родину. Дитиною повністю опікується позивач, про що свідчать пояснення громадянки [PERSON], яка є сусідкою позивачки; характеристики, надані Криворізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №126 та Центом дитячої творчості «Дивоцвіт». Згідно з ч. 1-2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що матір зобов'язана неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Малолітня дитина - [PERSON] проживає зі своєю бабусею - [PERSON], яка і займається його вихованням, розвитком, матеріальним забезпеченням та лікуванням. Згідно з висновком №73 від 11.04.2017 р. про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], виданого КЗ «Криворізький районний центр первинної медико-санітарної допомоги Криворізької районної ради Дніпропетровської області», останній під опікою може бути. Відповідно до характеристики з місця роботи позивача, остання є чуйною, вихованою, не конфліктною. З висновку №303 про стан здоров'я особи, наданим КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради, амбулаторія №3, позивач [PERSON] опікуном бути може. Довідкою серії ІАА №0098950 Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України підтверджено, що [PERSON], [INFO], на території України станом на 17.04.2017 р. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Листом вих.№529 від 01.08.2017 р. Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області повідомила суд про те, що не заперечує щодо можливості призначення гр. [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], так як [PERSON] надала до служби у справах дітей райдержадміністрації пакет документів задля вирішення зазначеного питання та перебуває на обліку у службі як кандидат в опікуни. У висновку №1/31-454 від 01.08.2017 р. виконкому Тернівської у місті Кривому Розі ради останній не заперечує проти позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], а також не заперечує проти призначення його опікуном гр. [PERSON] за наявності висновку служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про доцільність призначення гр. [PERSON] опікуном її онука. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вищенаведеного та ст. ст. 63, 64 ЦК України і ст. 244 СК України, [PERSON] - баба дитини, може бути призначена опікуном свого онука малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ч. 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач матеріально дитину не утримує, суд приходить до висновку про необхідність стягнення неї аліментів на утримання малолітнього сина на користь позивача. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України докази, вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, та відповідно наявність фактичних і правових підстав для позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на користь опікуна - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач в розмірі: 1600 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 60, 63-64 ЦК України, ст. ст. 150, 164, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved