Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] Останній належав будинок [ADDRESS] . 24 липня 1992 року [PERSON] уклала договір дарування частини житлового будинку на користь свого сина [PERSON] У її власності залишилось 84/100 частини будинку. [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого її спадкоємицею є [PERSON] (позивач). Спадщина складається з 84/100 частини будинку [ADDRESS] . 10 грудня 2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Бабенко В.В. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 травня 2017 року співвласниками будинку [ADDRESS] є [PERSON] (розмір частки 84/100) та [PERSON] , який отримав від [PERSON] на підставі договору дарування від 27 квітня 2016 року - розмір частки 141/200. Зазначає, що співвласники [PERSON] та [PERSON] з 2002 року почали реконструкцію будинку, яка тривала до 2015 року, внаслідок чого загальна та житлова площа будинку значно збільшились. У липні 2015 року [PERSON] подав до Державної архітектурно-будівельної інспекції України заяву про готовність об`єкту до експлуатації. Проте, жодних додаткових договорів про відчуження своєї частини або розподілу часток [PERSON] на користь [PERSON] та інших осіб не укладала. Таким чином, відповідач [PERSON] у порушення вимог законодавства оформив право власності на майно у розмірі 141/200 частини будинку, що не відповідає умовам договору дарування частини буднику, та відчужив свою частину будинку, якою не володів у повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким: -скасувати державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за [PERSON] на 141/100 частини будинку за адресою: [ADDRESS] ; -визнати недійсним договір дарування частини будинку від 27 квітня 2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; -скасувати державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно та [PERSON] , проведену на підставі договору дарування від 27 квітня 2016 року. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, заборонено відчуження будинку [ADDRESS] . Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року про забезпечення позову залишено без змін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. Зазначили, що у позивача було 84/100 частини будинку, а у відповідача - 16/100 частини. Після реконструкції збільшився розмір приміщень будинку та додались нові приміщення. Вважають, що державний реєстратор неправомірно зареєстрував за відповідачем [PERSON] 141/200 частину спірного будинку на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тому всі подальші правочини та реєстраційні дії також підлягають скасуванню. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Підтримав викладене у відзиві на позовну заяву (т. 1, а.с. 118-124). Зазначив, що відповідно до договору дарування [PERSON] (дарувальник) подарувала своєму сину [PERSON] (обдарований) 16/100 частин свого будинку. Йому відійшли в користування приміщення (дві кімнати) загальною житловою площею 22,9 кв. метри, які були визначені цим договором дарування. Він ( [PERSON] ) з метою поліпшення житлових умов вирішив за власні кошти та власними зусиллями здійснити реконструкцію (добудову) своєї частини житлового будинку. [PERSON] (дарувальник) не була проти реконструкції та виявила бажання здійснити добудову й своєї частини, що вбачається з її нотаріально посвідченої заяви. У зв`язку з цим [PERSON] розпочав реконструкцію всього будинку за власні кошти. Відповідно до п. 13 декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 02 липня 2015 року після реконструкції (добудови) будинок складається з двох квартир загальною площею 144,2 кв. метри та 384,2 кв. метри. Вбачається, що будинок до реконструкції мав загальну площу 85,8 кв. метри, а після реконструкції - 528,4 кв. метри. Згідно з розрахунком часток будинку, складеним 05 серпня 2015 року ФОП [PERSON] , у власність [PERSON] відійшло 70,5 % вартості будівництва або 141/200 частин будинку, а у власність [PERSON] - 29,5 % вартості будівництва або 59/200 частин будинку. 05 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] написали заяви, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Найдою О.І., відповідно до яких [PERSON] не заперечувала проти видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] , частка якого складає 141/200 частин будинку, а [PERSON] не заперечував проти видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] , частка якої складає 59/200 частин будинку. [PERSON] також надавала [PERSON] довіреності на здійснення дій щодо введення в експлуатацію та реєстрацію її частини будинку. На підставі зазначених документів за [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності 141/200 частин будинку. Зазначену частку він в подальшому подарував своєму сину [PERSON] на підставі договору дарування від 27 квітня 2016 року. Вважає, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що на момент смерті [PERSON] їй належало 84/100 частин будинку, оскільки після реконструкції будинку частки співвласників змінились. Будівництво не є самочинним, оскільки реконструкція здійснювалась на підставі відповідних дозволів та з дотриманням всіх будівельних норм і правил та було введено в експлуатацію. За таких обставин, договір дарування від 27 квітня 2016 року та подальші реєстраційні дії відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки [PERSON] як законний власник 141/200 частин будинку подарував їх своєму сину [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав пояснення представника відповідача [PERSON] та просив відмовити в задоволенні позову з цих же підстав. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Підтримала викладене у письмових поясненнях (т. 1, а.с. 77-82). Зазначила, що для проведення змін до запису про нерухоме майно приватному нотаріусу потрібен був виключний перелік документів, визначений Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений КМ України від 25 грудня 2015 року № 1127. Такий перелік документів був наданий [PERSON] . У зв`язку з цим, у приватного нотаріуса не було підстав для прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а тому було прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29341339 від 20 квітня 2016 року. На момент реєстраційної дії 20 квітня 2016 року [PERSON] померла, проте приватним нотаріусом була перевірена чинність бланку її нотаріально завіреної заяви від 05 серпня 2015 року. [PERSON] зміну своєї частки після проведеної реконструкції будинку не зареєструвала, тому в реєстрі й відображено, що останній належить 84/100 будинку. Вважає, що в діях приватного нотаріуса КМНО Іващенко Н.В. відсутні ознаки неправомірності при вчиненні таких дій. Враховуючи зміни розмірів будинку, що відбулися в процесі його реконструкції та відображені в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, необхідним був розрахунок нових часток, який був здійснений ФОП [PERSON] [PERSON] було надано приватному нотаріусу всі необхідні документи, з`ясовано його волю та обсяг прав, ним сплачено державне мито, тому приватним нотаріусом було посвідчено договір дарування від 27 квітня 2016 року та внесено відповідні зміни у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Крім того, при посвідченні та реєстрації договору дарування не потрібно отримувати згоду власника іншої частки. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належав будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на домоволодіння від 14 лютого 1992 року (т. 1, а.с. 135-136). 24 липня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] 16/100 частин жилого будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 137-138). З пояснень сторони відповідачів вбачається, що [PERSON] з метою поліпшення житлових умов вирішив за власні кошти та власними зусиллями здійснити реконструкцію (добудову) своєї частини житлового будинку. [PERSON] не була проти реконструкції та виявила бажання здійснити добудову й своєї частини, у зв`язку з чим [PERSON] розпочав реконструкцію всього будинку. Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що була зареєстрована Департаментом державної архітектурної будівельної інспекції у м. Києві за № КВ 142151830503 від 02 липня 2015 року, будівництво об`єкту було закінчено та введено в експлуатацію (т. 1, а.с. 90-94). З цієї декларації вбачається, що замовниками є [PERSON] та [PERSON] Пунктом 13 декларації визначено, що після реконструкції (добудови) будинок складається з двох квартир загальною площею 144,2 кв. метри та 384,2 кв. метри, а загальна площа склала 528,4 кв.м. Наказом від 18 червня 2007 року № 55 Міністерство з питань житлово-комунального господарства України затвердило Інструкцію щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна. Зазначена Інструкція визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна (далі - об`єкти нерухомого майна), крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна (далі - суб`єкти господарювання) при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна. Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Інструкції розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. Згідно з розрахунком часток будинку, складеним 05 серпня 2015 року ФОП [PERSON] , у власність [PERSON] відійшло 70,5 % вартості будівництва або 141/200 частин будинку, а у власність [PERSON] - 29,5 % вартості будівництва або 59/200 частин будинку (т. 1, а.с. 97-101). 05 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] написали заяви, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Найдою О.І., відповідно до яких [PERSON] не заперечувала проти видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] , частка якого складає 141/200 частин будинку (т. 1, а.с. 103), а [PERSON] не заперечував проти видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] , частка якої складає 59/200 частин будинку (т. 1, а.с. 102). На підставі зазначених документів за [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності 141/200 частин будинку (т. 1, а.с. 83-85). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 листопада 2015 року (т. 1, а.с. 8). [PERSON] склала заповіт на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, відповідно до якого її спадкоємицею є [PERSON] (т. 1, а.с. 16). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом КМНО Бабенко В.В. заведена спадкова справа № 21/2015 (т. 1, а.с. 178-213). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Будинок [ADDRESS] був реконструйований, в результаті чого змінились частки власників у праві власності. Абзацом 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Згода іншого співвласника будинку на момент проведення поліпшення (перебудови) - [PERSON] підтверджується її нотаріально завіреною заявою від 05 серпня 2015 року (т. 1, а.с. 103). На момент смерті [PERSON] належало 59/200 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, розрахунком часток будинку, технічним паспортом будинку та нотаріально завіреними заявами [PERSON] та [PERSON] щодо підтвердження згоди між співвласниками на розподіл будинку, тобто стосовно належності на праві власності [PERSON] саме 59/200 частин спірного будинку. Відповідно до п. 49 Порядку реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України № 868 від 17 жовтня 2013 року (чинного станом на день оспорюваної державної реєстрації) для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає: -документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; -документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об`єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: -документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); -документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; -технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; -письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування); -документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна змінилася його адреса). Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на об`єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції, заявникові не повертаються. У разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об`єкт нерухомого майна, який до проведення реконструкції перебував у спільній власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову згоду всіх співвласників об`єкта нерухомого майна на проведення його реконструкції. Якщо у зв`язку з проведенням реконструкції об`єкта нерухомого майна змінився розмір часток у праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна. Вбачається, що [PERSON] були подані всі необхідні документи для проведення державної реєстрації змінених часток у будинку. Його частка до проведення перебудови складала 16/100 частина будинку, а після такого поліпшення склала 141/200, на що погодилась інший співвласник будинку - [PERSON] (т. 1 а.с. 103). Інший співвласник будинку - [PERSON] , якій належало 59/200 частин будинку за адресою: [ADDRESS] за життя не провела державну реєстрацію своєї нової частки (з 84/100 на 59/200). Разом з тим, не вчинення таких дій іншим співвласником будинку, не скасовує в подальшому погоджений між співвласниками розподіл часток у праві спільної часткової власності після поліпшення спільного майна, які не можна відокремити. За таких обставин, проведена державним реєстратором державна реєстрація права власності [PERSON] на 141/200 частин будинку відповідала вимогам закону. 27 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування будинку, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] 141/200 частин жилого будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 246-247). Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вбачається, що оспорюваний договір укладений за вільним волевиявленням [PERSON] та [PERSON] та не суперечить вимогам закону. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спірний будинок поділений на 2 частки. [PERSON] належали 141/200 частин будинку за адресою: [ADDRESS] . Статтею 361 ЦК України встановлено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. За таких обставин, при посвідченні та реєстрації договору дарування не потрібно отримувати згоду іншого співвласника, якому належить частка у майні. З огляду на наведене, відсутні підстави для визнання договору дарування від 27 квітня 2016 року недійсним та скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та [PERSON] , проведену на підставі цього договору. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та заборонено відчуження будинку [ADDRESS] (т. 1, а.с. 45-46). Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 9 цієї статті передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті в цій справі.

Outcome: dismissed