Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У червні 2014 року позивач за первісною позовною заявою звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитними договорами № 151111К25 від 16.12.2011, № 151111К31 від 16.12.2011, № 151112К26 від 13.11.2012, № 151113К5 від 25.04.2013, які укладені в рамках Генеральної угоди № 151111N6 від 16.12.2011 та договором поруки № 151111Р18 від 19.12.2011 у загальному розмірі 5 238 239,23 євро та 30 361 756,12 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «ВТК Відродження» укладено Генеральну кредитну угоду №151111N6 від 16.12.2011 із змінами і доповненнями, яка, відповідно до п.1.1 ст.1 цієї угоди, регулює загальні засади співпраці між банком та позичальником щодо фінансування довгострокової програми з розвитку діяльності позичальника та метою якої є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупельної, виробничої та іншої діяльності позичальника, яке здійснюється відповідно до Генеральної угоди шляхом укладення кредитних договорів. Вказує, що за умовами Генеральної угоди позичальник взяв на себе зобов'язання своєчасно та у повному обсязі погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії та інші платежі за кредитними договорами. При цьому, в рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ТОВ «ВТК Відродження» було укладено кредитні договори із змінами та доповненнями №151111К25 від 16.12.2011 на суму 4 125 000,00 євро, з кінцевим терміном погашення кредиту - 25.07.2018; № 151111К31 від 16.12.2011 на суму 660 000,00 євро, з кінцевим терміном погашення кредиту - 15.09.2016; № 151112К26 від 13.11.2012 на суму 16 340 000,00 грн., з кінцевим терміном погашення кредиту - 12.11.2014; № 151113К5 від 25.04.2013 на суму 6 149 999, 91 грн., з кінцевим терміном погашення кредиту - 24.04.2014 за якими банк відкрив позичальнику кредитні лінії (надання кредитів) в межах яких надав кредитні кошти у встановлених в кредитних договорах розмірах. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Генеральною угодою між банком, ТОВ «ВТК Відродження» та [PERSON] було укладено договір поруки № 151111Р18 від 19.12.2011, за яким [PERSON] поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання ТОВ «ВТК Відродження» усіх зобов'язань за кредитними договорами. Позивач вказує на те, що ним належним чином виконані зобов'язання за кредитними договорами - надано позичальнику кредити кошти, однак, позичальник свої зобов'язання щодо повернення кредитів та сплати процентів за їх користування, а також, комісій не виконував належним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитними договорами щодо повернення кредитів, сплати процентів та комісій, банк надіслав на адресу позичальника та поручителя письмові вимоги від 18.04.2014 за № 195-04/2543 та 195-04/2541 відповідно про дострокове погашення заборгованості, проте заборгованість погашена не була, що зумовило позивача звернутися до суду з позовом до [PERSON], оскільки останній прийняв на себе зобов'язання відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання ТОВ «ВТК Відродження» зобов'язань у повному обсязі. У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання поруки припиненою, в якому просив визнати договір поруки №151111Р18 від 19.12.2011 припиненим. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскільки вимоги банку про дострокове погашення заборгованості він не отримував, то датою пред'явлення вимоги банком до [PERSON] як до солідарного боржника є дата пред'явлення позову до суду, тобто 13.06.2014. Відтак, в частині забезпечення виконання періодичних грошових зобов'язань за кредитними договорами щодо яких строк платежу настав раніше ніж за шість місяців до дати подання позову банком, тобто до 13.12.2013 та щодо яких товариством було допущено прострочення погашення заборгованості за кредитними зобов'язаннями, поруки, зважаючи на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, вважається припиненою. Крім цього зазначила, що розмір заявленої до стягнення суми боргу за кредитними зобов'язаннями значно перевищує ліміт заборгованості, визначений як у статті 1 договору поруки так і у п. 4.5.1 Генеральної угоди. При цьому, кредитні договори не містять будь-яких умов про зміну чи доповнення Генеральної угоди в частині загального ліміту заборгованості. При укладенні кредитних договорів, позичальник та кредитор порушили умови п. 4.5.3 Генеральної угоди, оскільки, вони перевищили суму загального ліміту заборгованості за цією угодою у розмірі 74 000 000, 00грн. За таких обставин, зміст основного зобов'язання був змінений не у той спосіб на який надавав свою згоду поручитель, а відтак, стверджувала, що в силу ч.1 ст. 559 ЦК України, порука є припиненою. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. У задоволенні зустрічного позову про припинення договору поруки просила відмовити. Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні проти позовних вимог банку заперечила повністю, вважає їх необґрунтованими з посиланням на припинення договору поруки, у зв'язку з чим просила суд задовольнити зустрічний позов, а у позові банку про стягнення заборгованості відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні ним правові наслідки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТК Відродження» (далі - позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду №151111N6 із змінами та доповненнями, яка, відповідно до п.1.1 ст.1 цієї угоди, регулює загальні засади співпраці між банком та позичальником щодо фінансування довгострокової програми з розвитку діяльності позичальника та метою якої є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупельної, виробничої та іншої діяльності позичальника, яке здійснюється відповідно до Генеральної угоди шляхом укладення кредитних договорів (п.1.2. Генеральної угоди). Термін користування кредитом за цією угодою встановлюється до 15.12.2018 (п.4.3. Генеральної угоди). Процентна ставка визначається у кредитному договорі за згодою сторін відповідно до ст. 6 цієї угоди (п.4.4. Генеральної угоди). Відповідно до положень пп. 4.5.1. та п. 4.5.2. Генеральної угоди банк встановлює позичальнику такі ліміти: загальний ліміт заборгованості за цією угодою: загальний розмір заборгованості позичальника за кредитом за цією угодою не може перевищувати еквівалент 74 000 000, 00 грн. та ліміт заборгованості за кредитним договором, який встановлюється в порядку та на умовах, визначених у кредитному договорі. За умовами Генеральної угоди позичальник взяв на себе зобов'язання своєчасно та у повному обсязі погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії та інші платежі за кредитними договорами (пп.5.2.7. п.5.2. ст.5 Генеральної угоди). У разі порушення строків сплати основного боргу за кредитом, процентів за користування кредитом та інших грошових зобов'язань за Генеральної угодою позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму несвоєчасно сплачених грошових зобов'язань із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості і до дати повного погашення такої заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у періоді, за який нараховувалася пеня, якщо інше не передбачено кредитним договором та інші штрафні санкції, передбачені чинним законодавством та кредитним договором (п.8.1. ст.8 Генеральної угоди). Пеня, передбачена п.8.1. цієї угоди, нараховується у валюті простроченого зобов'язання за цією Генеральної угодою і сплачується у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати, на рахунок, визначений в кредитному договорі або в повідомленні банку (п. 8.2. ст. 8 Генеральної угоди). Також встановлено, що в рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ТОВ «ВТК Відродження» було укладено кредитні договори із змінами та доповненнями: № 151111К25 від 16.12.2011 на суму 4 125 000,00 євро, з кінцевим терміном погашення кредиту - 25.07.2018; № 151111К31 від 16.12.2011 на суму 660 000,00 євро, з кінцевим терміном погашення кредиту - 15.09.2016; № 151112К26 від 13.11.2012 на суму 16 340 000,00 грн., з кінцевим терміном погашення кредиту - 12.11.2014; № 151113К5 від 25.04.2013 на суму 6 149 999, 91 грн., з кінцевим терміном погашення кредиту - 24.04.2014 за якими банк відкрив позичальнику кредитні лінії (надав кредити) в межах яких надав кредитні кошти у встановлених в кредитних договорах розмірах, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісій в порядку та розмірі, встановлених цими кредитними договорами (а.с.26-100, том 1). В свою чергу позичальник зобов'язався погашати кредит за кредитними договорами, сплачувати проценти за його користування, комісію за управління кредитною лінією, а також, виконувати інші зобов'язання за кредитними договорами. Крім того, з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Генеральною угодою між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» ТОВ «ВТК Відродження» та [PERSON] (далі - поручитель) було укладено договір поруки № 151111Р18 від 19.12.2011 (а.с.99, том 1) за яким поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання, тобто зобов'язання позичальника, передбаченого Генеральної угодою з усіма кредитними договорами, які укладені в її рамках. У випадку невиконання позичальником основного зобов'язання кредитор має право вимагати виконання цього зобов'язання у поручителя та/або у позичальника як у солідарних боржників (ст. 3 договору поруки). З пояснень представника позивача за первісним позовом встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання за Генеральної угодою та укладеними в її рамках кредитними договорами виконав у повному обсязі - надав кредитні кошти в межах лімітів, визначених п. 4.5 Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, укладених в рамках цієї угоди, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.130-160, том 1). Однак, позичальник виконував свої зобов'язання за Генеральною угодою та укладеними в її рамках кредитними договорами неналежним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком. Відповідно до положень п. 5.3. ст. 5 кредитних договорів та п. 7.2. ст. 7 Генеральної угоди якщо сталася і триває подія невиконання зобов'язань, визначена п. 7.1. ст. 7 Генеральної угоди банк письмово повідомляє позичальника (у порядку, зазначеному у п. 7.3. договорів (п. 10.3. Генеральної угоди), що непогашена частина кредитів, нараховані проценти за користування кредитами, комісії, а також, інші платежі, нараховані згідно з кредитними договорами, підлягають достроковому поверненню. Позичальник зобов'язаний сплати зазначену у повідомленні суму протягом 10 банківських днів з дати отримання повідомлення. Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитними договорами, банк,

Outcome: approved