overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 4515,73 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач систематично та тривало не виконує рішення суду щодо щомісячних оплат аліментів у значному розмірі. В подальшому збільшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача: пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 5799,66 грн., зобовязати відповідача сплатити моральну шкоду в сумі 20\~000 грн. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача лише пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 5799,66 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], у розмірі ? усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення суду 27 березня 2015р. виданий виконавчий лист. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби від 01 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За розрахунком державного виконавця, станом на 26 серпня 2016р. заборгованість державного виконавця по аліментам складає 19\~353,02 грн. На дану заборгованість позивачкою нарахована пеня в сумі 5799,66 грн. Суд вважає даний розрахунок вірним, позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню не заявлену суму 5799,66 грн. На підставі статті 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідачів на її користь з 24 травня 2016 р. на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх доходів відповідачів до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є опікуном малолітнього [PERSON], його батьки позбавлені батьківських прав і матеріальної допомоги на утримання сина не надають. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що свою доньку, відповідачку [PERSON], не бачила вже два роки. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], який народився 18 березня 2014р. (а.с. 2). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 лютого 2016р. [PERSON] і [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради № 198 від 12 березня 2016 року позивачку [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO] (а.с. 4). [PERSON], [INFO], зареєстрований у [INFO], разом з позивачкою [PERSON] (а.с. 3). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) кожного, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі по 137,80 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернулася із зазначеним позовом і прохала визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], який належав її матері [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем зазначеного майна, яке належало померлій матері, яка не встигла оформити належним чином на нього право власності. [PERSON] було складено два заповіти, від спадкування за заповітами [PERSON] та [PERSON] відмовилися в установленому законом порядку та 14.05.2016 р. уклали договір про розподіл спадкового майна. В судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись на зазначені в позові обставини. [PERSON] позов визнала повністю. Представник Козельщинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився і направив до суду заяву в якій просила справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], якій в [ADDRESS] належали: літ. А - житловий будинок 1939 року побудови, літ. Г - погріб окремо збудований; літ. а - веранда; літ. Б - літня кухня; літ. в - сарай; літ. В - сарай-гараж; літ. К - колодязь питний; №1 - ворота та хвіртка, - загальною вартістю 89019 грн. Право власності [PERSON] на будинок і господарські споруди підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповітами. довідкою з Бреусівської сільської ради. 14.05.2016 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір про розподіл спадкового майна, за умовами якого [PERSON] переходить: житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], приватизована земельна ділянка площею 0,2500 га надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, приватизована земельна ділянка 0,3602 га надана для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Бреусівка і на території Бреусівської сільської ради, недоотримана пенсія в розмірі 1360 грн., а [PERSON] переходить приватизована земельна ділянка площею 3,1499 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бреусівської сільської ради та право власності на майновий пай члена КСП «Бреусівка реорганізованого в ТОВ «Хліб і люди» с. Бреусівка, Козельщинського району. Суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв'язку з відсутністю належних документів про право власності спадкодавця на це майно. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України є її доньки: [PERSON] та [PERSON] Відповідно укладеного між ними договору про розподіл спадкового майна [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими будівлями. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] представник [PERSON] звернулався до суду із зазначеним позовом і прохала визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: смт. Нова Галещина вул. Шевченка буд. 19, Козельщинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 15.04.2006 року. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем зазначеного майна за законом, яке належало померлому батькові і який за життя не встиг оформити належним чином на нього право власності. [PERSON] в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи його повідомлено належним чином. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник Новогалещинської селищної ради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи його повідомлено належним чином та направив до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і прохає справу розглядати без його участі. Представник Козельщинської державної нотаріальної контори також в судове засідання не зявився і прохав справу розглянути без його участі. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 15 квітня 2006 року помер [PERSON], якому в смт. Нова Галещина, по вулиці Шевченка буд. 19, Козельщинського району, Полтавської області належали: літ. А - житловий будинок 1982 року побудови; літ. Гп погріб під сараєм; літ. а прибудова; літ. а1 веранда; літ. б літня кухня; літ. Б літня кухня; літ. В - убиральня; літ. г сарай; літ. Г сарай; літ. Д баня; літ. К колодязь питний; № 1 огорожа; № 2- ворота та хвіртка, - загальною вартістю 131609 грн. Право власності померлого [PERSON] на будинок і господарські споруди підтверджується: технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори), довідкою Новогалещинської селищної ради. Спадкодавець заповіт не складав. Суд враховує, що нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в звязку з відсутністю належних документів про право власності спадкодавця на це майно. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України є його син [PERSON] Інших спадкоємців не встановлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 24.04.2010 року в Херсонському відділі РАЦС між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого 21.03.2012 р. у них народилася дитина син [PERSON], яка знаходиться на її повному утриманні та вихованні. 17.03.2015 р. рішенням Каховського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Батько дитини до суду не з'явився, хоча був належним чином сповіщений. Тривалий час вона намагається знайти [PERSON], для того, щоб він приймав активну участь у житті і вихованні сина, який потребує уваги з боку батька. Протягом останніх двох років вона намагається розшукати його, але пошуки позитивного результату не надають. Інформація щодо місця його перебування їй не відома, участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає. Визнання колишнього чоловіка безвісти відсутнім необхідно для захисту прав і законних інтересів малолітньої дитини. В судове засідання заявниця не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, на заявлених вимогах наполягає (а.с.32). Заінтересована особа - представник відділу у справах дітей Каховської міської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував, справу просив розглянути за його відсутністю (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця з 24.04.2010 р. по 17.03.2015 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що вбачається з свідоцтва про шлюб та рішення Каховського міськрайонного суду (а.с.8, 9). Від шлюбу мають спільну дитину хлопчика [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). З довідки СВ Каховського ВП ГУНП в Херсонській області від 08.04.2016 р. вбачається, що 06.04.2016 р. порушено кримінальне провадження за ст.164 ч.1 КК України. Допитати в якості свідка по кримінальному провадженню [PERSON] не має можливості, в зв'язку з невстановленням місця його знаходження (а.с.10). Як вбачається з довідки служби у справах дітей, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає тривалий час. Місце його знаходження не відоме (а.с.11). Заявниця від [PERSON] аліменти з 2013 року не отримувала, про що свідчить довідка державного виконавця про несплату аліментів (а.с.13). У відповідності до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом 1 року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених вимог, оскільки факт відсутності [PERSON] більше встановленого законом терміну, знайшов своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У травні 2016 р. Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON]. з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 42680,44 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи надав клопотання про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 26 травня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON]. укладений кредитний договір № 500978417 за умовами якого Банк надав відповідачці в кредит кошти в сумі 36\~854,23 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 15,99 % строком до 27 травня 2020 року (п.п. 2.1., 2.2., 2.3). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до довідки банку про заборгованість, станом на 12 квітня 2016р. загальна сума заборгованості [PERSON] по кредиту 42680,44 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 36854,23 грн., по відсоткам 1697,01грн., комісії 2929,20 грн., штраф 1200 грн. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 554, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на суму 42680,44 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У травні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 26.10.2013 р. сторони перебувають у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 2014 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки сторони не мають спільних поглядів на життя, відповідач не рахується з її поглядами, зверхньо ставиться до дружини, принижує її людську гідність, інтереси своїх батьків ставить вище за інтереси своєї сім'ї, виконує забаганки своїх батьків, внаслідок чого у подружжя виникають постійні сварки. Сімейні стосунки та спільне проживання сторони припинили з квітня поточного року і до цього часу подружжя проживають окремо. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, позивач примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді визнав позов частково, бо згодний на розірвання шлюбу з інших мотивів, примиритися не бажає. Стверджує, що дійсною причиною припинення шлюбних стосунків стала неналежна поведінка позивача [PERSON] Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені. Заслухавши вказані пояснення, дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з квітня 2016 р., спільне господарство не ведеться. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 26.10.2013 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого 06.01.2014 р. народилася дитина. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із заявою і просили встановити факт родинних відносин між ними та їх матірю [PERSON] а саме, що вони [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], яка померла 26.10.2015 року. В обґрунтування посилалися на те, що 26 жовтня 2015 року померла їх рідна мати [PERSON]. Після смерті залишилося спадкове майно, спадкоємцями за законом є заявники проте, переоформити спадщину після смерті матері не має можуть, так як не можуть до кінця підтвердити свої з матірю родинні відносини, оскільки в свідоцтвах про народження невірно вказані відомості по-батькові їх матері, а саме у свідоцтві про народження [PERSON] серії ЯГ №487893 від 11.02.1955 р. виданого Демковецькою сільською радою в графі мати вказано «Яцюк Ганна Леонідовна». Та у свідоцтві про народження [PERSON] серія 1-ЯР №660798 від 26.07.1957 року виданому Демковецькою сільською радою в графі мати вказано «Яцюк Анна Леонівна». В судовому засіданні заявники підтримали заяву та просять її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, який належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду справи до суду не зявився, проте звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не заперечує. Заслухавши заявників, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що матірю заявників - [PERSON], [PERSON] є [PERSON], яка померла 26.10.2015 року. У визначений законом строк [PERSON] та [PERSON] подали заяву до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] і бажають прийняти спадщину як спадкоємці за законом. Зазначені обставини підтверджуються: даними свідоцтва про смерть матері [PERSON], свідоцтва про народження заявників [PERSON], [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ№123385.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду із заявою, у якій зазначили, що в порядку приватизації усі вони набули право власності в рівних частках на квартиру [ADDRESS]. У цей час вони вирішили розпорядитися квартирою, але виявилось, що у свідоцтві про право власності на житло, виданого 5 липня 1994 року Центром по розвитку та забудові КРТ Овідіопольського району, були допущені помилки при зазначені їх анкетних даних, а саме: прізвище усіх записано [PERSON], а не [PERSON]; замість [PERSON] записано [PERSON] і замість [PERSON] записано [PERSON]. З наведених підстав заявники просили встановити факт належності їм зазначеного свідоцтва про право власності на житло. В судовому засіданні [PERSON], яка представляла інтереси також [PERSON] та [PERSON], заяву підтримала. Представники заінтересованих осіб Комунального підприємства «Овідіопольське РБТІ» і Комунального підприємства «Центр КРТ» належиним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, а тому справа розглянута судом за їх відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У паспортах, картках платника податків, свідоцтві про розірвання шлюбу анкетні дані заявників записані: [PERSON], [PERSON]. (а.с. 7-10) Згідно свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб зазначено [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) [PERSON]. (а.с. 13,19-21) У свідоцтві на право власності на житло записано, що квартира належить: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 11) З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved