Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1 000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що донька повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, хоча має таку можливість і може утримувати як свою дитину, так і неї. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх повністю задовольнити, проти чого відповідач, у свою чергу, заперечив та погодився сплачувати аліменти лише на доньку в розмірі 1\~000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.05.2012 року та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Домовленості про утримання спільної дитини сторони не досягли. У відповідності до ст. 84 СК України позивач має право на утримання від відповідача, батька [PERSON], до досягнення нею віку трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, оскільки вона виховує спільну з відповідачем дитину, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, або будь-яких доказів на спростування доводів позивачки в частині стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі, суду надано не було. Відповідач є здоровою працездатною особою 30 років, будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині та дружині, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти. Обовязок по утриманню неповнолітньої дитини не може бути покладений виключно на її матір. На думку суду, позовні вимоги безпідставно завищені, а тому підлягають частковому задоволенню. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу та для дітей відповідного віку (1\~228 грн. для дітей віком до 6 років, 1\~399 грн. на одну особу); наявність певних обмежень позивачки для самореалізації в період виховання малолітньої дитини та її потребу у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та зобовязаний брати участь у забезпеченні благополуччя дружини протягом перших років після народження дитини; розміру середньої заробітної плати по Житомирський області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за травень 2016 року вона становила 3 946 грн.), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів щомісячнона утримання доньки в розмірі 1000 грн. та на утримання дружини в розмірі 300 грн. Це відповідатиме як інтересам малолітньої доньки та її матері, так і засадам розумності, виваженості і справедливості. Позивачкою не доведена можливість сплати відповідачем аліментів у визначеному нею розмірі. Як відповідач, так і позивачка, в рівних частках повинні утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial