Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. було вчинено виконавчий напис за №109 щодо задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», яке є право наступником Ват КБ «Надра» у розмірі 38\~137,74 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. на підставі виконавчого напису 27 квітня 2021 року було відкрито виконавче провадження №65285680, про що позивач дізнався в травні 2021 року, після того, як фахівці Ізмаїльського відділення АТ «УКРСИББАНК» повідомили йому, що з належного йому карткового рахунку відкритому у АТ «УКРСИББАНК» будуть списані грошові кошти у сумі 42\~311,51 грн. на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. про арешт його коштів. Зазначає, що на його адресу не надходило вимоги - повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу так само які і повідомлень про відступлення прав вимоги за кредитним договором на підтвердження законних правових підстав звернення стягнення за кредитом ТОВ Фінансова компанія Еліт Фінанс. Наголошує на тому, що у позивача відсутні будь-які кредитні зобов`язання перед будь-якими банківськими або кредитними установами. Вказане також підтверджується вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2014 року по справі № 500/8989/13-к у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.191, ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 209, ч.2 ст. 209 КК України, а саме на сторінках 3-4 вищевказаного рішення зазначено, що [PERSON] , діючи повторно, продовжуючи реалізовувати свої злочини, наміри, 20.08.2010 р., маючи намір заволодіння грошовими коштами ПАТ «КБ «НАДРА» та маючи інформацію про те, що один з позичальників банку [PERSON] має намір достроково погасити заборгованість за кредитним договором № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 р. та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами банка, виготовив квитанцію ПАТ «КБ «НАДРА» № NL-27 від 20.08.2010 р. на суму 59 122,02 грн. про повне дострокове погашення [PERSON] заборгованості згідно кредитного договору № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007р. та передав її [PERSON] для сплати грошових коштів у касі відділення банку. Після чого [PERSON] дав розпорядження касиру банка прийняти від [PERSON] вказані грошові кошти та не виконувати проводку в електронній системі платежів, а передати отримані гроші йому для подальшого підтвердження в електронній системі платежів. З отриманою від [PERSON] квитанцією позичальник [PERSON] звернувся до касира та передав грошові кошти в сумі 59 122,02 грн. для сплати повного погашення заборгованості за кредитним договором №82/МК/2007-840 від 16.11.2007 р. та отримав від касира відповідну квитанцію про сплату із зазначенням суми внесених грошових коштів, підписом касира та відбитком штампа Банку. У той же день, на виконання розпорядження [PERSON] , вищевказані грошові кошти передані йому касиром без підтвердження платежу в електронній системі платежів Банку. Надалі [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами Банку у сумі 59 122,02 грн. За таких умов, касиром банку було прийнято платіж у розмірі 59 122,02 грн., а в подальшому без підтвердження в електронній системі платежів Банку, вказані грошові кошти, якими достроково було погашено заборгованість за кредитним договором № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року, були привласнені начальником ПАТ КБ «Надра Банк» - [PERSON] . Отже, [PERSON] були привласнені саме кошти Банку, а не кошти [PERSON] . Враховуючи той факт, що 20 серпня 2010 року [PERSON] було сплачено банку 59 122,02 грн., заборгованість по кредитному договору № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року була повністю погашена саме 20 серпня 2010 року. З огляду на вказане, позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивачки надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань по справі не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надали. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 16.11.2007 року між [PERSON] та ВАТ «КБ «НАДРА» був укладений кредитний договір №82/МК/2007-840 у розмірі 14\~000,00 доларів США (а.с.24-25). 26.08.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та ВАТ «КБ «НАДРА» укладено договір б/н про відступлення прав вимоги за кредитним договором №82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року. 29.01.2021 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д. вчинив виконавчий напис за №109 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року, укладеним із ВАТ «КБ «НАДРА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року є ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», суми заборгованості за кредитним договором № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року яка становить 38\~137,74 грн. (а.с.10). Представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. з заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотова С.Д. за №109 від 29.01.2021 року про стягнення із боржника, яким є [PERSON] коштів у розмірі 38\~137,74 грн. 27.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65285680 (а.с.28). 27.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. накладено арешт на кошти боржника [PERSON] (а.с.29). Однак, згідно квитанції № NL-28 від 20 серпня 2010 року борг за кредитним договором № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «КБ «НАДРА» погашено в повному обсязі (а.с.27) Також, вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області № 500/8989/13-к у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.191, ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 209, ч.2 ст. 209 КК України, а саме на сторінках 3-4 встановлено, що [PERSON] , діючи повторно, продовжуючи реалізовувати свої злочини, наміри, 20.08.2010 р., маючи намір заволодіння грошовими коштами ПАТ «КБ «НАДРА» та маючи інформацію про те, що один з позичальників банку [PERSON] має намір достроково погасити заборгованість за кредитним договором № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 р. та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами банка, виготовив квитанцію ПАТ «КБ «НАДРА» № NL-27 від 20.08.2010 р. на суму 59 122,02 грн. про повне дострокове погашення [PERSON] заборгованості згідно кредитного договору № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007р. та передав її [PERSON] для сплати грошових коштів у касі відділення банку. Після чого [PERSON] дав розпорядження касиру банка прийняти від [PERSON] вказані грошові кошти та не виконувати проводку в електронній системі платежів, а передати отримані гроші йому для подальшого підтвердження в електронній системі платежів. З отриманою від [PERSON] квитанцією позичальник [PERSON] звернувся до касира та передав грошові кошти в сумі 59 122,02 грн. для сплати повного погашення заборгованості за кредитним договором №82/МК/2007-840 від 16.11.2007 р. та отримав від касира відповідну квитанцію про сплату із зазначенням суми внесених грошових коштів, підписом касира та відбитком штампа Банку. У той же день, на виконання розпорядження [PERSON] , вищевказані грошові кошти передані йому касиром без підтвердження платежу в електронній системі платежів Банку. Надалі [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем заволодів грошовими коштами Банку у сумі 59 122,02 грн. (а.с.11-22). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, представником відповідача та третьою особою - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. не надано суду доказів того, що при вчиненні напису, нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, який зазначений у написі, є безспірними. Крім того, з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років, що підтверджується пунктом 1.3. кредитного договору № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року та додатком № 1 до кредитного договору № 82/МК/2007-840 від 16.11.2007 року в яких зазначено, що кредит надається позичальником строком по 15 листопада 2012 року (а.с. 24-26). Враховуючи положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 29.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved