Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У травні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] згідно з якою [PERSON] просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 05.05.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання 13.05.2020 року. 12 травня 2020 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] якою він повідомив суд про погане самопочуття тому просить перенести розгляд справи. 13.05.2020 року суд, з врахуванням заяви відповідача, відповідною ухвалою відклав розгляд справи на 01.06.2020 року. Ухвалою суду від 01.06.2020 року розгляд справи було відкладено через неявку у судове засідання відповідача. У судове засідання 16.06.2020 року відповідач також не з`явився. Представник позивачки - [PERSON] подав заяву з проханням розглянути справу без участі сторін у судовому засіданні та ухвалити заочне рішення. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до положень статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 03 складений відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Батьками дитини є сторони по справі. У сторін виникли непорозуміння щодо сумісного проживання та збереження шлюбу в цілому. На сьогоднішній день мати - позивачка [PERSON] проживає з сином окремо від чоловіка. [PERSON] наголошує про фінансові труднощі та матеріальні затрати які необхідні для утримання дитини, тому вона скористалась своїм правом на звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання. Норми права які застосовує суд. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний Бюджет на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн.; віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1109 грн). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч.1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до частин1-2ст.183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка просить суд стягувати з відповідача ј частину від усіх видів його заробітку, але не менше мінімальної гарантованої суми, що повністю відповідає нормам сімейного законодавства. Одночасно суд не вбачає підстав за яких необхідно допускати негайне виконання рішення суду. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд покладає на відповідача обов`язок щодо сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved