Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303, відповідно до якого позивачу було встановлено максимальний ліміт заборгованості у межах 184038,00 доларів США з порядком надання траншів. Згідно із Договором кредиту у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання було видано лише один транш в сумі 88926,00 доларів США, з погашанням кредиту на умовах та в порядку передбаченим Договором кредиту, зі сплатою 12,25% річних, а також відповідно до графіку погашення кредиту, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 06 квітня 2022 року. 01 вересня 2008 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 1 про внесення змін до Договору кредиту. Згідно якої, сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування, а саме: в частині зміни розміру відсоткової ставки до рівня 13,25% річних та встановлення дати з якої починає діяти нова відсоткова ставка - дата укладання цієї додаткової угоди. 15 травня 2013 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту. Згідно якої, сторони прийшли взаємної згоди щодо зміни валюти кредиту та перевести суму кредиту - 88890,39 доларів США разом із нарахованими та простроченими процентами в сумі 11849,80 доларів США в гривню за курсом 8,17 гривень за 1 долар США, що на дату укладення Договору про внесення змін становить 823047,35 грн.. Проте, відповідач порушив графік погашення заборгованості за кредитом. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303 від 07 квітня 2008 року у розмірі 893765,76 грн. та витрати на сплату судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. На адресу суду надав заяву, у якій просив проводити засідання без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303, відповідно до умов якого, кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах визначених цим договором. Згідно п. 1.1.1 договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - транш, а у сукупності- транші, зі сплатою 12,25% річних та відкриття позичкового рахунку в розмірі 0,99% від суми максимального ліміту на день видачі кредиту, в межах максимального ліміту заборгованості до 184038,00 доларів США, з наступним порядком надання траншів кредиту: видача кредитних коштів проводитеметься протягом перших 12 місяців з дати підписання кредитного договору двома траншами, зокрема: перший транш у розмірі 88926,00 доларів США видається на сплату позичальником вартості земельної ділянки; другий транш у розмірі 95112,00 доларів США видається на оплату вартості робіт з будівництва будинку. Відповідно до п. 1.1.2 договору, погашення траншів кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до числа кожного місяця починаючи з 07 квітня 2008 року з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 06 квітня 2022 року, на умовах визначених цим договором (а.с.9-17). Відповідно до Додаткової угоди про внесення змін до Договору кредиту № 40.29-48/303 від 07 квітня 2008 року, яку було укладено між позивачем та відповідачем 01 вересня 2008 року, за умовами якої, відпвідно до умов договору сторони домовилися збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом, передбаченої п. 1.1 договору, встановивши її на рівні 13,25% річних. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди, зазначена в п. 1 цієї Додаткової угоди процентна ставка починає діяти з 01.09.2008 року (а.с.19). 15 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303 від 07 квітня 2008 року, відповідно до якого, сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, які викладені в Договорі кредиту (з урахуванням усіх змін та доповнень до нього): змінити валюти кредиту, та перевести суму кредиту 88890,39 доларів США разом із нарахованими та простроченими процентами в сумі 11849,80 доларів США в гривню за курсом 8,17 гривень за 1 долар США, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін загалом становить 823047,35 грн. (а.с.20-22). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання передбачені Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303 від 07 квітня 2008 року виконав повністю, що підтверджується заявою на видачі готівки № 1003 від 07 квітня 2008 року (а.с.29). Проте, відповідач покладені на себе зобов'язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303 від 07 квітня 2008 року не виконує. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303 від 07 квітня 2008 року, який міститься в матеріалах справи, заборгованість станом на 21.04.2016 року становить 893765,76 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 754460,15 грн.; сума заборгованості за відсотками - 91265,52 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 14655,56 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 23664,47 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 3921,38 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 5798,68 грн. (а.с.6-8). Отже, враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобов'язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/303 від 07 квітня 2008 року не виконав, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 13406,49 грн..

Outcome: approved