Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, відповідач не надає матеріальної допомоги, що є обтяжуючим фактором. Тому, просить суд, стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача, щомісячно. До початку розгляду справи [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погоджується з розміром аліментів, при цьому який саме розмір аліментів згоден сплачувати на утримання дружини не вказав. Зазначив, що розмір аліментів повинен бути зменшений, оскільки його матеріальне становище є тяжким, на його утриманні знаходиться хвора мати, яка потребує затрат на лікування. Суд, заслухавши відповідача, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 квітня 2014 року Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 254. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (матеріалах справи а.с. 5-6). Як убачається з матеріалів справи позивач та відповідач мешкають за різними адресами , малолітня дитина знаходиться на утриманні позивача , зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином 3-х років, тому коштів на утримання не вистачає. Відповідач у добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги не надає, що є обтяжуючим фактором. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач працює слюсарем на ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», отримує постійний, стабільний дохід, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд не може взяти до уваги доводи відповідача, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо його тяжкого матеріального становища та неможливості надання допомоги на утримання дружини у розмірі, який просить позивач, а саме - 1/4 частина доходів відповідача, а довідка про інвалідність його матері [PERSON] та розписка від 16.04.2015 року про надання позивачці дитячих підгузків та дитячого харчування на загальну суму 660 грн не може слугувати підставою для звільнення від сплати аліментів. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір

Outcome: approved