Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Відповідач - [PERSON] є власником особового рахунку квартири [ADDRESS], користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує квартирну плату та плату за комунальні послуги, в зв'язку із чим за період з 01.04.2007р. по 01.03.2014р. року у Відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 9688 грн. У зв'язку із даними обставинами позивач просив стягнути з Відповідача суму боргу в розмірі 9688 грн., а також 3 % річних в розмірі 584,92 грн. та інфляційні витрати в сумі 453,90 грн. за час прострочення сплати грошових коштів, та відповідно стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника позивача, зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідач - [PERSON] є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Як було встановлено судом, починаючи з 01.04.2007 року по 01.03.2014 року Відповідач не сплачує квартирну плату та плату за комунальні послуги. У зв'язку із цим у Відповідача перед позивачем за період з 01.04.2007 року по 01.03.2014 року утворилася заборгованість, яка складає 9688 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у визначені строки. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується розрахунком боргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги становить 9688 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь позивача зазначену суму боргу за житлово-комунальні послуги у повному обсязі. Що стосується вимог позивача в частині стягнення суми індексу інфляції та 3 % річних за період прострочення сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги, то вони підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Позивачем було надано розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних та інфляційних витрат, які відповідають чинному законодавству, а тому приймаються судом. Таким чином, підлягає стягненню з Відповідача на користь позивача сума 3 % за період прострочення сплати грошових коштів за надані житлово-комунальні послуги, що становить 584,92 грн. та відповідно сума інфляційних витрат в розмірі 453,90 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, яка загалом становить 10726,82 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з Відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: approved