Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У січні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. В подальшому позивачка відмовилась від позовної вимоги про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, з 05 травня 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №825. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони мають різні погляди на життя, які призвели до постійних сварок, які призвели до того, що подружжя стали чужими один одному. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому просив зупинити розгляд справи про розірвання шлюбу та надати сторонам строк для примирення 6 місяців. Відповідач зазначив, що він з позивачкою проживає в одній квартирі, він підтримує сім`ю матеріально, забезпечує продуктами харчування, виділяє кошти на оплату комунальних послуг, повністю утримує малолітнього сина Вважав, що сім`ю можна зберегти, він для цього вчиняє все від нього залежне. 26.02.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка зазначила, що немайнові обов`язки чоловіка [PERSON] не виконує. У сторін по справі різні погляди на сімейне життя, тривалий час вони не можуть дійти згоди щодо розподілу сімейних обов`язків, належної уваги та турботи до дружини відповідач не проявляє, фактично шлюбні відносини припинені. Підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти надання строку на примирення категорично заперечувала. 20 січня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 15 лютого 2021 року ухвалою суду позов в частині визначення проживання дитини залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 11\~березня 2021\~року ухвалою\~суду позовну\~заяву в\~частині визначення\~місця проживання\~дитини повернути позивачеві, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що подальше збереження сім`ї неможливе, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача підтримав позицію сторони, яку представляє. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, від клопотання про надання строку на примирення відмовився. Представник відповідача підтримала його позицію. Суд, вислухавши доводи сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 05 травня 2017 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 05 травня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №825. Під час державної реєстрації позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.3). Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 жовтня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обов`язків подружжя один перед одним, шлюбних відносин вони не підтримують тривалий час, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним. За змістом ч.1 ст.24\~СК України та ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та суперечить моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved