Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з названим позовом, у якому зазначило, що 23.08.2006 р. між закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №ОDD1RX06230067, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 2820 грн. 40 коп. на Умовах надання кредиту фізичним особам «Експрес - Рострочка» строком на 24 місяці зі сплатою 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязався повернути кредит щомісячними платежами та сплачувати відсотки за користування грошовими коштами. Своїх зобовязань за кредитним договором [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 08.05.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 28\~830 грн. 40 коп., з яких: заборгованість за кредитом 1406 грн. 17 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом 10208 грн. 56 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 1365 грн. 10 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязання 15850 грн. 57 коп. З урахуванням стягненого з відповідача судовим наказом Овідіопольського районного суду від 02.03.2009 р. боргу за цим же кредитним договором у розмірі 9674 грн. 28 коп., банк просив стягнути з [PERSON] борг у розмірі 20613 грн. 93 коп., а також передбачені п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 957 грн. 87 коп., а усього 20613 грн. 93 коп. та судові витрати. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності.(а.с. 65) Відповідач також просив розглянути справу за його відсутності і при цьому врахувати його майновий стан та стан його здоровя, зменшити розмір штрафних санкцій, а також застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог банку. (а.с. 63,70,84) Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків. Судом установлено, що 23.08.2006 р. між закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №ОDD1RX06230067 шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 2820 грн. 40 коп. на Умовах надання кредиту фізичним особам «Експрес-Рострочка» строком на 24 місяці зі сплатою 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязався повернути кредит щомісячними платежами та сплачувати відсотки за користування грошовими коштами. (а.с. 6-10) Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором. Своїх зобовязань за кредитним договором [PERSON] не виконує. Судовим наказом Овідіопольського районного суду від 02.03.2009 р. у справі №2-н-38/2009 з [PERSON] була стягнена заборгованість за цим же кредитним договором станом на 27.10.2008 р., а саме: прострочена заборгованість з повернення тіла кредиту у розмірі 2606 грн. 17 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3552 грн. 23 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 1365 грн. 10 коп., пеня за несвоєчасне виконання умов договору у розмірі 2150 грн. 78 коп., у звязку з чим провадження у справі у цій частині позовних вимог закрито на підставі п. 2 ст. 205 ЦПК України. Тобто вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту 2606 грн. 17 коп. та заборгованості по комісії 1365 грн. 10 коп. вже були остаточно вирішені зазначеним судовим наказом. З довідки відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції слідує, що зазначений вище судовий наказ не був виконаний в примусовому порядку, а повернуто банку без виконання. (а.с. 90) Відповідно до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зі змісту ст.ст. 598-608 ЦК України слідує, що сама по собі наявність рішення суду про стягнення боргу, яке не виконується боржником, не є підставою вважати зобовязання припиненим, не позбавляє права банку на звернення до суду з позовом про стягнення процентів та штрафних санкцій за порушення строків виконання зобовязання. Тобто чинне законодавство не повязує припинення зобовязання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобовязань боржника та не виключає його відповідальності за порушення зобовязання. У звязку з тим, що зобовязання за кредитним договором не припинилось, позивач вправі вимагати лише стягнення нарахованих після 27.10.2008 р. процентів за користування кредитом та пені за порушення строків виконання зобовязання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Умовами кредитного договору встановлено строк погашення кредиту і процентів за кредитом щомісячно з 20 по 25 число кожного місяця, а погашення кредиту у повному обсязі не пізніше 23.08.2008 р. (а.с. 6 зв.) Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Судом з наданих позивачем розрахунків установлено, що відповідач з 20.11.2006 р. будь-яких платежів за кредитним договором не здійснював, а з 14.07.2010 р. за ним значиться заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1406 грн. 17 коп. (а.с. 5) Банк звернувся до суду з позовом 21.05.2014 р., тобто з пропуском встановленого законом строку позовної давності, як щодо стягнення процентів, так і пені. (а.с. 2) Відповідач заявив про застосування позовної давності. (а.с. 84) На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню у межах трирічного строку позовної давності за період з 21.05.2011 р. до 21.05.2014 р. у розмірі 506 грн. 22 коп., виходячи із залишку заборгованості за тілом кредиту 1406 грн. 17 коп. станом на 21.05.2011 р., визначених договором 12% річних за користування кредитом. (1406,17 х 12% = 168,74 грн.; 168,74 грн. х 3 роки = 506 грн. 22 коп.) Пунктом 5.1. Умов надання споживчого кредиту передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. (а.с. 10) У звязку з наведеним з відповідача на користь банку підлягає стягненню пеня за порушення строків виконання зобовязання за період з 21.05.2013 р. до 21.05.2014 р. у розмірі 770 грн. 15 коп., виходячи із залишку боргу за тілом кредиту 1406 грн. 17 коп. та розміру пені 0,15% за кожен день прострочки погашення боргу, але не менше 1 грн. ( 1406,17 х 0,15% = 2 грн. 11 коп.; 2 грн. 11 коп. х 365 днів = 770 грн. 15 коп.) Не підлягають задоволенню позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача штрафів: 500 грн. (фіксована частина) і 957 грн. 81 коп. (процентна складова) з наступних підстав. В Умовах і правилах надання банком кредиту в рамках програми «Експрес-Розстрочка», копія яких була надана банком суду до заяви про видачу судового наказу 20.02.2009 р., був п. 5.3. такого змісту: «Сторони домовились, що усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного Договору або у звязку з ним, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають вирішенню у суді, зазначеному у заяві Позичальника». (а.с. 5зв. справи 2н-38/2009 Овідіопольського районного суду) До позовної заяви до суду, поданої 21.05.2009 р., банк надав Умови і правила надання банком кредиту в рамках програми «Експрес-Розстрочка», у яких п. 5.3. викладений у такій редакції: «Про порушенні позичальником строків платежів по будь-яких з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.(а.с. 10) Тобто, користуючись тим, що копія Умов і правил надання банківських послуг відповідачу при укладенні кредитного договору не була вручена і ним не підписувалась, а лише зазначено, що відповідач з ними ознайомлений, банк в односторонньому порядку, всупереч положень ст.ст. 633, 651 ЦК України, без згоди відповідача змінив Умови надання банківських послуг, збільшив його відповідальність за порушення строків сплати платежів у виді штрафів, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги в цій частині безпідставні і задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 243 грн. 60 коп. (а.с. 16)

Outcome: partial