Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

У червні 2016 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 15.11.2008 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Даний шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання сина не надає, участі у вихованні сина не приймає. Таким чином, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. У судовому засіданні відповідач не зявився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справи без його участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 15.11.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 338 від 15.11.2008 року, що додане до матеріалів справи (а.с. 4). Даний шлюб було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 2/0808/584/2012 від 20.02.2012 року, що додане до матеріалів справи (а.с. 5). 12.05.2009 року народився [PERSON], батьками якого є: матір [PERSON] та батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 03.06.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, що додане до матеріалів справи (а.с.9). На теперішній час [PERSON], [INFO] мешкає разом з [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, що додана до матеріалів справи (а.с. 8) та знаходиться на її утримання. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181, 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на аліменти на дитину, визначається судом, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня предявлення позову. Аналізуючи зазначені норми права та наведені обставини, суд приходить до висновку, що батьки повинні утримувати дитину одночасно удвох та у відповідності до ст.ст. 199, 200 СК України, та у відповідності до принципу адекватності, співмірності та розумної достатності, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а саме: аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] з відповідача [PERSON] слід стягувати в розмірі 1/3 частин від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову та до повноліття дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць. Виходячи з наведеної норми статті, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у межах стягнення платежу за один місяць. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмір 551 гривня 20 копійок. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved