Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У січні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилались на те, що 20.04.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6622595715. 09.12.2019 року між ТОВ «ФК`ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20191209, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20191209 від 09.12.2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № №6622595715 від 20.04.2018 року в сумі 31824,25 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31824,25 грн. та судовий збір. Ухвалою від 28 січня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 25.08.2021 року до суду від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення, відповідно до якого зазначив, що за кредитним договором, ним сплачувались платежі, а саме, останній платіж, що було сплачено у якості погашення заборгованості, було здійснено восени 2018 року, а до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося з позовною заявою лише у січні 2021 року, тобто з пропущеним строком позовної давності. Крім того, зазначив, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Також позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення( платіжних доручень, меморіальні ордери, розписки, чеки), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. У судове засідання позивач ТзОВ «ФК «ЄАзПБ» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6622595715 на отримання кредиту, що підтверджується заявою №6622595715 від 20.04.2018 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №2595715. /а.с.5-7/ 09.12.2019 року між ТОВ «ФК`ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20191209, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників, що підтверджується договором відступлення прав вимоги №20191209 від 09.12.2019 року./а.с.20-22/ Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20191209 від 09.12.2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6622595715 від 20.04.2018 року в сумі 31824,25 грн., з яких: 11265,91 грн. - заборгованість по основному боргу; 1,62 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14411,72 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами; 6145 грн. - заборгованість за пенею./а.с.23/ Відповідач у поданому до суду заяві посилався на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, а тому це є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Із розрахунків заборгованості за договором вбачається, що відповідач [PERSON] 02.07.2018 року останній раз використовував кредитні кошти. Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач вказував, що останній платіж здійснив восени 2018 року, тобто позивач, звернувшись до суду 18.01.2021 року з позовом про стягнення заборгованості, не пропустив строків загальної позовної давності. Однак, як вбачається із матеріал справи позивачем пропущений строк у один рік для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за пенею, а тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками та щомісячні проценти. У порушення умов договору №6622595715 від 20.04.2018 року свої зобов`язання відповідач [PERSON] своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за сумою заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 11265,91 грн., 1,62 грн. сума заборгованості за відсотками, 14411,72 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б№6622595715 від 20.04.2018 року в розмірі 25679,25 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (80,69 %), з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1831,66 грн. (2270/100*80,69), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial