Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Уточнившись з позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які діють в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] [PERSON] договору № CSIPGA00000217 від 25.09.2007 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 50400 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 25.09.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за [PERSON] договором ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 25.09.2007 року уклали Договір іпотеки № CSIPGA00000217 від 25.09.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 49,1 кв.м., яка належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2004 року № 7364. 24.12.2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по справі № 2-167/10 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 49,1 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № CSIPGA00000217 від 25.09.2007 року. 21.08.2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по справі № 2314/3586/12 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення [PERSON] з предмету іпотеки. Відповідно до довідки КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради від 13.06.2013 року встановлено, що в квартирі [ADDRESS] окрім [PERSON] зареєстрований також [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви [PERSON] до державного виконавця, акту державного виконавця та договору оренди нерухомого майна, [PERSON] є наймачем ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 18.7, п. 18.12 Договору іпотеки № CSIPGA00000217 від 25.09.2007 року [PERSON] забороняється без письмової згоди Іпотекодержателя (ПАТ КБ «Приватбанк») передавати предмет іпотеки в оренду, надавати документи у відповідні держоргани з мотиву реєстрації будь-яких осіб у предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В ст. 33 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги. Наявність осіб, зареєстрованих в квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Повідомлення-вимога від 13.06.2013 року про добровільне виселення з предмету іпотеки залишена [PERSON] без уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому просить виселити [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] в м. Черкаси, і зняттям їх з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримав частково та просив: виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]; виселити [PERSON], який зареєстрований та проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] в м. Черкаси, і зняттям його з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON], за довіреністю [PERSON], позовні вимоги не визнала та просила відмовити позивачу у виселенні [PERSON] з квартири [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча пор день, час та місце була повідомлена в установленому законом порядку. В судове засідання 18.11.2014 року представник третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений в установленому законом порядку. В судовому засіданні 07.04.2014 року представник Служби у справах дітей Черкаської міської ради, за довіреністю [PERSON], заперечувала проти задоволення позову, пояснивши що таке виселення буде суперечити інтересам неповнолітнього [PERSON], який має право на проживання в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні 18.08.2014 року представник третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради, за довіреністю Басюк Г.М. підтримала позицію попереднього представника. Заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON], представника відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], представників третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради Дворової А.В., Басюк Г.М. дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено [PERSON] договір № CSIPGA00000217, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50400 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 25.09.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за [PERSON] договором 25.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № CSIPGA00000217, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 49,1 кв.м., яка належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2004 року № 7364. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-167/10 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 49,1 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № CSIPGA00000217 від 25.09.2007 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2012 року у справі № 2314/3586/12 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, виселено [PERSON] з предмету іпотеки, а саме з квартири [ADDRESS]. В ході виконання державним виконавцем рішення Придніпровського районного суд м. Черкаси від 21.08.2012 року про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] було встановлено, що у вказаній квартирі проживають [PERSON] та [PERSON], що стверджується актом державного виконавця від 19.04.2013 року (а.с. 23), а також заявою [PERSON] від 27.02.2013 року (а.с. 20). Також в судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з 167.06.2009 року зареєстрований неповнолітній [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку встановленому законом. Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі з липня 2012 року на підставі Договору оренди нерухомого майна (квартири) від 01.07.2012 року, укладеного між нею та [PERSON], відповідно до умов якого Орендодавець надав, а вона прийняла в строкове платне користування ? частину квартири [ADDRESS] (для проживання Орендаря та членів її сім'ї), яка належить на праві власності [PERSON] Оскільки Договір оренди нерухомого майна (квартири) від 01.07.2012 року був укладений між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] після укладення між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» Договору іпотеки квартири № CSIPGA0000217 і про наявність такого договору не було доведено Іпотекодержателя (ПАТ КБ «Приватбанк), крім того такий договір не був зареєстрований в установленому законом порядку, відповідачка [PERSON] не підпадає під дію ч. 3 ст. 40 Закону України. Також в судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» направляв на адресу відповідачки [PERSON] повідомлення-вимогу від 13.06.2013 року про необхідність добровільного виселення з квартири [ADDRESS], яка була отримана відповідачкою 10.07.2013 року та проігнорована нею. Вказане стверджується повідомленням-вимогою від 13.06.2013 року, квитанцією від 13.06.2013 року про направлення рекомендованого листа [PERSON], рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24-25). А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» в частині виселення відповідачки [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Стосовно позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в частині виселення з квартири [ADDRESS] неповнолітнього [PERSON], [INFO] зі зняттям його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі суд приходить до наступного. Звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається, як на підставу своїх вимог на ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України. В судовому засіданні дійсно встановлено, що неповнолітній [PERSON] зареєстрований з 17.06.2009 року та проживає в квартирі [ADDRESS] на яку звернуто стягнення, як на предмет іпотеки. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ? квартири [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] (матері неповнолітнього [PERSON]), що стверджується рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.06.2009 року та Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.03.2014 року (а.с 129-130). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право користуватися помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Будучи зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] неповнолітній [PERSON] проживає там з разом зі своєю матір'ю, що стверджується актами обстеження від 16.09.2014 року, затвердженими комітетом самоорганізації «Мікрорайон «Соборний». Відповідно до положень ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше, ніж з підстав та в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» надає дитині право на проживання зі своїми батьками. Відповідно до норм Сімейного Кодексу України місце проживання неповнолітніх дітей визначається за місцем проживання їх батьків. Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 176 СК України права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюється законом. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщення нарівні з власником або наймачем. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS], ? частина належить на праві власності його матері - [PERSON], його право на проживання у вказаній квартирі є похідним від права власності його матері на вказане житло та користування ним та гарантоване Конституцією України. А тому, враховуючи вищевикладене, вимоги ст. 9, 150 ЖК України, ст. 383, 405 ЦК України, ст.ст. 160, 176 СК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» в частині виселення з квартири [ADDRESS] неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 107 грн. 70 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial