Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 02.01.2016 року близько 13.00 годин в смт. Чабани, Києво-Святошинського району Київської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала легкі тілесні ушкодження, а її транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2016 року винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] Відповідно до Звіту від 23.01.2016 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу « Citroen Nemo» д.н.з. [NUMBER], складає 40090.42 грн. Вартість послуг субєкта оціночної діяльності складає - 1000 грн., що підтверджується квитанцією № 236 від 23.01.2016 року. Посилаючись на вказані обставини та положення закону, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 41090.42 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 551.20 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача станом на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК«Україна». Відповідно до ЗУ « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На думку представника відповідача в даному випадку виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися ПрАТ «СК «Україна». Представники третьої особи у справі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляду справи, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом установлено, що 02.01.2016 року близько 13.00 годин в смт. Чабани, Києво-Святошинського району Київської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала легкі тілесні ушкодження, а її транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2016 року винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] Відповідно до Звіту від 23.01.2016 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу « Citroen Nemo» д.н.з. [NUMBER], складає 40090.42 грн. Вартість послуг субєкта оціночної діяльності складає - 1000 грн., що підтверджується квитанцією № 236 від 23.01.2016 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Заперечення представника відповідача, та його посилання на те, що в даному випадку позивач повинен був звернутися з позовом до ПрАТ « СК «Україна» про виплату страхового відшкодування, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України зазначеної у Постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-2808 цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка задала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно на свій розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка задала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимог потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірі та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи наведені обставини та

Outcome: approved