Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04 березня 2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування №5673013. За умовами даного договору відповідач отримав кредит в розмірі 1140 грн. За умовами договору [PERSON] мала регулярно сплачувати процентну ставку у розмірі 30% річних. Проте відповідач перестав вносити необхідні платежі та порушив умови даної угоди. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дало. Станом на 27 лютого 2017 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 1562,74, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1140 грн., заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 157,71 грн., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту в розмірі 26,88 грн., нараховані відсотки в розмірі 54,15 грн., та пеня в розмірі 184 грн. У добровільному порядку відповідач заборгованість не погасив. Просив суд стягнути заборгованість з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 1562,74 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засіданні відповідач [PERSON] не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З врахуванням наведеного та у відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 04 березня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №5673013, відповідно до умов п. 1.1. якого банк надав позичальнику грошові кошти для здійснення операцій з використанням банківської платіжної картки. Банк встановлює по рахунку ліміт кредитування в сумі, на строк та на умовах, визначених цим договором та тарифами банку для тарифного пакету «START», на умовах якого обслуговується рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, банк надав відповідачу [PERSON] в розмірі 1140 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи випискою про рух коштів з 10 травня 2016 року по 27 лютого 2017 року. Відповідно до умов п. 1.16. договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 30 % річних. Згідно умов п. 1.30 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідно до умов п. 1.17. договору позичальник зобовязався повернути банку кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни, передбачені цим договором. У звязку з невиконанням умов договору про встановлення ліміту кредитування №5673013 від 04 березня 2016 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 1562,74 грн. Банк повідомляв [PERSON] про необхідність погасити заборгованість та направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу за вих. № 5835427РО/1 від 26 жовтня 2016 року, однак дана вимога була залишена без виконання. Станом на 27 лютого 2016 року заборгованість [PERSON] за договором про встановлення ліміту кредитування №5673013 становить 1562,74, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1140 грн., заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 157,71 грн., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту в розмірі 26,88 грн., нараховані відсотки в розмірі 54,15 грн., та пеня в розмірі 184 грн. Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі, в свою чергу позичальник [PERSON] зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно кредитного договору. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши суму кредиту, проте відповідач борг в повному обсязі не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобовязань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» необхідно стягнути 1562,74 грн. суми заборгованості за кредитним договором. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved