Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 08 серпня 2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк видав останньому кредитну картку «Універсальна». 11 березня 2014 року [PERSON] було переоформлено кредитну картку на «Універсальна Gold» та встановлено кредитний ліміт (з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту) в розмірі 500 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним - 27,6 % річних від розміру заборгованості (з вересня 2014 року ставку збільшено до 32,4 % річних, з квітня 2015 року ставку збільшено до 42 % річних), а в разі прострочення виконання зобов'язань - проценти в подвійному розмірі від базової ставки, які нараховуються на усю прострочену заборгованість. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов'язань позичальником є обов'язок останнього сплачувати неустойку (а саме, згідно банківських тарифів, при виникненні прострочки на суму понад 100 грн. - пеню в розмірі 0,233 % від суми боргу (щоденно) + 50 грн. (в разі виникнення прострочки понад місяць - +100 грн.), а також при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості). Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконував не належним чином в зв'язку з чим станом на 25 квітня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 18 064,01 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту - 495,05 грн.; - заборгованість по процентам - 12 967,93 грн.; - нарахованої пені в розмірі 3 264,65 грн.; - нарахованих штрафів в загальному розмірі 1 336,38 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 08 серпня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, банківських тарифів, пам'ятки клієнта, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до договору банк видав [PERSON] кредитну картку «Універсальна». 11 березня 2014 року [PERSON] було переоформлено кредитну картку на «Універсальна Gold» та видано кредит у вигляді встановленого на кредитну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановлено на рівні 500 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,3 % на місяць від розміру заборгованості (27,6 % річних), а в разі прострочення виконання зобов'язань - проценти в подвійному розмірі від базової ставки, які нараховуються на усю прострочену заборгованість. З вересня 2014 року розмір ставки збільшено до 2,7 % на місяць (32,4 % річних), а з квітня 2015 року - до 3,5 % на місяць (42 % річних). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов'язань позичальником є обов'язок останнього сплачувати неустойку (а саме, згідно банківських тарифів, при виникненні прострочки на суму понад 100 грн. - пеню в розмірі 0,233 % від суми боргу (щоденно) + 50 грн. (в разі виникнення прострочки понад місяць - +100 грн.), а також при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості). Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. З кредитного договору вбачається, що [PERSON] зобов'язався самостійно ознайомлюватися зі змінами в умовах обслуговування кредиту та банківських тарифах та в разі незгоди з такими змінами вимагати розірвання договору, попередньо та в повному обсязі сплативши наявну заборгованість (п.п. 1.1.2.3, 1.1.2.4, 2.1.1.5.3, 2.1.1.5.4 Умов і Правил). Матеріали справи свідчать, що всі умови (в тому числі зміни) були прийняті позичальником. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В зв'язку з цим станом на 25 квітня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема: - заборгованість по кредиту - 495,05 грн.; - заборгованість по процентам - 12 967,93 грн., вказана заборгованість не оспорювалася та підтверджується розрахунком боргу, а також випискою по рахунку позичальника. В зв'язку з встановленим та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п. 2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобов'язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених цими Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15 та в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня в розмірі 3 264,65 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1 481,60 грн. судового збору (1 600 грн. (сплачений судовий збір) х 92,60% (відсоток задоволених позовних вимог)).

Outcome: partial