Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю», в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість нарахованої але не виплаченої заробітної плати та компенсацію за несвоєчасну виплату в сумі 41679,56 грн. та моральний збиток у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 05.10.2012 року він працював у ТОВ «Рекуперація свинцю» плавильником свинцевих сплавів, дільниці шихтопідготовки та плавління. Починаючи з початку його трудової діяльності заробітну плату виплачують нерегулярно, спочатку затримували на три місяці, а на час звільнення борг затягнувся з вересня 2014 року до березня 2015 року. Внаслідок цього на 16.03.2015 року ТОВ «Рекуперація свинцю» заборгувало позивачу з вересня 2014 року по березень 2015 року 3179,99 грн. + 3179,99 грн. + 3061,56 грн. + 3081,68 грн. + 263,21 грн. + 174,39 + 3194,06 грн. = 16134,88 грн., а також не перераховані аліменти його дітям у сумі 1622,41 грн. + 1622,41 грн. +1562 грн. + 1572,26 грн. + 130,47 грн. + 86,43 грн. + 1584, 96 грн. = 8180,94 грн., які були нараховані але не виплачені. Також позивач зазначив, зо згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з нього стягують аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, на утримання його дітей, але підприємство за час заборгованості не перераховувало гроші його дітям і він був вимушений сплачувати їх сам. Відповідач систематично затримував виплату заробітної плати, а в 2015 році не зробив жодної виплати, та в день звільнення позивача і до теперішнього часу не провів повний розрахунок, що заподіяло позивачу величезні моральні страждання, весь час і досі він хвилюється з приводу існування своїх дітей, можливості виконання фінансових зобовязань перед банками кредиторами, внаслідок цього позивач і його діти позбавлені нормального життєвого спілкування між собою, а також близькими людьми, котрі їх оточують. На підставі цього позивач вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати йому моральний збиток у розмірі 9000,00 грн., також вважає дії боржника незаконними, тому вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Представник Відповідача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнав лише в частині заборгованості по заробітній платі у розмірі 13836,59 грн. та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, та просив розглянути справу без участі їх представника. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з 05 жовтня 2012 року працював у відповідача у [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» на посаді плавильника свинцевих сплавів, дільниці шихтопідготовки та плавління, комплексу шихтопідготовки, плавки та рафінування, що підтверджується записом № 21 у трудовій книжці на сторінці № 12, який зроблено на підставі Наказу № 55-к від 05.10.2012 року, а також копією трудової книжки. Відповідно до запису № 22 у трудовій книжці на сторінці № 12 позивача, [PERSON] звільнено за угодою сторін п.1.ст.36 КЗпП України. Судом встановлено, що після звільнення позивача повний розрахунок з ним проведено не було, в наслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість станом на 16.03.2015 року у сумі 13836,59 грн. Статтею 24 КЗпП України унормовано, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Статтею 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України визначено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ч.2 ст. 117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до розрахунку суми компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, наданого позивачем, сума компенсації становить7553,09 гривень. В контексті спірних правовідносин,

Outcome: partial