Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У червні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ «КБ «НАДРА»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач вказав, що відповідач відмовляється сплатити заборгованість у сумі 3.340,58 дол. США та 21.261,79 грн. у добровільному порядку. Заявник зазначив, що між сторонами (ВАТ КБ «Надра» і відповідачем [PERSON]П.) був укладений кредитний договір № 401/30/01/2008/980-7869/КФ від 18.02.2008 р. Згідно договору ВАТ «КБ «Надра»» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 8.586,14 доларів США на споживчі цілі строком до 15.02.2015 р. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі. 16 травня 2014 року між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору «Автопакет» № 401/30/01/2008/980-7869/КФ від 18.02.2008 р. про реструктуризацію кредитної заборгованості зі встановленням нового графіку платежів згідно додатку № 1 та про продовженням строку повернення кредиту до 17.02.2017 р. включно. На порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 05.05.2016 р. має заборгованість у сумі 3.340,58 доларів США та по неустойці (пені) -21.261,79 грн., з яких: 2.670,91 дол. США основний борг; 669,67дол. США відсотки за користування кредитом; 843,88 дол. США, або 21.261,79 грн. пеня за повернення кредиту. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачами не сплачена, посилаючись на ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, заявник просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра»» заборгованість у розмірі 3.340,58 доларів США та по неустойці (пені) 21.261,79 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Як вбачається з письмової заяви представника позивача, вона просить суд розглянути справу в її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнав позов повністю і пояснив, що сторони дійсно уклали кредитний договір та додаткову угоду до нього. Проте він неспроможний виконувати умови цих договорів через невеликий розмір заробітної плати (близько 2 тис. грн. щомісячно). Окрім цього, вважає, що світова фінансова криза, значне підвищення офіційного курсу іноземної валюти (долара США) до гривні є форс-мажорними обставинами, які дають підстави для його звільнення від цивільно-правової відповідальності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно зясовано, що між сторонами (ВАТ «КБ «Надра»» і відповідачем [PERSON]П.) був укладений кредитний договір № 401/30/01/2008/980-7869/КФ від 18.02.2008 р. Згідно договору ВАТ «КБ «Надра»» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 8.586,14 доларів США на споживчі цілі строком до 15.02.2015 р. Згідно п. 1.1.2 Кредитного договору кредитні кошти надані на наступні цілі: придбання автотранспортного засобу марки «DAEWOO FSO Lanos TF69Y, 2008 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] та оплату витрат, повязаних з державною реєстрацією автотранспортного засобу та комісії банку. Згідно п. 2.11 Кредитного договору, надання кредиту проводиться шляхом перерахування коштів за реквізитами, вказаними позичальником письмово. Моментом (днем) надання кредиту вважається утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника № 22030409062569, відкритому у ВАТ «КБ «Надра»» [PERSON] Позивач свої зобовязання за Кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному: обсязі, що підтверджується заявою на видачу кредиту № 672 від 18.02.2008 р. про видачу з позичкового рахунку Позичальника № 22030409062569 готівкою через касу Банку кредиту в розмірі 8.586,14 доларів США. У відповідності з приписами: ч. 1 ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте на порушення вимог зазначених норм права та пп. 4.3.3, 4.3.4 Кредитного договору, Позичальник порушив вимоги щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором, що призвело до появи значної кредитної заборгованості Відповідача. Відповідно до положень: ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. п. 5.1. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 05.05.2016 р. має заборгованість у сумі 3.340,58 доларів США та по неустойці (пені) -21.261,79 грн., з яких: 2.670,91 дол. США основний борг; 669,67 дол. США відсотки за користування кредитом; 843,88 дол. США, або 21.261,79 грн. пеня за неповернення кредиту. Відповідно до розрахунку боргу в порядку, передбаченому п. 5.1 Кредитного договору та вимог ст. 258 ЦК України, пеня за прострочення зобовязань за кредитним договором обрахована за період 05.05.2015 р. по 04.05.2016 р. становить 834,88 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 05.05.2016 р. складає 21.261,79 гривень. В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором між сторонами, розрахунком заборгованості, службовим розпорядженням про встановлення Національним банком України офіційного курсу гривні до іноземної валюти, копіями повідомлень відповідачу, банківської ліцензією, іншими матеріалами цивільної справи. Суд відкидає заперечення відповідача, що він неспроможний виконувати умови договору і додаткової угоди через невеликий розмір заробітної плати (близько 2 тис. грн. щомісячно). Згідно ст. ст. 40, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен сплатити за час прострочення 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів. Суд також відкидає заперечення відповідача, що світова фінансова криза, значне підвищення офіційного курсу іноземної валюти (долара США) до гривні є форс-мажорними обставинами, які дають підстави для його звільнення від цивільно-правової відповідальності Як витікає з розяснень п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. До того ж валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач. Згідно приписам п. 6.1 кредитного договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобовязань за цим договором у випадку настання та дії обставин, що знаходяться поза межами контролю сторін. До таких обставин належать: військові дії, незалежно від факту оголошення війни, повстання, стихійні лиха. Таким чином, заперечення відповідача проти позову є безпідставними. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору № 401/30/01/2008/980-7869/ КФ від 18.02.2008 р., ст. ст. 40, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. ст. 509, 526-527, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України, позов до [PERSON] підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі. За правилами ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1.581,43 грн., на користь позивача.

Outcome: approved