Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У червні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати [PERSON] таким, що позбавлений права користування житловим приміщенням [ADDRESS]; усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження [PERSON] своїм майном шляхом зняття з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 08.08.2008 р. між позивачем та відповідачем укладено шлюб. За спільним рішенням, сторони, як сім'я, фактично проживали у квартирі відповідача, яка знаходилась по [ADDRESS] і яка належала йому на праві власності. В подальшому сімейне життя між сторонами не склалося і з початку січня 2014 р. сторони прийняли рішення припинити фактичне сумісне проживання, відповідач переїхав проживати у інше помешкання, а саме до своєї мами. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Для врегулювання майнового питання та за обопільним рішенням сторін, відповідач передав у власність позивача квартиру [ADDRESS]. 1/ 2 частину квартири на підставі договору дарування від 25.01.2014 року, вподальшому за договором дарування від 09.04.2015 р. відповідач безоплатно передав їй другу половину квартири, та зобов'язався знятись з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири терміном до 17.04.2015 р. Станом на дату подачі позовної заяви даного обов'язку відповідач не виконав, з реєстраційного обліку не знявся, що є порушенням умов договору та створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Повідомляє, що в нього не має вільного часу для здійснення дій на зняття з реєстраційного обліку. З січня 2014 р. позивач самостійно проживає у квартирі [ADDRESS], самостійно оплачує комунальні платежі, за власні кошти утримує дану приватну власність у належному та безпечному стані, здійснює поточний ремонт та інші дії на її утримання. Відповідач фактично у даному приміщенні не знаходиться і не проживає, його особисті речі та майно перевезені ним за місцем його фактичного перебування, жодних дій з утримання даної нерухомості, в тому числі на оплату комунальних платежів він не здійснює. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні вищевикладеним, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача та враховуючи вимоги ст. ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права у спосіб передбачений законом. Судовим розглядом встановлено, що позивачу на підставі договорів дарування від 25.01.2014 р. та 09.04.2015 р. в цілому належить квартира [ADDRESS] ( а.с. 7, 9). У зазначеному житловому приміщенні, як вбачається із довідки дільниці № 43 КП «Жилкомсервіс», яка видана [PERSON] зареєстрований [PERSON] (а.с. 11), зазначене підтверджується і відомостями наданими суду адресно-довідковим підрозділом ГУДМСУ в Харківській області, які запитувалися відповідно до вимог ч.ю3 ст.122 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач , відповідно до п.6 договору дарування частини квартири від 09.04.2015 року, зобов'язався знятись з реєстраційного обліку з зазначеної квартири терміном до 17.04.2015 р. включно. До теперішнього часу зобов'язання не виконав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із зазначених вище вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задовольнити. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved