Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

у травні 2019 року з Карлівського районного суду до Машівського районного суду надійшла цивільна справа за вказаним позовом, мотивованим тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю телерадіооб`єднання «Контакт» здійснює свою діяльність у сфері телевізійного мовлення у форматі «розважально-інформаційний», територіальна категорія мовлення «Місцеве телемовлення», територія розповсюдження: м. Карлівка, Карлівський, Машівський, Чутівським, Полтавський райони. Керівником та журналістом ТОВ ТРО «Контакт» є [PERSON] . Позивач являється засновником ТОВ «Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи», а також помічником-консультантом народного депутата [PERSON] Позивач стверджує, що ТОВ ТРО «Контакт» в новинах на актуальну тему поширило інформацію, що безпосередньо стосується його, порушує його права, порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Дана інформація також розміщена в мережі інтернет на сайті «YouTube». Інформація є недостовірною та негативно впливає на формування суспільної думки щодо нього, як громадського діяча, а відповідальність за поширення обтяжується через значно ширше коло охоплення аудиторії глядача, аніж місцеві теленовини, бо є доступною більш чисельній кількості осіб, необмежена для копіювання і цитування іншими ресурсами мережі Інтернет. Так, інформація щодо перебування його за кордоном за кошти орендодавців земельних паїв, що знаходяться в користуванні ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», не відповідає дійсності, оскільки поїздки за кордон він оплачував за власні кошти, ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» не являється орендарем земельних ділянок - паїв фізичних осіб. Інформація щодо існуючого цеху з виготовлення соку в с. Попівка Карлівського району також не відповідає дійсності, оскільки він входить до складу засновників ТОВ «Сади Карлівщини», дане товариство створене за рахунок вкладів його учасників, а не за рахунок коштів «пайовиків Докучаєвських чорноземів». Щодо кафе «Талісман», то його приміщення придбане у законний спосіб, а звинувачення його в рейдерському захопленні даного нерухомого майна не відповідає дійсності. Звинувачення його в брудних іграх носить негативний характер, оскільки в дійсності він являється засновником благодійної організації «Фонд «Добробут, благодійність, розвиток». Щодо інформації з приводу його психічного стану здоров`я, то вона не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідок від 15.03.2019 та 22.03.2019 він на обліку у лікаря психіатра не перебуває та не потребує, за відповідною допомогою не звертався. Позивач вважає, що відповідачами поширено інформацію, що не відповідає дійсності та порушує вимоги законодавства України щодо захисту немайнових прав осіб, а також яким регулюється діяльність телерадіоорганізацій, зокрема, ст. ст. 59, 60, 6 Закону України «про телебачення і радіомовлення», ст. 68 Конституції України тощо. Також зазначає, що йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачі, у приниженні честі, гідності та ділової репутації. Він має захворювання з діагнозом «гіпертонічний криз» та «ішемічна хвороба серця», та після перегляду оскаржуваного репортажу, його стан здоров`я значно погіршився, він змушений був звертатися за невідкладною медичною допомогою. Позапланове лікування спричинило негативні наслідки в його роботі, зокрема, перенесені та скасовані зустрічі з діловими партнерами, вчасно не підписані контракти, та як результат - майнова шкода ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» у вигляді недоотриманих прибутків. У зв`язку з викладеним позивач просить: 1 визнати інформацію поширену [INFO] ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет на сайті «YouTube» за посиланням [INFO], в репортажі під назвою «Черговий «пшик» від Докучаєвський чорноземів». а саме: 1.1.«... на своє цілком закономірне зауваження з цього приводу [PERSON] отримав конкретну відповідь у притаманному стилі людини несповна розуму, яка, як виявилося, є ще й помічником-консультантом депутата Андрія Реки.»; 1.2.«...цей так би мовити помічник-консультант [PERSON], який працює всього навсього на якихось там громадських засадах, не знає своїх обов`язків і знати їх не хоче, та воно й не дивно, адже законодавство, вочевидь, не під силу його розуму»; 1.3.«... а от приводом для візиту народного обранця до Нижньої Ланни стало якесь примарне хвилювання, чи то видіння [PERSON] , який наче той Дон Кіхот воює з вітряними млинами і намагається комусь в чомусь надати допомогу, і байдуже чи комусь взагалі потрібна ця Кобченківська допомога»; 1.4.« Коли ж на зустріч прибули і народний депутат України, і голова Ланнівської об`єднаної 'територіальної громади, і колишній мер з дружиною, і люди, - забув, а можливо й не знав кому саме хотів допомогти і чим. Мабуть дається в знаки химерна хвороба. або ж її весняне загострення»; 1.5.« з 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «важкий депресивний пізод з Психотичними симптомами» з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «рекурентний депресивний розлад, тяжкий епізод з психотичними симптомати, стан ремісії» з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «маний озлад органічого походження внаслідок атрофічних змін головного мозку. Безперервний тип перебігу »; 1.6 « Зрозумівши, що в черговий раз дав маху і ситуацію необхідно виправляти, - почав верзти, що в голову взбреде, а взбрело чи забродило у замореній пришелепкуватими думками голові одне єдине газове господарство , яке йому муляє»; 1.7« По декілька разів на місяць буває за кордоном. Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачуються обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і права власності належить виключно громаді...» 1.8« якби хоч якось реабілітуватись перед народним обранцем, цей хизун повіз депутата Верховної ради до новою до цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків Докучаєвських чорноземів та працівників, які місяцями не отримують зарплатні» 1.9« Потім до якогось недобудованого пілетного елеватору, а для того щоб повністю згладити обурення нардепа, - повіз його обідати у ресторан «Талісман», який [PERSON] колись заграбастав шляхом рейдерства»; 1.10. « висновок з візиту тільки один: замість допомоги - черговий [PERSON] пшик. Люди ж яких намагаються використовувати у своїх брудних іграх засновники Докучаєвських чорноземів, залишаються зі своїми проблемами один на один», недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] на захист гідності, честі та ділової репутації. 2. Стягнути з ТОВ ТРО «Контакт» та журналіста ТОВ ТРО «Контакт» [PERSON] моральну шкоду в розмірі 120 000 гри та матеріальні збитки в розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн. 18.06.2019 р. повторним автоматичним розподілом вищевказаної цивільної справи між суддями, цю справу передано для розгляду судді Косик С.М., яка прийняла справу до свого провадження. 01.07.2019 р. від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому директор ТОВ ТРО «Контакт» не погоджується з позовними вимогами, оскільки предметом позову є визнання інформації, поширеної в мережі Інтернет недобросовісною, а позивачем, в порушення п.12 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної чи юридичної особи» не зазначено належного відповідача - власника вебсайту, а тому в задоволенні позовних вимог до неналежного відповідача - ТОВ ТРО «Контакт», з урахуванням правових позицій Верховного Суду необхідно відмовити. Відсутні правові підстави для втручання у право ТОВ ТРО «Контакт» на поширення інформації, яка хоч і містить некоректні висловлювання, але не підлягає спростуванню, а отже і відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, так як вони як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності, а особи органів державної влади мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. Відповідач-1 вважає, що позивачем не надано підтверджуючих фактів заподіяння моральної шкоди, або втрат немайнового характеру, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями ТОВ ТРО «Контакт», вини останнього в її заподіянні. Позивач не довів характер немайнових втрат: їх тривалість, можливість відновлення тощо; ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Також зазначає, що притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень та критики публічної особи та помічника - консультанта народного депутата України є неможливим(а.с.184-195 т.1). 24.07.2019 р. від відповідача-2 надійшов відзив на позов, в якому [PERSON] зазначила, що висловлювання ТОВ ТРО «Контакт» в репортажі «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів», розміщеному на офіційному вебсайті YouTube в мережі Інтернет є оціночними судженнями і не є розповсюдженням щодо позивача недостовірних та дискредитуючи відомостей у формі твердження про поведінку помічника народного депутата та засновника ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи». Правові підстави для втручання у право ТОВ ТРО «Контакт» відсутні. Поширена інформація хоч і містить некоректні висловлювання, але не підлягає спростуванню, а отже і відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності, а особи органів державної влади мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. Крім цього, відповідачка вказує на те, що репортаж «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів» розміщено в мережі Інтернет на вебсайті YouTube 22 лютого 2018 р., а позовну заяву про визнання поширеної в репортажі «Черговий «пшик» від «Докучаєвськх чорноземів» в інформації недійсною подано 11.04.2019 р., тобто з пропуском строку позовної давності. Таким чином, оскільки позивачем не наведено ні причин пропуску строку позовної давності, ні поважності їх пропуску, підстави захисту порушеного права, за умови встановлення такого порушення судом - відсутні, а тому необхідно відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності та відсутності поважних причин його пропуску (а.с.238-244 т.1). Ухвалою суду від 16.08.2019 закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті (а.с.22 т. 2). 16.10.2019 р. від представника відповідача-1 ТОВ ТРО «Контакт» Баранової В.І. надійшли письмові пояснення, в яких вона посилається на судову практику Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у справах про захист гідності, честі та ділової репутації від 02.09.2019 р. Зазначає, позивач не довів порушення його прав, оскільки обґрунтування моральної та матеріальної шкоди за розміщення інформації на вебсайті YouTube в мережі Інтернет стосується ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», яка у даній справі навіть не залучена як третя особа. При цьому, та обставина, що позивач є керівником ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» не є підставою вважати порушенням прав позивача, оскільки він звернувся до суду із цим позовом як фізична особа, а не як керівник зазначеного товариства з метою представлення її інтересів та захисту ділової репутації. Позивачем не надано жодних доказів того, що ТОВ ТРО «Контакт» є реєстрантом (власником) доменного імені www.google.com.ua та/або власником домену, що виключає обґрунтованість вимог та є підставною для відмови у задоволенні позову. Позивач [PERSON] не зазначив, чи зареєстрований інформаційний ресурс Інтернет-видання на вебсайті YouTube в установленому порядку як засіб масової інформації, не встановив та не залучив власника вебсайту YouTube, на якому було розміщено зазначену негативну інформацію як співвідповідача, що виключає обґрунтованість позову та є підставою для його відмови. У позовній заяві позивач вказує, що є публічною особою, що виключає законність і обґрунтованість позовних вимог щодо поширення про нього недостовірної інформації. З урахуванням норм матеріального права та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, належним чином дослідивши та оцінивши надані докази, можна дійти висновку про те, що поширена ТОВ ТРО «Контакт» інформація є його власним судженням та оцінкою, поширеною у вигляді розміщення на вебсайті YouTube в мережі Інтернет репортаж «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів…» щодо позивача у даній справі. Таке судження і оцінка отриманої інформації є судженням відповідача-1, а не твердженнями. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Також вказав на те, що оціночні судження не підлягають спростуванню, позивач має можливість захистити свої права через надане йому законодавством право на відповідь та на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Крім цього, відповідач-1 вказує на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом 11.04.2019 р. через 1,5 року після розміщення в мережі Інтернет на вебсайті YouTube 22.02.2018 р. репортажу «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів, що виключає підстави для задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.40-45 т.2). У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні, покликаючись на те, що на час розміщення ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет на сайті «YouTube» репортажу «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів» [PERSON] не був публічною особою, а був і є відомою особою для громадськості, є засновником декількох підприємств, які є основними бюджеутворюючими господарствами, вчасно сплачують заробітну плату та орендну плату, висловлювання в репортажі не є оціночними судженнями, тому що можуть бути перевірені, відповідачами поширено недостовірну інформацію, що останніми не спростовано. Про оспорюваний сюжет позивач дізнався в лютому 2019 року від третіх осіб та відразу після цього [PERSON] звернувся до суду, а тому строк позовної давності не пропущено. Зазначає, що журналіст неодноразово говорить про хворобу [PERSON] , зокрема що дається взнаки «химерна хвороба», при цьому на екрані показує фотографію [PERSON] та копію листа про наявність в останнього надуманих автором психічних захворювань, а тому такі висловлювання не є оціночними та ображають честь і гідність позивача. Після перегляду відео сюжету в позивача погіршився стан здоров`я, загострилися хронічні хвороби серцево-судинної системи, внаслідок чого [PERSON] неодноразово перебував на лікуванні, як амбулаторно так і стаціонарно. Після перегляду відеосюжету підприємство, з яким раніше було досягнуто домовленості щодо укладення договору про надання послуг з обробітку земельних ділянок в 2019 році на значну суму, відмовилося від укладення правочину через поширену відповідачами інформацію на сайті «YouTube». Також просить відхилити як доказ наданий відповідачами відеозапис, оскільки він поданий з пропущенням строків, встановлених для подання доказів суду та експертний висновок, оскільки на дослідження експерту було надано тільки стенограму журналіста [PERSON] , а не відеозапис. Представник відповідача-1 в просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що ТОВ ТРО «Контакт» не є належним відповідачем, а вебсайт «YouTube» до участі в справі не залучений, за експертним висновком інформація, розміщена відповідачем є оціночними судженнями та розміщена стосовно [PERSON] як помічника народного депутата, тобто публічної особи, є жорстокою критикою публічної особи. У репортажі журналістом [PERSON] висвітлено її позиція щодо приїзду народного депутата [PERSON], інформація про хвороби [PERSON] взагалі не була поширена, що стверджується наданим відповідачем відеозаписом. Вважає, що матеріальної та моральної шкоди позивачем не доведено, а тому і вимоги про відшкодування заявлених сум задоволенню не підлягають. Також повідомила, що відеозапис, поданий одночасно з відзивом, містить відео, яка не стосується цієї справи та надано помилково. Представника відповідача-2 проти задоволення позову заперечував та заявив про застосування строку позовної давності, оскільки позов заявлено 12.04.2019 року, натомість репортаж «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів» розміщений в мережі Інтернет на вебсайті YouTube 22.02.2018 р. та позивач не просить про поновлення строку. Також зазначив, що позивач є помічником народного депутата та неодноразово обирався депутатом обласної Ради, а тому є публічною особою. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що [INFO] ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет на сайті «YouTube» за посиланням [INFO] розміщено репортаж під назвою «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів». Відповідачі не заперечують факту здійснення ТОВ ТРО «Контакт» [INFO] розміщення репортажу «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів» на вебсайті YouTube, проте на даний час такий відео сюжет відсутній та за поясненнями представників відповідачів, він видалений 24.06.2019 року за наслідком хакерської атаки одночасно з іншими офіційно завантаженими ТОВ ТРО «Контакт» роликами. Позивачем одночасно з позовом надано відеозапис вказаного репортажу (а.с.100 т.1), згідно з яким відповідачем ТОВ ТРО «Контакт» поширено таку інформацію: «... на своє цілком закономірне зауваження з цього приводу [PERSON] отримав конкретну відповідь у притаманному стилі людини несповна розуму, яка, як виявилося, є ще й помічником-консультантом депутата Андрія Реки.»; «...цей так би мовити помічник-консультант [PERSON], який працює всього навсього на якихось там громадських засадах, не знає своїх обов`язків і знати їх не хоче, та воно й не дивно, адже законодавство, вочевидь, не під силу його розуму»; «... а от приводом для візиту народного обранця до Нижньої Ланни стало якесь примарне хвилювання, чи то видіння [PERSON] , який наче той Дон [PERSON] воює з вітряними млинами і намагається комусь в чомусь надати допомогу, і байдуже чи комусь взагалі потрібна ця Кобченківська допомога»; « Коли ж на зустріч прибули і народний депутат України, і голова Ланнівської об`єднаної 'територіальної громади, і колишній мер з дружиною, і люди, - забув, а можливо й не знав кому саме хотів допомогти і чим. Мабуть дається в знаки химерна хвороба. або ж її весняне загострення»; « з 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «важкий депресивний пізод з Психотичними симптомами» з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «рекурентний депресивний розлад, тяжкий епізод з психотичними симптомати, стан ремісії» з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «маний озлад органічого походження внаслідок атрофічних змін головного мозку. Безперервний тип перебігу»; « Зрозумівши, що в черговий раз дав маху і ситуацію необхідно виправляти, - почав верзти, що в голову взбреде, а взбрело чи забродило у замореній пришелепкуватими думками голові одне єдине газове господарство , яке йому муляє»; « По декілька разів на місяць буває за кордоном. Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачуються обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і права власності належить виключно громаді...» « якби хоч якось реабілітуватись перед народним обранцем, цей хизун повіз депутата Верховної ради до новою до цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків Докучаєвських чорноземів та працівників, які місяцями не отримують зарплатні» « Потім до якогось недобудованого пілетного елеватору, а для того щоб повністю згладити обурення нардепа, - повіз його обідати у ресторан «Талісман», який [PERSON] колись заграбастав шляхом рейдерства»; « висновок з візиту тільки один: замість допомоги - черговий [PERSON] пшик. Люди ж яких намагаються використовувати у своїх брудних іграх засновники Докучаєвських чорноземів, залишаються зі своїми проблемами один на один». Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Тобто, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Частиною 1 статті 200 ЦК України встановлено, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Приписами частини 1 статті 277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до статті 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно із статтею 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як-то: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Судом установлено, що спірна інформація була поширена [INFO] ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет на сайті «YouTube» за посиланням [INFO] в репортажі під назвою «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів»., так як була доведена до відома необмеженому колу осіб, безпосередньо стосувалася позивача. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З аналізу даної норми права вбачається, що ознаками оціночного судження є відсутність у його складі посилань на фактичні обставини та відсутність можливості здійснити перевірку такого судження на предмет його дійсності. Відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції. Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду. Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані. Свобода слова передбачає використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або навіть провокаційних. При дотриманні умов параграфа 2 статті 10 Конвенції право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які обурюють, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає «демократичного суспільства». Позивачем зазначено, що інформація в репортажі «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів», який поширений відповідачем ТОВ ТРО «Контакт» в мережі Інтернет сайті «YouTube», а саме щодо перебування його за кордоном за кошти орендодавців земельних паїв, що знаходяться в користуванні ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», не відповідає дійсності, оскільки поїздки за кордон він оплачував за власні кошти, ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи» не являється орендарем земельних ділянок - паїв фізичних осіб. Інформація щодо існуючого цеху з виготовлення соку в с. Попівка Карлівського району також не відповідає дійсності, оскільки він входить до складу засновників ТОВ «Сади Карлівщини», дане товариство створене за рахунок вкладів його учасників, а не за рахунок коштів «пайовиків Докучаєвських чорноземів». Щодо кафе «Талісман», то його приміщення придбане у законний спосіб, а звинувачення його в рейдерському захопленні даного нерухомого майна не відповідає дійсності. Звинувачення його в брудних іграх носить негативний характер, оскільки в дійсності він являється засновником благодійної організації «Фонд «Добробут, благодійність, розвиток». Щодо інформації з приводу його психічного стану здоров`я, то вона не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідок від 15.03.2019 та 22.03.2019 він на обліку у лікаря психіатра не перебуває та не потребує, за відповідною допомогою не звертався. Так, з наданих позивачем документів убачається, що ТОВ «Агропромисловий комплекс Докучаєвські чорноземи» не має в користуванні на умовах оренди земельних ділянок (паїв) та звітність про посівні площі сільськогосподарських культур не подає (а.с.20 т.1). До складу засновників ТОВ «Сади Карлівщини» входить [PERSON] та вказане товариство створене за рахунок вкладів його учасників, що стверджується витягом зі статуту ТОВ «Сади Карлівщини», витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1005229156 від 10.04.2019 року, інформацією Карлівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №01-27/20-07/208 від 03.03.2018 року (а.с.21-28 т.1). Приміщення кафе «Талісман», що знаходиться в [ADDRESS] а перебуває у власності ТОВ імені [PERSON] , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.30,31 т.1). За довідками, виданими Карлівською центральною районною лікарнею 15.03.2019 та Полтавським обласним психоневрологічним диспансером 22.03.2019 [PERSON] на обліку в лікаря психіатра Карлівської ЦРЛ не перебуває та до 15.08.2017 року, будучи зареєстрованим в м.Карлівка, за допомогою до лікаря психіатра не звертався, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та не потребує, за відповідною допомогою не звертався та також з 15.08.2015 року по теперішній час не звертався за медичною допомогою до Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру (а.с.40,41 т.1). [PERSON] є засновником ТОВ «АПК Докучаєвські чорноземи», ТОВ «Старт», ТОВ «Докучаєвське тепло», ТОВ «Україна», ТОВ «Агро прогрес Плюс», ТОВ Карлівський «Агрошляхбуд», місцезнаходження яких зареєстровано в м.Карлівка Полтавської області, що стверджується Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.42-69 т.1). Наданими позивачем довідками стверджується виплата працівникам вказаних вище підприємств заробітної плати та податків (а.с.70-78 т.1). За листом ПСП «Високе» від 28.02.2019 року (а.с.83,84 т.1) між ТОВ «АПК «Докучаєвські чорноземи» та ПСП «Високе» 02.01.2019 року було підписано протокол про наміри підписання договору про надання послуг з обробітку земельних ділянок на загальну суму 4 500 000,00 грн. на стадії погодження щодо підписання вказаного договору дізнавшись із відео на каналі ЮТЮБ інформацію про учасників ТОВ АПК «Докучаєвські чорноземи», вищим органом управління не надано погодження на підписання договору, у зв`язку з чим ПСП «Високе» відмовляється від виконання намірів щодо підписання договору про надання послуг з ТОВ АПК «Докучаєвські чорноземи». За висновком №321 Карлівської ЛКК від 01.11.2019 року та випискою з історії хвороби №2738/580 [PERSON] перебував на лікуванні у кардіолога з 01.07.2019 року по 05.07.2019 року, в неврологічному відділенні КНП «Карлівська ЦРЛ ім. Л.В.Радевича» з 25.09.19 по 04.10.19 (а.с.96, 128,129 т.2) з діагнозами «гіпертонічний криз» та «ішемічна хвороба серця», та зі вказаної виписки убачається, що стан його здоров`я погіршився після перегляду репортажу «Черговий «пшик» від Докучаєвських чорноземів», «Крах імперії» та інших. Виходячи з вищевикладеного та положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, суд уважає доведеними обставини, на які посилається позивач у частині недостовірності розповсюдженої відповідачем ТОВ ТРО «Контакт» інформації стосовно [PERSON] у фразах: «З 11.03.2009р. по 25.10.2009р. з діагнозом «важкий депресивний епізод з психотичними симптомами» з 27.04.2010р. по 25.10.2010р. з діагнозом «рекурентний депресивний розлад, тяжкий епізод з психотичними симптомати, стан ремісії» з 10.05.2011р. по 19.09.2011р. з діагнозом «маячий розлад органічого походження внаслідок атрофічних змін головного мозку. Безперервний тип перебігу»; « По декілька разів на місяць буває за кордоном. Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачуються обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і права власності належить виключно громаді...»; «...якби хоч якось реабілітуватись перед народним обранцем, цей хизун повіз депутата Верховної Ради до нового цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків Докучаєвських чорноземів та працівників, які місяцями не отримують зарплатні»; «Потім до якогось недобудованого пілетного елеватору, а для того щоб повністю згладити обурення нардепа, - повіз його обідати у ресторан «Талісман», який [PERSON] колись заграбастав шляхом рейдерства», що мають фактологічний характер, викладені у формі твердження, а не оціночного судження, та дійсність яких стороною відповідача не підтверджена, а тому суд доходить висновку, що вказані вислови є фактичними твердженням, а не оціночними судженнями, та така інформація є такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Тому, враховуючи сюжет відеоролику, зміст поданої інформації, її значення для відповідного регіону, стиль викладення інформації відповідачем ТРО «Контакт», а також враховуючи, що позивач, за таких обставин, не є ні громадським діячем, ні публічною особою, щодо яких межа допустимої критики є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, суд приходить до висновку, що поширена відповідачем інформація щодо позивача в частині, вказаній вище, є недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію. В іншій частині вказане відео не містить конкретних фактів, які характеризують позивача, а тому і не можуть бути перевірені. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За приписами статтей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами ст. 82 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Розглядаючи висновок експертного лінгвістичного дослідження писемного мовлення №13548 від 27.06.2019 (а.с.205-220 т.1), наданий відповідачем, суд зазначає, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Так, за вказаним експертним висновком інформація у висловлюванні є негативною та фактовим твердженням про те, що [PERSON] і представники «Док.Чор.» регулярно купують собі дорогі автомобілі та подорожують за кордон по кілька разів на місяць (« [PERSON] , Іспанія, Греція, Терція та багато інших заможних країн»), а також оцінного судження, що виражає ставлення автора статті до повідомлюваного; « [PERSON] став власником ресторану «Талісман» у результаті рейдерського привласнення», а також оцінного судження, що виражає ставлення автора статті до повідомлюваного; Негативна інформація у висловлюванні «...якби хоч якось реабілітуватись перед народним обранцем, цей хизун повіз депутата Верховної Ради до нового цеху з виробництва соку, облаштованого за кошти тих таки пайовиків Докучаєвських чорноземів та працівників, які місяцями не отримують зарплатні» та « По декілька разів на місяць буває за кордоном. Германія, Іспанія, Греція, Турція та багато інших заможних країн. І все це за рахунок власних орендодавців, яким недоплачуються обіцяні пайові. Сам же відношення до цієї землі не має і права власності належить виключно громаді...» виражена у формі оцінного судження. При цьому суд уважає резонними доводи представника позивача та зазначає, що дійсно на дослідження експерту було надано тільки стенограму автора статті, негативна ж інформація стосовно позивача була розповсюджена у відеорепортажі, який містив також посилання на довідку з переліком психічних захворювань, які нібито має позивач. Вказаних доводів відповідачі не спростували. Суд критично ставиться до наданого відповідачем відеозапису (а.с.134 т.2), який не містить інформації щодо захворювань позивача, з огляду на те, що до відзиву відповідачем надано відеозапис іншого репортажу, який не стосується предмету спору. Суд уважає що позивач при звернення до суду з позовом не пропустив строк позовної давності, оскільки про спірний репортаж дізнався лише в лютому 2019 року, про що свідчить наданий ним відеозапис, датований лютим місяцем 2019 року. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про інформацію» уразі якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду. Статтею 280 ЦК України передбачено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. При визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірним із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності. Враховуючи, що спростування доводів позивача про поширення негативної інформації законом покладено на відповідача, однак відповідач ТРО «Контакт» не надав суду доказів на спростування доводів позивача про висловлення в мережі інтернет суб`єктивної думки відносно позивача в брутальній, принизливій непристойній формі, що принижує його гідність, честь та ділову репутацію, враховуючи що внаслідок таких дій відповідача позивач тривалий час перебуває на лікуванні, суд приходить до висновку, що з відповідача ТРО «Контакт`на користь [PERSON] за порушення його особистих немайнових прав підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 10000,00 грн. Вимоги позивача до [PERSON] щодо солідарної відповідальності за завдану моральну шкоду задоволенню не підлягають, оскільки солідарна відповідальність не поширюється на такі випадки та зважаючи на те, що позивачем не надано доказів того, що інформація поширювалася саме вказаною особою. Відповідно до положення п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» задовольняючи позов про захист честі, гідності та ділової репутації, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи булопорушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Вимогу щодо відшкодуванню матеріальної шкоди суд не уважає за можливе задовольнити з огляду на необґрунтованість та недоведеність вказаного розміру шкоди, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно задоволених вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial