Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 21 листопада 2009 року був укладений шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 171 та видане свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №12206 від 21.11.2009 року. Вказала, що нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на шлюб, так як відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з грудня 2014 року. Від вказаного шлюбу мають сумісну дитину [PERSON],[INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Просила вказаний шлюб розірвати, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 21 листопада 2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області № 171 (а.с. 4). Причиною розірвання шлюбу послужило погіршення сімейних стосунків через різне ставлення до життя, втрата почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, так як відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. На даний час шлюбно -сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з грудня 2014 року Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а в разі ухилення від цього обовязку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Так сторони проживають окремо з грудня 2014 року дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с.9). Таким чином, оскільки відповідач, ухиляється від обовязку по регулярному і достатньому матеріальному утриманню своєї дитини, згідно вимог ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, з [PERSON] стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 10.06.2015 року., і до повноліття дитини. Крім того, на відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно покласти судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. в доход держави, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. Згідно квитанції від 09.06.2015року(а.с.1) позивач понесла судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., тому вони підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved