Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина: [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період його навчання, починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що відповідач за даним позовом є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON], [INFO], навчається в Університеті митної справи та фінансів на денній формі навчання на контрактній основі. У зв'язку з цим син потребує матеріальної допомоги, однак, батько ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має можливість надавати зазначену допомогу. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/6 частини від його доходу, зазначивши, що у нього є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Суд, вивчивши письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом по справі встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 9). Факт батьківства відповідачем не заперечувався. На час розгляду справи [PERSON], [INFO], навчається в Університеті митної справи та фінансів на 1 курсі на денній формі навчання на контактній основі, що підтверджується довідкою учбового закладу (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працю, має стабільний дохід, хронічними захворюваннями не хворіє, має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача буде достатньо для утримання [PERSON], [INFO], так як відповідно до норм СК України, обовязок по утриманню дитини покладено не лише на батька, але й на мати. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання в Університеті митної справи та фінансів, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 27 червня 2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial