Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 28 серпня 2018 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 32. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, втратили почуття поваги та любові один до одного. Сімейні стосунки між ними припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Тому, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 28 серпня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 32. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у них не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, втратили почуття поваги та любові один до одного. За час спільного подружнього життя належної сім`ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні, сімейні стосунки між ними припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved