Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 27 березня 1994 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року, який проживає разом із матір'ю [PERSON], посилаючись на те, що з після укладення шлюбу проживали разом, але внаслідок погіршення сімейних стосунків, сварок та непорозумінь останні три роки проживають окремо. На даний момент спільне господарство вони не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, майнового спору між сторонами немає, досягнуто згоди щодо утримання дитини та її місця проживання На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27 червня 2018 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засіданні не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 серпня 2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280, 281 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2015 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 березня 2015 року, актовий запис №68 (а.с.3). Сторони мають сина [PERSON], який народився [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини через погіршення сімейних стосунків, разом не проживають тривалий час, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved