Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № KRHTAK03180009 від 26.12.2006 року, та відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 46894 грн на термін до 25.12.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 13.05.2020 року виникла заборгованість у розмірі 851176 грн 35 коп., яка складається з: 160600 грн 18 коп. - заборгованість по нарахованим відсоткам, 2865 грн 78 коп. - заборгованість за комісією за користування кредитом, 687710 грн 39 коп. - заборгованість за пенею. Разом з тим, позивач на власний розсуд просить стягнути з відповідача лише заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 160600 грн 18 коп. та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2409 грн. Ухвалою судді від 24.06.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судові засідання, призначені на 05.08.2020 року, 21.09.2020 року, 22.10.2020 року, 02.12.2020 року, 29.12.2020 року та 15.02.2021 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації. Однак судові повістки повернулися до суду без вручення за закінченням терміну зберігання. При цьому, відзив на позов відповідачем не подано, жодних заяв та клопотань від нього не надходило. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність, а також про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Кредитного договору № KRHTAK03180009 від 26.12.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 46894 грн на термін до 25.12.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-7). Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідач, отримавши кредитні кошти у розмірі 46894 грн, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, у повному обсязі кредит не сплатив, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, який надано позивачем (а.с. 3-5), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 13.05.2020 року у розмірі 851176 грн 35 коп., яка складається з: 160600 грн 18 коп. - заборгованість по нарахованим відсоткам, 2865 грн 78 коп. - заборгованість за комісією за користування кредитом, 687710 грн 39 коп. - заборгованість за пенею. Як вбачається з вищевказаного розрахунку відповідачем здійснювалося погашення кредиту, однак не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість за кредитом та відсотками, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки зазначена заборгованість підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості за кредитом підлягає судовому захисту в порядку, визначеному п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а відповідно позов про стягнення заборгованості з відповідача підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 2409 грн судового збору, який сплачений позивачем при поданні позову.

Outcome: approved