Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.06.2012 року, від якого мають спільних неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких просить визначити разом з ним. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обов`язки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після фактичного припинення шлюбних відносин два року тому, їх спільні неповнолітні діти проживають разом з ним та його батьками, які допомагають йому у вихованні та піклуванні за ними, відповідач за весь час життям дітей не цікавилась, тому місце їх проживання просить визначити разом з ним. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в письмовій заяві до суду просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник органу опіки також просив справу розглянути без його участі та надав акт обстеження матеріально-побутових умов батька дітей [PERSON] , позивача по справі, разом з іншими документами, що підтверджують належне виконання останнім батьківських обов`язків, а також те, що на даний час вихованням доньки [PERSON] та сина [PERSON] опікується саме він. Відповідач в судове засідання не прибула. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона була повідомлена вчасно та належним чином, в порядку визначеному ст. 128 ЦПК України, зокрема судова повістка направлялась за останнім відомим зареєстрованим та фактичним місцем проживання, а також за допомогою оголошення на офіційному веб-сайті Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.08.2018 року, про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2012 року (а.с.4,14), від якого мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5, 6) [PERSON] в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та дитині, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1,\~ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, як то передбачає\~стаття 161 СК України. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Особливо це стосується немовлят та дуже маленьких дітей. При визначенні місця проживання неповнолітніх дітей сторони не дійшли згоди. Позивач наполягає на тому, щоб син та донька після розірвання шлюбу проживали разом з ним в [ADDRESS] , та його батьками рідними бабусею та дідусем. З довідки виданої Новоград-Волинським центром розвитку дитини «Дельфін» від 03.05. та 30.08.2018 року з`ясовано, що зі слів вихователя групи [PERSON] , вихованням дітей та оплату за перебування дітей у центрі здійснює батько та бабуся [PERSON] , діти в садочку завжди охайні та чисто одягнені, за весь період перебування в садочку, з 2016 року, мама жодного разу в ньому не з`явилась. З службової характеристики наданої 03.09.2018 року встановлено, що за місцем роботи у військовій частині [NUMBER] , позивач характеризується з позитивної сторони. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов позивача від 19.09.2018 року по [ADDRESS] , разом з ним проживають його мати та батько, рідні дід та баба спільних неповнолітніх дітей сторін [PERSON] та [PERSON] . Будинок складається з чотирьох кімнат, кухні, коридору та ванної кімнати, зроблений сучасний ремонт, є меблі та необхідна побутова техніка, для дітей відведено окремі кімнати для відпочинку та проведення дозвілля, є необхідний сезонний одяг та взуття, розвиваючі ігри, що дає підстави суду зробити висновок про належне піклування та забезпечення дітей усім матеріально необхідним та сумлінне виконання позивачем своїх батьківських обов`язків щодо дітей. Враховуючи усе вищевикладене, проаналізувавши та дослідивши усі наявні в справі матеріали та докази, опираючись на документи, які були надані представником органу опіки та піклування, особу відповідача матір дітей, яка без поважних причин не з`явилась на розгляд справи, не надала жодних клопотань, заяв чи заперечень з приводу позовних вимог позивача, суд дійшов до висновку, що місце проживання неповнолітніх дітей сторін, слід визначити з батьком позивачем по справі [PERSON] . Важливо зазначити, що визначення місцем проживання дитини за місцем проживання одного з батьків, зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини.

Outcome: approved