Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 06 червня 1992 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 18. В обґрунтування позову зазначав, що з 06 червня 1992 року він перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя. Шлюбних відносин вони не підтримують з 28 листопада 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що їхня сім'я розпалася, їхній шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, просив розірвати шлюб між сторонами, посилаючись на те, що за два місяці, які надавалися судом для примирення сторін, у їхніх взаємовідносинах нічого не змінилося. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу вона не заперечувала, оскільки за наданий судом час сторони не примирилися. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 06 червня 1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 18. Від цього шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з листопада 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, за наданий судом час не примирилися. За змістом ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, за наданий судом час вони не примирилися, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved