overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У травні 2013 року ДКП «Дзержинськжитлосервіс» звернулось до суду з позовом до відповідача, про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що основний квартиронаймач [PERSON] помер, в [INFO] відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але не мешкає там тривалий час, а саме з 2012 року. Квартира за вище вказаною адресою пустує, поточний ремонт не проводиться, квартира за призначення не використовується, що призводить к численним скаргам з боку сусідів. Квартирна плата та плата за комунальні послуги не оплачується. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно для виписки мешканця з вищезазначеного місця реєстрації, оскільки приміщення необхідно передати повторно для заселення осіб, що гостро потребують житла чи пільговиків. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст.. 224 ЦПК України - заочно. Вислухавши пояснення позивача, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, що підтверджено довідкою ( а.с. 3). Згідно акту відповідач за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 5). Згідно ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі не мешкають в жилому приміщенні за вказаною адресою близько п'яти років. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У травні 2013 року ДКП «Дзержинськжитлосервіс» звернулось до суду з позовом до відповідачів, про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але не мешкає там тривалий час, а саме з 2000 року. Квартира за вище вказаною адресою пустує, поточний ремонт не проводиться, квартира за призначення не використовується, що призводить к численним скаргам з боку сусідів. Квартирна плата та плата за комунальні послуги не оплачується, у зв'язку з чим станом на 01.04.2013 року складає 1457,90грн. Особисті речі та меблі в квартирі відсутні. Визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням необхідно для виписки квартиронаймача з вищезазначеного місця реєстрації, оскільки приміщення необхідно для заселення категорії пільговиків та таких, що потребують житла . У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог ДКП «Дзержинськжитлосервіс», суду пояснила, що за квартирою постійно доглядає, на теперішній час борг по квартирній платі у неї сплачений в сумі 2558,43грн. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином був повідомлений. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач за адресою: [ADDRESS] зареєстрована разом із [PERSON], що підтверджено довідкою та наявністю особового рахунку ( а.с. 3-4). Згідно акту відповідач за вищевказаною адресою не проживає, квартира знаходиться в незадовільному стані (а.с. 5). Зі слів відповідача [PERSON] встановлено, що за квартирою вона доглядає, борг по квартирній платі нею сплачений, що підтверджується квитанцією про сплату комунальних послуг № 3101 від 25.12.2013 року на суму 2558,43грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є не достатньо обґрунтованими, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

У травні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить суд розірвати між ними шлюб, посилаючись на те, що 07 вересня 1985 року вони зареєструвала шлюб. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Вже тривалий час сторони разом не мешкають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, втратили почуття взаємного порозуміння, поваги, любові, позивач неодноразово просив відповідачку розірвати шлюб через відділ РАЦС, але вона категорично відмовляється, тому позивач просить укладений між ними шлюб розірвати. Позивач в судове засідання з'явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання також з'явилася, але надала до суду заяву в якій заперечувала проти позовних вимог, просила надати їм ще термін для примирення та просила розглянути справу без її участі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи сторони з 07 вересня 1985 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке було видане відділом Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області та актовим записом № 673. Судом встановлено, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбні відносини, разом не мешкають, спільного господарства не ведуть. Крім того, сторонам, ухвалою суду від 07 червня 2013 року було надано для примирення термін вісім місяців, але не зважаючи на це, сторони не примирились. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У травні 2013 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя та виховання дітей. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO]року народження та [PERSON], [INFO] які проживають разом з позивачем. Шлюб між сторонами фактично припинився з грудня 2011року, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким шлюб розірвати, оскільки шлюб фактично припинений і збереження сім»ї неможливо. . В судовому засіданні представник відповідача проти розірвання шлюбу заперечив, однак підтвердив той факт, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2011року та відповідачка проживає окремо від позивача з дітьми. Спільне господарство не ведуть. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 27.12.1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 2357. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO]року народження та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У травні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути з відповідача на його користь 57 000 гривень заборгованості за договором, 912 гривень пені за користування коштами, посилаючись на те, що 14 квітня 2011 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу трьох тонн зарибку з розстроченням платежу. В зазначений в договорі строк відповідач кошти не повернув. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової розписки, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу трьох тонн зарибку вартістю 57 000 гривень. При укладанні договору сторонами було обумовлена оплата з розстрочкою до квітня 2012 року. Відповідно до ст.ст. 692, 695 ЦК України договором про продаж товару може бути передбачена його оплата з розстроченням платежу. Істотними умовами такого договору є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Згідно з ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. З договору вбачається, що при його укладанні сторонами передбачено проведення його оплати з відстроченням платежу, який повинен був бути у квітні 2012 року. З пояснень позивача видно, що відповідач зазначену суму не сплатив. Також договором передбачено і нарахування процентів за користування грошовими коштами, яка складає 912 гривень. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У травні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 06.06.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 206. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З квітня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. В сім'ї часто виникають сварки , що негативно впливало на психічний стан дитини. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У травні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 09.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 236. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають з липня 2011 року, у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не можуть досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Спір стосовно розподілу майна та місця мешкання дитини між сторонами відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 30.09.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 843. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2013 року сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Відповідач зловживав спиртними напоями, на підставі чого влаштовував сварки, що негативно впливало на психічний стан дитини. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У травні 2013 р. представник позивача звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на корись позивача заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 16574, 05 грн. за період з 01.01.2009 р. по 31.03.2013 р. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб водопостачання, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- 1V від 24.06.2004 р. та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги. Позивач звернувся до Дзержинського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, у прийнятті якої відмовлено, оскільки відповідач не зареєстрований за зазначеною у заяві адресою. За період з 01.09.2009 р. по 31.03.2013 р. відповідач не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг, загальна сума заборгованості складає 16574, 05 грн. 01.07.2013 р. ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова справу направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова, оскільки відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, відповідач у своїх запереченнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не значиться (а.с. 8). Як вбачається із копії паспорта відповідача, він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-14 об.). Відповідно до вимог ч.ч.2 та 3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представником позивача суду не надано жодного доказу того, що відповідач є користувачем послуг, які надає позивач, є власником, або мешкає за адресою: [ADDRESS]. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У травні 2014 ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернулося в суд з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння [ADDRESS] Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У травні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 27 квітня 1996 р. перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказував, що спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, втрати почуття любові та взаємодовіри. Вважав, що подружнє життя повністю припи-нено, і шлюб носить формальний характер. Просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що наданий судом строк для примирення ніякого позитивного результату не дав. Вважав, що збе-реження сім'ї вже неможливе і наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти ро-зірвання шлюбу. Суду пояснила, що на протязі наданого судом строку для примирення намага-лася поговорити з позивачем, але результату це ніякого не дало. Ввважає, що сім'ю ще можливо зберегти, а тому просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 27 квітня 1996 року перебувають в зареєстро-ваному шлюбі (а.с.4), від якого мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Так, з пояснень сторін встановлено, що в їх сім'ї часто виникають свари та скандали. Через існуючі сімейні конфлікти вони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ве-дуть, спільним побутом не пов'язані. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. З пояснень сторін з'ясовано, що вони не створювали намагань зберегти сім'ю, відновити свої почуття. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відносини не під-тримуються, спільне господарство не ведеться, а тому шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved