Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У травні 2020 року Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Василівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення боргу за договором про споживчій кредит. У позовній заяві зазначено, що 23 лютого 2017 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти) [PERSON] беззастережно приєдналась до ДКБО та уклала з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО, відповідачці встановлений кредит в розмірі 10 000 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на 36 місяців. Станом на 12.05.2020 року розмір заборгованості Відповідачки перед позивачем становить 22 063,63 грн., яка складається з: 16 954,33 грн. - заборгованість за кредитом; 2 747,22 грн. - заборгованість за відсотками; 55,33 грн.-комісія; 1635,59 грн. - заборгованість по пені ; 395,02 грн.- розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 71,56 грн.- розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених відсотків; 64,49 грн. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 140,09 грн. - сума витрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту. Таким чином позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 22 063,63 грн. А також витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву із клопотанням проводити розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 23 лютого 2017 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти) [PERSON] беззастережно приєдналась до ДКБО та уклала з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (а.с.14-16). Відповідно до п.3.4.1 даної Заяви Банк відкрив на ім`я Відповідачки поточний рахунок в гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщені установ Банку. На виконання умов ДКБО Банк надав Відповідачці платіжну карту та ІПН-конверт до неї. Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО, відповідачці встановлений кредит в розмірі 10 000 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на 36 місяців. Відповідно до п. 1.7 розділу ХХІІ ДКБО датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії уповноваженим представником Банку; датою надання Кредиту є дата використання Клієнтом Кредиту. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту кридиту/втановлення ліміту кредитування. Згідно до п.1.20 розділу XXII ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1.27, п.1.29 розділу XXII ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Якщо Банк на підставі Договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк сплати яких не настав, або повернення Кредиту, такі внески (платежі) або повернення Кредиту мають бути здійснені Клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов Договору, вимога Банку втрачає чинність. Згідно з п.9.1 ДКБО розділу IX за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12.05.2020 року розмір заборгованості Відповідачки перед позивачем становить 22 063,63 грн., яка складається з : 16 954,33 грн. - заборгованість за кредитом; 2 747,22 грн. - заборгованість за відсотками; 55,33 грн. - комісія; 1635,59 грн. - заборгованість по пені ; 395,02 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 71,56 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених відсотків; 64,49 грн. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 140,09 грн. - сума витрат від інфляції га несвоєчасне погашення кредиту (а.с.4-5). Відповідачці надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідачкою не спростовано факт наявності заборгованості та наданого позивачем розрахунку заборгованості. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є вірним, відповідає фактичним обставинам справи, оскільки будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи взагалі не містять. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Відповідачка ніяких заходів по погашенню заборгованості за час розгляду справи не здійснювала умови укладеного договору кредиту не оспорювала. Даних про те, що відповідачка зверталась до позивача та намагалась погоджувати з ним питання реструктуризації заборгованості доказів сплати ними відсотків за кредитом ніхто із сторін по справі суду не надавав. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені АТ «Держаний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 23 лютого 2017 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачкою [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість у розмірі 22 063,63 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у судовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 2102 грн.

Outcome: approved