Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У червні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і просить: - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HMSWGA00007518 від 21 червня 2007 року в розмірі 68097,17 доларів США, що еквівалентно 544096 грн. 38 коп., та 128710 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними приміщеннями загальною площею 227,5 кв.м, що розташований по [ADDRESS], а також на земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; - виселити відповідачів із житлового будинку [ADDRESS] із зняттям їх з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що за умовами кредитного договору, укладеного 21 червня 2007 року з [PERSON], останній одержав кредит в розмірі 55625 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% річних на строк до 20 червня 2017 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за вищезазначеним кредитним договором, 22 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав позивачу в іпотеку належний йому житловий будинок під [ADDRESS]. [PERSON] не виконує належним чином зобов»язання за договором кредиту, внаслідок чого станом на 17 травня 2012 року утворилась заборгованість по кредиту, відсотках та комісії в розмірі 68097,17 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 46790,31 доларів США, заборгованість по відсотках - 18806,86 доларів США, комісія - 2500 доларів США, а також позивач нарахував неустойку та штрафні санкції в сумі 128710 грн., з яких 101255 грн. 19 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 27204 грн. 81 коп. - штраф (процентна складова), через що має право звернути стягнення на предмет іпотеки із виселенням всіх мешканців житлового будинку та зняттям їх з реєстрації. В ході судового розгляду справи представник позивача Андрейчик Ю.Л. збільшила заявлені позовні вимоги в частині розміру заборгованості, в рахунок погашення якої просить звернути стягнення на предмет іпотеки та вказує, що станом на 24 вересня 2013 року за договором кредиту від 21 червня 2007 року [PERSON] допустив заборгованість в сумі 83641,96 доларів США та 302621 грн. 86 коп., з яких: 47491,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 31950,25 доларів США - заборгованість по відсотках, 4200 доларів США - заборгованість по комісії, 268956 грн. 90 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 33414 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова), й саме в рахунок погашення цієї заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки та земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. Решту позовних вимог щодо виселення відповідачів з житлового будинку із зняттям їх з реєстрації залишились незмінними (а.с.116-117). Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 09 липня 2012 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, залучено Старокостянтинівський РС УДМС України у Хмельницькій області, а також орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради (а.с.48). Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 14 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України (а.с.149). В судовому засіданні представник позивача Андрейчик Ю.Л. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідачі, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечив та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в зв»язку із їх недоведеністю. Зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам законодавства та умовам договору іпотеки, а наданий позивачем розрахунок заборгованості по договору кредиту не відповідає умовам договору іпотеки в частині відсоткової ставки. Просить також застосувати до вимог про стягнення неустойки річний строк позовної давності. Треті особи - [PERSON] та Старокостянтинівський РС УДМС України в Хмельницькій області, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Старокостянтинівської міської ради Дерун А.І. проти позову заперечив, вказавши, що звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до обмеження житлових прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №HMSWGA00007518, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 55625 доларів США, з яких: 50000 доларів США - на споживчі цілі та 5625 доларів США - на сплату страхових платежів, на строк до 20 червня 2017 року включно під 0,92 % на місяць (або 11,04 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяв на себе зобов»язання повернути кредитні кошти шляхом внесення щомісячних платежів в сумі 794,23 доларів США згідно встановленого графіка погашення кредиту (п.п.1.1, 2.1.1, 3.1, 7.1 кредитного договору). Також сторони домовились, що [PERSON] сплачує позивачу винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % річних від суми виданого кредиту щомісяця (п.п.3.7, 7.1 кредитного договору), а у випадку порушення виконання зобов»язання по погашенню кредиту - сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 2,43 % на місяць (або 29,16% на рік) на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом, та пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки (п.п. 7.4, 4.1 кредитного договору). Крім того, при порушенні [PERSON] строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов»язався сплатити позивачу штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (п.5.4 кредитного договору). Крім того, сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником зобов»язань за кредитним договором, він зобов»язується достроково погасити заборгованість перед позивачем у повному обсязі, а в свою чергу позивач має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої у п.7.1 кредитного договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно (п. 2.3.3, 2.2.10, 2.3.7 кредитного договору). В забезпечення виконання зобов»язання [PERSON] за кредитним договором 22 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець [PERSON] передав іпотекодержателю ЗАТ КБ «ПриватБанк» нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 227,5 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м, що розташований по [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до умов договору іпотеки ним забезпечується виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором від 21 червня 2007 року. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, періоди сплати, порядок погашення заборгованості, зазначені у п.35 договору іпотеки. За цим договором іпотекою забезпечується виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором №HMSWGA00007518 від 21 червня 2007 року по поверненню кредиту в розмірі 55625 доларів США з 21 червня 2007 року по 20 червня 2017 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,92% кожного місяця, щомісячної сплати грошових коштів в погашення кредиту в сумі 794,23 доларів США, сплати відсотків за користування кредитом при порушенні [PERSON] зобов'язань по погашенню кредитного договору в розмірі 2,43% за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця, сплати пені в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки, сплати штрафів відповідно до договору кредиту (п.35.2 договору іпотеки). Іпотекодержатель має право в разі невиконання [PERSON] зобов»язань по кредитному договору звернути стягнення на предмет іпотеки (п.п. 18.1, 18.8.1 договору іпотеки). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку», зокрема на підставі рішення суду (п.24 договору іпотеки). З 26 листопада 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до умов п.2.3.1 договору кредиту від 21 червня 2007 року в односторонньому порядку збільшило розмір процентної ставки за користування кредитом до з 11,04% річних до 13,08 % річних, а також збільшило розмір відсоткової ставки у разі порушення позичальником зобов»язань по погашенню кредиту з 29,16% річних до 33,26% річних. При цьому, будь-яких змін до договору іпотеки від 22 червня 2007 року не вносилось. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором з січня 2009 року належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 24 вересня 2013 виникла заборгованість, яка розрахована позивачем, з урахуванням підвищеної відсоткової ставки (13,08 % річних та 33,26 % річних за порушення позичальником зобов»язань по погашенню кредиту), та становить 83641,96 доларів США та 302621 грн. 86 коп., з яких: 47491,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 31950,25 доларів США - заборгованість по відсотках, 4200 доларів США - заборгованість по комісії, 268956 грн. 90 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 33414 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються: договором кредиту №HMSWGA00007518 від 21 червня 2007 року (а.с. 7-13), договором іпотеки від 22 червня 2007 року (а.с.14-17), розрахунком заборгованості [PERSON] за договором кредиту станом на 24 вересня 2013 року (а.с.118-119), свідоцтвом про державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.29). У відповідності до ст.ст.7, 18 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання. Іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір поряд з іншими умовами повинен містити такі істотні умови, як зміст та розмір основного зобов»язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов»язання. Згідно ст.19 Закону України «Про іпотеку» зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Після видачі заставної зміни і доповнення до іпотечного договору і договору, яким обумовлене основне зобов'язання, можуть вноситися лише після анулювання заставної і видачі нової заставної в порядку, встановленому частиною четвертою статті 20 цього Закону. Будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. У пункті 32 договору іпотеки від 22 червня 2007 року сторони передбачили, що внесення змін до договору іпотеки допускається лише за згодою сторін. Узгоджені сторонами зміни до цього договору вносяться у письмовій формі і підлягають обов»язковому нотаріальному посвідченню. Будь-яких додаткових угод між ПАТ КБ «ПриватБанк» та іпотекодавцем [PERSON] в зв»язку зі збільшенням відсоткової ставки за основним зобов»язанням не укладалось. Виходячи з аналізу вказаних норм Закону України «Про іпотеку» та обставин справи, суд дійшов висновку, що іпотекодержателем не були дотримані вимоги ст.19 Закону України «Про іпотеку» щодо внесення змін і доповнень до іпотечного договору від 22 червня 2007 року про зміну умов обтяження нерухомого майна, державної реєстрації цих змін при піднятті банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором у листопада 2008 року, що призвело до збільшення основного зобов»язання і процентів за цим основним зобов»язанням. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки позивачем не були дотримані вимоги ст.19 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець [PERSON] несе відповідальність перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за невиконання боржником [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору іпотечним майном лише в розмірі тіла кредиту, відсотків, комісії, які передбачені п. 35.2 договору іпотеки від 22 червня 2007 року та в межах вартості іпотечного майна. За розрахунком ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 24 вересня 2013 року заборгованість, яка розрахована, виходячи із первинних умов кредитного договору від 21 червня 2007 року та умов договору іпотеки від 22 червня 2007 року (розмір тіла кредиту, розмір відсотків - 11,04% та 29,16 % річних за порушення позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, штрафні санкції), що зазначені у п.п.7.1, 7.4 договору кредиту та у п.35.2 договору іпотеки, складає: заборгованість по тілу кредиту - 25976,62 доларів США, прострочена заборгованість по тілу кредиту - 21402,25 доларів США, а всього заборгованість по тілу кредиту - 47378,87 доларів США, заборгованість по відсотках - 26779,91 доларів США, комісія - 4100 доларів США, а всього 78258,78 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення еквівалентно за курсом НБУ (1 долар США = 7,993 грн.) 625522 грн. 42 коп. В частині тіла кредиту, відсотків та комісії суд погоджується із наданим розрахунком та приймає його до уваги. Що стосується нарахування позивачем штрафних санкцій, то виходячи із первинних умов договору кредиту та договору іпотеки, вбачається, що пеня нарахована за період з 21 лютого 2009 року по 24 вересня 2013 року в розмірі 27665,73 доларів США. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки встановлено позовну давність в один рік. Згідно умов договору кредиту від 21 червня 2007 року та договору іпотеки від 22 червня 2007 року сторони не обумовлювали будь-яких інших строків щодо стягнення штрафних санкцій, в тому числі і пені, ніж передбачені законом. Оскільки представником відповідача [PERSON] - [PERSON] заявлено клопотання про застосування річного строку позовної давності по нарахуванню пені, тому суд на підставі наданого позивачем розрахунку згідно первинних умов договору кредиту та договору іпотеки визначає заборгованість по пені за період з 27 вересня 2012 року по 24 вересня 2013 року в сумі 111693 грн. 30 коп. ((27665,73 доларів США - 13691,84 доларів США) х 7,993 грн. = 111693 грн. 30 коп.). Що стосується нарахування штрафу (процентна складова), то із розрахунку заборгованості (а.с.118-119) вбачається, що штраф становить 5% від суми тіла кредиту, процентів та комісії і становить 33414 грн. 96 коп. Однак, при здійснені перерахунку заборгованості відповідно до первинних умов кредитного договору та договору іпотеки, розмір основного зобов»язання значно зменшився, а тому при перерахунку процентна складова штрафу становить 31276 грн. 13 коп. ((47378,87 доларів США + 26779,91 доларів США + 4100 доларів США) х 5% х 7,993 грн. = 31276,13 грн.). Таким чином, відповідно до первинних умов договору кредиту від 21 червня 2007 року та умов договору іпотеки від 22 червня 2007 року звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено в рахунок погашення заборгованості, що виникла станом на 24 вересня 2013 року в сумі 78258,78 доларів США, що за курсом НБУ на дату ухвалення рішення еквівалентно 625522 грн. 42 коп., та 143219 грн. 43 коп., з яких: 47378,87 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 26779,91 доларів США - заборгованість по процентах, 4100 доларів США - заборгованість по комісії, 111693 грн. 30 коп. - пеня, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 31276 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова). Про наявність заборгованості [PERSON] за договором кредиту та можливість звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець [PERSON] був повідомлений позивачем 06 квітня 2011 року, про що свідчить копія повідомлення та розписка про його вручення [PERSON] особисто (а.с.21 і на звороті). Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно положень ст.38 Закону України «Про іпотеку» дї щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта коштів повертається іпотекодавцю. У відповідності до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Оскільки боржник [PERSON] належним чином не виконує грошового зобов»язання за кредитним договором від 21 червня 2007 року, з врахуванням позовних вимог та на підставі принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), суд вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, з отриманням банком витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. А тому, при зверненні стягнення на предмет іпотеки слід застосувати саме цю процедуру продажу. При визначені розміру початкової вартості предмета іпотеки, суд враховує відсутність згоди сторін з цього питання, а тому вважає, що початкову ціну предмета іпотеки для реалізації слід визначити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З врахуванням загальної суми заборгованості по кредиту, в рахунок погашення якої підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки - 768741 грн. 85 коп., співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, суд приходить до висновку про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 227,5 кв.м, житловою площею 50,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 17 вересня 1993 року та зареєстрованого в Старокостянтинівському БТІ в реєстрову книгу №21, номер запису 4107, реєстраційний номер 19167476. Що стосується звернення стягнення на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS], то ця земельна ділянка не є предметом іпотеки, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Крім того, у п.35.4 договору іпотеки від 22 червня 2007 року сторони передбачили, що іпотека за цим договором буде поширюватись на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, лише у разі укладення додаткової угоди. Будь-яких додаткових угод, за якими б земельна ділянка по [ADDRESS] передавалась в іпотеку позивачу, між сторонами не укладалось. Частиною 4 статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов»язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок або житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Крім того, у відповідності до ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов»язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На виконання вищевказаних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» 31 березня 2011 року направило [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] письмові вимоги про звільнення добровільно житлового будинку, який є предметом іпотеки, у 30-денний строк з моменту отримання вимоги, інакше їх виселення буде здійснено примусово на підставі рішення суду. Вказані повідомлення були отримані усіма відповідачами 06 квітня 2011 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.19-28). З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що позивачем умови виселення відповідачів, передбачені чинним законодавством, було виконано, й оскільки в добровільному порядку житловий будинок звільнено не було, тому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON] підлягають виселенню в примусовому порядку. За змістом ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року рішення суду про виселення особи з житлового будинку, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. Тобто чинним законодавством визначено позасудовий порядок вирішення питання щодо зняття з реєстрації осіб, відносно яких є рішення суду про їх виселення, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. При вирішенні судових витрат, суд виходить з положень ст.88 ЦПК України й відповідно до розміру задоволених позовних вимог стягує на користь позивача з [PERSON] 3240 грн. 46 коп. судового збору (3219 грн. за вимоги майнового характеру + 21,46 грн. за немайнові вимоги), а з решти відповідачів - по 21,46 грн. судового збору за задоволення вимог немайнового характеру.

Outcome: approved