Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 04 червня 2004 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з червня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з батьком. Позивач зазначає, що фактичні шлюбні відносини між ними прпинені, вони не ведуть спільного господарства, а тому подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу між ними суперечитиме її інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2021 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М.. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. З розписки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідач [PERSON] отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 08 червня 2021 року. 08 червня 2021 відповідач до подав суду заяву про визнання позову, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, строк на примирення не потрібен та просив розірвати шлюб. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 04 червня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04 червня 2004 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] , актовий запис № 570. Після одруження прізвище позивача « [PERSON] ». Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 грудня 2005 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] . Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин, крім того відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК Україн, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 908 грн, підлягають стягненню на її користь з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved