Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 07.05.2020 року і до повноліття дитиною повноліття. У позові вказує, що 19.09.1997 уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва, актовий запис № 893 від 19.09.1997. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.09.2019 по справі №760/5493/19 шлюб було розірвано. Зазначено, що від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. У позовній заяві позивачка вказує, що оскільки відповідач не працює (не має офіційного місця роботи), вона просить стягнути аліменти в твердій грошовій формі, а саме в сумі - 8000, 00 грн. В обґрунтуванням заявлених вимог зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. З огляду на викладене просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 12.05.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. 06.07.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву вказано, що Відповідач із розміром аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , заявлених позивачем не погоджується. Зазначено, що Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Просить врахувати, що станом на 01.01.2000 мінімальний прожитковий мінімум на одну дитину віком 6-18 років складав 2218 грн, а з 01.07.2000 року складає 2318 грн. Відповідач вказує, що працює та має постійний доход у вигляді заробітних плати, що підтверджується долученими до відзиву довідками про доходи. Згідно вказаних довідок загальний дохід відповідача після відрахування податків складає 16100 грн. Посилається на те, що позивач не має права вимагати визначення аліментів на утримання сина в твердій грошовій формі, у зв`язку з тим, що відповідач має постійний заробіток (дохід). Просить звернути увагу, що аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 490/4522/16-ц. З огляду на викладене, просить визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.05.2020 року. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2318, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . Батьком дитини вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12.09.2019 по справі № 760/5493/19 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 вересня 1997 року м. Київ, відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району, актовий запис № 893 від 19.09.1997 - розірвано. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не приймає матеріальної участі в утриманні сина, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 07.05.2020 року і до повноліття дитиною повноліття. Відповідач заперечив щодо способу стягнення аліментів та у поданому відзиві просив визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.05.2020. В обгрунтування заперечень щодо способу стягнення аліментів надав суду довідки про доходи, які підтверджують, що він працює директором ТОВ «Мастер Буд» та отримує стабільний дохід. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачкою вказано, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, вказані обставини відповідачем не спростовані, а відтак беруться судом до уваги. Також вказано, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, однак в обгрунтування зазначених доводів не надано суду жодних доказів, тому вони не беруться судом до уваги при прийнятті рішення. Суд бере до уваги доводи відповідача, що він працевлаштований та не заперечує щодо сплати аліментів у розмірі ј частини його заробітку (доходу). З огляду на викладене вище, враховуючи вимоги чинного законодавства, оскільки позивачкою не надано суду жодних доказів в обгрунтування отримання відповідачем доходу та не надано доказів, що підтверджують стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial