Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У січні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 березня 1968 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і під час шлюбу останньому на підставі рішення виконкому Клавдієво-Тарасівської ради депутатів трудящих від 22 лютого 1971 року було відведено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (на даний час - Бучанського) району Київської області. На цій земельній ділянці вона /позивачка/ та [PERSON] , будучи у шлюбі, побудували житловий будинок, право власності на який було зареєстровано за [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності від 29 червня 1977 року. 12 липня 1977 року шлюб з [PERSON] було розірвано і рішенням товариського суду Клавдіївської селищної ради від 17 грудня 1977 року їй /позивачці/ було виділено 3/5 частини вказаного будинку, а [PERSON] - 2/5 частини будинку. У 1999 році [PERSON] помер, після його смерті спадщину ніхто не приймав, у шлюбі він більше не перебував, дітей не мав. Впродовж усього часу проживання вона /позивачка/ відкрито користується цілим зазначеним будинком, в тому числі і 2/5 частинами, що належали її бувшому чоловіку, утримує будинок, зробила капітальний ремонт, підключила водопостачання, встановила паркан, сплачує за спожиті комунальні послуги. Оскільки фактично цілий вказаний будинок після смерті її /позивачки/ бувшого чоловіка (з 1999 року) вже більше десяти років перебуває у її володінні, весь цей час вона відкрито та безперервно ним користується, то просила визнати за нею право власності на 2/5 частини зазначеного будинку за набувальною давністю. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач - Клавдієво-Тарасівська селищна рада Бучанського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 27 березня 1968 року позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 12 липня 1977 року /а.с. 11-13/. У період перебування у шлюбі з [PERSON] , 22 лютого 1971 року на підставі рішення № 4 виконкому Клавдієво-Тарасівської ради депутатів трудящих останньому було відведено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (на даний час - Бучанського) району Київської області /а.с.14/. Як зазначила позивачка в судовому засіданні та що підтверджується матеріалами справи /а.с.15-20/, перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , на зазначеній земельній ділянці вони спільно збудували житловий будинок, право власності на який було зареєстровано за чоловіком [PERSON] , про що 02 червня 1977 року було видано свідоцтво на право особистої власності на будинок. Після розірвання шлюбу з [PERSON] , за рішенням товариського суду Клавдіївської селищної ради від 18 грудня 1977 року їй /позивачці/ було передано в особисте користування 3/5 частини вказаного будинку, а [PERSON] - 2/5 частин цього будинку відповідно. [INFO] [PERSON] помер і спадщину після його смерті ніхто не приймав, після розірвання шлюбу з нею /позивачкою/ він більше не одружувався, дітей не мав. Вона ж / [PERSON] / залишилась проживати у вказаному будинку та впродовж усього часу проживання відкрито та безперервно користується цілим будинком, утримує його, зробила капітальний ремонт, підключила водопостачання, встановила паркан, сплачує за спожиті комунальні послуги. Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, а оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р. Враховуючи викладене, оскільки позивачка, після смерті бувшого чоловіка [PERSON] , тобто з 29 жовтня 1999 року, більше десяти років відкрито і безперервно користується вищевказаним будинковолодінням, в тому числі і 2/5 частинами даного будинку, що належали [PERSON] , цією частиною будинку позивачка заволоділа добросовісно, відомості про спадкоємців [PERSON] відсутні, така спадщина також не визнана відумерлою, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю.

Outcome: approved