Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року , вирок Березанського міського суду Київської області від 15 травня 2017 року щодо [PERSON] та [PERSON] в частині закриття провадження за цивільним позовом [PERSON] скасовано , а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те,що в результаті скоєння злочину [PERSON],[PERSON],[PERSON] йому завдана матеріальна шкода на суму 46612,69 гривень та моральна шкода на суму 1350000 ,00 гривень. Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог 27 січня 2010 року позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, а саме понесених витрат по виготовленню памятника на суму 5600,00 гривень у звязку з чим просив стягнути солідарно з відповідачів 52212,69 гривень. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 05.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14 листопада 2017 року. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 14 листопада 2017 року,замінено позивача,залучено до участі в цивільній справі в якості правонаступника [PERSON] - [PERSON],яку визнано позивачем по справі. Позивач [PERSON] подала до суду уточнення позовних вимог посилаючись при цьому ,що предметом позову її батька [PERSON] від 22.01.2010 року була вимога про стягнення матеріальної шкоди солідарно з [PERSON],[PERSON] [PERSON] в сумі 46612,69 гривень.27.01.2010 [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог на суму 5600 гривень у звязку з чим просив стягнути солідарно з відповідачів 52212,69 гривень. Просить стягнути на її користь матеріальну шкоду з : [PERSON] 17404,23 гривень,[PERSON] -17404,23 гривень ;[PERSON]-17404,23 гривень та з [PERSON] за її позовом 1726,00 гривень. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 22 лютого 2018 року ,позовну заяву [PERSON] до [PERSON],[PERSON],[PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в частині позовних вимог до [PERSON] ,залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач ,представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився ,до суду направив заяву відповідно до якої позовні вимоги не визнає,посилаючись при цьому на те,що відповідно до вироку Березанського міського Суду Київської області від 15.05.2017 року по кримінальній справі №1007/4141/2012/ ,він отримав покарання у вигляді 15 років позбавлення волі . Судом врахована ст.72 ч.5 КК України ,тому він рахується особою ,яка повністю відбула покарання. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03.08.2017 року він також рахується , як особа що повністю відбула покарання. Також Березанським міським судом Київської області до Броварського ДВС направлено постанову про конфіскацію. Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за один і той же злочин. Відповідно міжнародної Декларації з прав людини,-Протокол 7 ст.4 «-Ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності двічі одною і тою же Державою за правопорушення по якому отримано вирок,який набрав законної сили. Тобто дане провадження про притягнення його до юридичної відповідальності незаконне. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав . Заслухавши пояснення позивача,представника позивача,відповідача [PERSON] ,дослідивши письмові докази , суд вважає позов обґрунтованим і таким ,що підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено. Вироком Березанського міського суду Київської області від 15.05.2017 року ухваленого відносно [PERSON],[PERSON] Р [PERSON] провадження за цивільним позовом [PERSON] закрито. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року, вирок Березанського міського суду Київської області від 15 травня 2017 року щодо [PERSON] та [PERSON] в частині закриття провадження за цивільним позовом [PERSON] скасовано , а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Згідно ст.1166 ЦК України ,майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями ,діями ячи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди,звільняється від її відшкодування,якщо вона доведе,що шкода завдана не з її вини. Шкода,завдана каліцтвом,іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили,відшкодовується у випадках,встановлених законом. Відповідно до ст.1201 ЦК України ,особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого,зобовязана відшкодувати особі,яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника ,ці витрати. Допомога на поховання ,одержана фізичною особою,яка зробила ці витрати,до суми відшкодування не зараховується. Визначення поняття поховання дає ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» у відповідності з якою поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій,що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється , зокрема, організація поховання померлого і проведення у звязку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Витрати на поховання в силу ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» складаються: ритуальних послуг - 1407.69 гривень(а.с.4,9);вартості труни,вінків- 2238.00 гривень(а.с.5,8); встановлення металевого огородження-3300.00 гривень(а.с.13);облаштування памятника 5600 грн.(а.с.16). Загальна сума витрат які підтвердженні позивачем письмовими доказами складає-12545.69 гривень. Витрати в частині: копання ями-600гривень; музикальне супроводження-900,00 гривень; відспівування-800,00 гривень, вартість хреста-260 гривень; виготовлення портрету -300гривень,транспортні послуги -1200,00гривень позивачем відповідно до ст.81 ЦПК України не доведенні. Витрати на проведення поминальних обідів,які проводяться після поховання,не відносяться до витрат на поховання, а відтак стягненню не підлягають. З врахуванням викладеного,суд вважає ,що з відповідачів підлягають стягненню витрати на поховання, оскільки вони складаються з оплати труни та необхідних матеріалів та оплати послуг, облаштування місця поховання,що підтвердженні письмовими доказами. Витрати на проведення поминальних обідів,які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, а відтак стягненню не підлягають.

Outcome: approved