Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року представник Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради (далі Управління) звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] є інвалідом з дитинства 2 групи та у звязку з переселенням до м.Маріуполя з 20.01.2015 року знаходилась на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримувала державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам з 01.01.2015 року довічно у розмірі 759,20 гривень щомісяця. Місцем мешкання після переселення відповідачкою було зазначено будинок-інтернат, розташований за адресою: м.Маріуполь, провул.Космічний, буд.1. Рішенням начальника Управління від 20.07.2016 року № 01/139 довідку від 20.01.2015 року про взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи скасовано на підставі п.п.5 п.1 ст.12 Закону України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за надання завідомо недостовірних відомостей щодо місця тимчасового фактичного проживання (у звязку з неперереєстрацією в установлений законом строк довідки внутрішньо переміщеної особи) та [PERSON] припинено виплату державної соціальної допомоги. Тобто з 01.08.2016 року відповідач втратила право на отримання допомоги, але Управлінням проводилось нарахування і виплата допомоги, що стало наслідком отримання нею надмірно виплаченої суми допомоги за період з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року в розмірі 1130,00 грн. Тому, просять суд стягнути з відповідача суму зайво сплаченої державної допомоги в розмірі 1130,00 грн. Від представника Управління соціального захисту населення Кальміуського району міста Маріуполя надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства 2 групи та у звязку з переселенням до м.Маріуполя з 20.01.2015 року знаходилась на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримувала державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам з 01.01.2015 року довічно у розмірі 759,20 гривень щомісяця. Відповідно до довідки взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № [NUMBER] від 20.01.2015 року місцем мешкання після переселення зазначено будинок-інтернат, розташований за адресою: м.Маріуполь, провул.Космічний, буд.1. Рішенням начальника Управління соціального захисту населення Кальміуського району міста Маріуполя від 20.07.2016 року № 01/139 довідку № [NUMBER] від 20.01.2015 року про взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи скасовано на підставі п.п.5 п.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за надання завідомо недостовірних відомостей щодо місця тимчасового фактичного проживання (у звязку з неперереєстрацією в установлений законом строк довідки внутрішньо переміщеної особи). Згідно розрахунку, сума зайво сплаченої [PERSON] державної допомоги за період з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року становить 1130, 00 гривень. На адресу відповідача було направлено лист за вх.№ 02/4708-1 від 13.09.2016 року, яким було повідомлено [PERSON] про необхідність повернення надмірно виплаченої допомоги у розмірі 1130,00 грн., яку вона не мала права отримувати. Однак, на момент звернення позивача до суду зазначені кошти відповідачем добровільно повернуті не були. Відповідно до п.6 постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб», довідка, видана до 20 червня 2016 року, у якій адресою фактичного місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає, підлягає перереєстрації до 20 липня 2016 року. Для цього внутрішньо переміщена особа особисто або через законного представника звертається за видачею довідки до уповноваженого органу, а раніше видана їй довідка вилучається, про що вносяться відповідні записи до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Довідка, не перереєстрована у встановлений строк, не є дійсною, про що вноситься відповідний запис до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин, що унеможливлюють перереєстрацію довідки у встановлений строк, така особа подає до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання відповідну письмову заяву та підтвердні документи. У такому разі строк перереєстрації довідки, зазначеної в абзаці шостому цього пункту, може бути збільшено до 60 днів за рішенням уповноваженого органу. Враховуючи те, що відповідач у встановлений законом строк не здійснила перереєстрацію свого місця проживання, рішенням Управління соціального захисту населення Кальміуського району міста Маріуполя від 20.07.2016 року № 01/139 її довідку від 20.01.2015 року про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи скасовано, а в добровільному порядку суму зайво сплаченої державної допомоги вона позивачу не повертає, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому стягує з [PERSON] суму зайво сплаченої державної допомоги в розмірі 1130,00 гривень. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved