Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У червні 2015 р. позивач звернуся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 3488 грн. 00 коп. та судовий збір по справі, аргументуючи тим, що між сторонами було укладено письмовий договір позики №0214-07/2014 від 10.11.2014 р. на підставі якого надано кредитні кошти у розмірі 400 грн. 00 коп. на умовах платності та достроковості, однак відповідачем суму отриманих кредитних коштів повернуто не було, внаслідок чого станом на 04.06.2015 р. виникла заборгованість. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши заяву від 05.08.2015 р. в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.22). Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 21, 25,26), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача на отримання кредиту 10.11.2014 р. між ТОВ «ФК «Фінком Кредит» та [PERSON]було укладено договір позики (а.с.4, 6, 7). Відповідачем було подано заяву в якій він просив надати йому кредитні кошти у розмірі 400 грн. 00 коп. строком на 7 днів (а.с.10). Згідно умов договору відповідач зобовязаний був повернути всю суму отриманих кредитних коштів, а також сплатити відсотки, однак ним належним чином не було виконано взятих на себе зобовязань, внаслідок чого станом на 04.11.2015 р. виникла заборгованість у розмірі 3488 грн. 00 коп. з яких: тіло кредиту 400 грн.00 коп.; відсотки за користування кредитом з 1-шим рівнем ризику 440 грн. 00 коп. та відсотки за користування кредитом з 3-рівнем ризику. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~ Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному звязку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови договору позики № 0214-07/2014 р. від 10.11.2014 р., суд вважає з нього стягнути суму заборгованості. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved