Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У червні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON], про надання дозволу на виїзд за кордон України без згоди та супроводу [PERSON] її спільного з відповідачем неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до Республіки Беларусь протягом одного року з дня проголошення рішення суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини та норми права, зазначені у позовній заяві В судове засідання відповідач [PERSON]В двічі не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Треті особи подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сімю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, позивач та відповідач з 21.07.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 20.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС № 057521, виданим 16.04.2009 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] я, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 072006, виданим 06.09.2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Зазначена дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідками, наданими позивачу [PERSON] навчальним закладом № 295 «Червона калина», Центром обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби Запорізької міської ради. Позивач має потребу вивозити дитину до Республіки Беларусь, де працює та тимчасово проживає [PERSON], з яким позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 150652, виданим 12.02.2015 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, а також Контрактом № 318 від 26.11.2014 року між [PERSON] та Спільним товариством з обмеженою відповідальністю «Комертех Сервіс» (Республіка Беларусь, Мінський район, агромістечко Гатово). Однак позивач вона не має можливості вивозити сина за межі Державного кордону України через те, що відповідач контактів із нею та сином не підтримує, участі у його вихованні, навчанні та утриманні, не бере, від позасудового вирішення питання про надання дитині дозволу на виїзд ухиляється. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Для безперешкодного виїзду [PERSON] за межі України необхідний відповідний дозвіл батька. Судом встановлено, що отримати від відповідача позивачу дозвіл на виїзд дитини неможливо у зв'язку з ухиленням його від спілкування з позивачем та дитиною. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. На виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З огляду на те, що виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків передбачений чинним законодавством України та не суперечитиме інтересам дитини, що було встановлено у судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність підстав для надання дитині позивача дозволу на виїзд за межі України. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 155 Сімейного кодексу України, ст. 313 Цивільного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

Outcome: approved