Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У травні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 68974 грн. 30 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 24.04.2015 трапилася ДТП за участю [PERSON] який керував транспортним засобом «Мерседес» номерні знаки [NUMBER], внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби «Форд» номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] та «Ніссан» номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] На підставі вищезазначеного позивач відшкодував потерпілий особам шкоду завдану внаслідок ДТП, а оскільки відповідач не повідомив позивача про ДТП протягом 3 робочих днів, після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до нього, як до особи, відповідальної за завдані збитки. Представник позивача у судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши д суду заяву у якій просив слухати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про ти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 49, 50, 57, 60). Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про слухання справи повідомлявся належним чином, тобто поштовими повідомленнями (а.с. 54, 55, 58, 59) причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутності згідно ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення (а.с. 12). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу №АС/3449965 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб «Мерседес» номерний знак [NUMBER] [PERSON] був застрахований з 09.02.2015 по 08.02.2016 включно у ПАТ «СК «Скайд» (а.с. 6-8). Згідно полісу №АС/5530538 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб «Ніссан» номерний знак [NUMBER] [PERSON] був застрахований з 04.08.2014 по 03.08.2015 включно у ПАТ «СК «УТСК» (а.с. 20). 29.04.2014 між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Ілта» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-01407/2006. Предметом якого є страхування транспортного засобу «Форд» номерний знак [NUMBER] (а.с. 35). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. [PERSON] звернувся до позивача із заявою від 27.04.2015 про виплату страхового відшкодування завданого у результаті ДТП транспортному засобу «Ніссан» номерний знак [NUMBER] (а.с. 22). ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування завданого у результаті ДТП транспортному засобу «Форд» номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ «Ілта» (а.с. 35, 36). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно звіту №45/15 від 13.05.2015 про визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу «Ніссан» номерний знак [NUMBER], сума страхового відшкодування складає 22769 грн. 15 коп. (а.с. 13-19). Згідно Наказу № 1259-СВ від 14.08.2015 та визначенням розміру виплати страхового відшкодування, у відповідь на Заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу від потерпілого ПАТ «СК «СКАЙД» відшкодувало потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 18974 грн. 30 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №3310 від 17.08.2015 (а.с. 21, 23). На підставі страхового акту №144/15та рахунку №ККК1719ККС1835 від 05.05.2015 ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 68453 грн. 50 коп. (а.с. 35). Згідно визначення розмірі виплати страхового відшкодування від 21.09.2015 ліміт відповідальності ПАТ «Скайд» становить 50000 грн. 00 коп. (а.с. 38) Згідно наказу №1482-СВ від 24.09.2015 «Про виплату страхового відшкодування» Страхова компанія «Скайд» у відповідь на заяву на виплату страхового відшкодування в порядку регресу від 23.06.2015 №23992 ПАТ «СК «Українська страхова група» компенсувало в порядку регресу витрати ПАТ «СК «Українська страхова група» у розмірі 50000 грн. 00 коп. (а.с. 27, 39). Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved