Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У червні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 14.11.2018, а також додаткових витрат на розвиток особистих здібностей дочки в сумі 30843 грн. разово. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . У 2011 р. шлюб сторін було розірвано. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач жодного разу не надавав кошти на утримання дитини. Відповідач знаходиться у працездатному віці, хронічними захворюванням не страждає, але самоусунувся від виховання дитини, не піклується про її здоров`я, не цікавиться успіхами в навчанні. Дочка часто хворіє: у неї дисфункція жовчного міхура, диспанкреатизм, аскаридоз, хронічний тонзиліт, вегетативна дисфункція, аснтено-невротичний синдром, порушення терморегуляції, а тому потребує постійного лікування, оздоровлення та два рази на рік санаторного лікування. Також у дочки є хронічне захворювання гломерулонефрит, у зв`язку з чим вона перебуває на обліку у нефролога. Дочці рекомендовано два рази на рік проходити оздоровлення в санаторіях пульмонологічного та гастроентерологічного профілю. Щорічно дочка проходить оздоровлення біля моря, приблизна вартість оздоровлення на рік складає 20000 грн. У дочки є особливі здібності до танців, вона відвідує танцювальний гурток, приймає участь у змаганнях. Тільки у 2018 р. вартість участі у змаганнях становила 25770 грн. Також у дочки особливі здібності до вивчення англійської мови, вона з 2015 р. відвідує учбовий центр англійської мови, вартість навчання в період з січня по травень 2018 р. становила суму 4678 грн. Вартість тематичного відпочинку дочки в м. Ірпінь з поглибленням вивчення англійської мови в цьому році склала 31238 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання, місце перебування та місце роботи якого невідоме, викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2011 шлюб сторін було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з матір`ю, яка несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, лікування, одяг тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Суду не надано доказів, які б підтверджували участь батька в утриманні дитини. За приписом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ч. 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі відповідач не подав, а тому суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дочку суд керується нормою ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України, яка встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дочка сторін відвідує танцювальний гурток, приймає участь у змаганнях з танців, в період з 2015 р. по травень 2018 р. відвідувала учбовий центр англійської мови, відпочивала в м. Ірпінь з поглибленням вивчення англійської мови, у зв`язку з чим позивач понесла витрати на їх оплату в загальному розмірі 61686 грн. (а.с. 11-16, 17-18, 20, 21, 29-31, 87-89). Факт понесення позивачем зазначених витрат підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: фіскальними чеками, довідкою. (а.с. 10, 19, 90). Вирішуючи питання про те, чи є вищенаведені витрати додатковими витратами в розумінні частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України, суд керується відповідними положеннями міжнародного та національного сімейного законодавства. Так, Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності, дитині має надаватися освіта, яка сприятиме її загальному культурному розвитку і завдяки якій вона зможе, на основі рівності можливостей, розвинути свої здібності та особистий світогляд, а також усвідомити моральну та соціальну відповідальність і стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2 статті 150 Сімейного кодексу України). З урахуванням наведеного суд вважає, що залучаючи дочку до занять у позашкільний час, розвиваючи її здібності, позивач діяла в інтересах дитини, з метою забезпечення її фізичного, духовного та морального розвитку, а відтак вищевказані витрати суд розцінює як витрати, спрямовані на розвиток здібностей дитини. У сімейному законодавстві діє принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від розірвання шлюбу між батьками і проживання їх окремо від дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України), а відтак за загальним правилом участь батьків у додаткових витратах на дитину теж повинна бути рівною. Отже враховуючи встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача половини суми, витраченої позивачем на розвиток здібностей дитини, що становить 30843 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів та додаткових витрат звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved