Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у неї та відповідача є дочка [PERSON], [INFO]. Дочка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не бере участі в утриманні дочки. 1 червня 2015 року дочці виповнилось 18 років та вона навчається в Технологічно-промисловому коледжі Вінницького аграрного університету на денній формі навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивачка зазначає, що їй самостійно утримувати дочку важко, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду. [PERSON] просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, або до досягнення дочкою [PERSON] двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, до закінчення дочкою навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що він не працює, однак має невеликий дохід, визначену позивачкою суму аліментів сплачувати не може. Визнав до стягнення суму в розмірі 400 гривень та вказав, що в нього на утриманні є неповнолітні діти та він сам проживає за рахунок дружини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення змінених позовних вимог з таких підстав. Судом установлено, що у сторін є дочка [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] ( а.с.3) Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як установив суд [PERSON], яка є дочкою сторін, досягла вісімнадцяти років, тобто є повнолітньою, та не досягла двадцяти трьох років. Також [PERSON] є студенткою денної форми навчання Технологічно-промисловому коледжі Вінницького аграрного університету (а. с. 4). Суд уважає, що [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчування, проїзд, проживання, придбання спеціальної літератури та інших витрат, що виникають у звязку з навчанням. Також суд уважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання дочки, що він особисто визнає. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я платника аліментів, який є працездатним, матеріальне становище, а саме те, що відповідач не працює. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дочки [PERSON] яке у звязку з навчанням у населеному пункті не за місцем проживання не може бути достатньо задовільним. Крім того суд не бере до уваги твердження відповідача, про те що на його утриманні знаходяться неповнолітні діти оскільки суду з даного приводу [PERSON] не надано жодних належних доказів. Таким чином, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дочки [PERSON] на період її навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, щомісячно до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або до припинення навчання без урахування часу канікул, та таким чином змінені позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Суд уважає, що згідно поданих судом доказів, такий розмір аліментів повинен бути до стягнення. . Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, як вбачається з ст. 199 СК України, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає зокрема після досягнення дитиною 18 років. Дочка сторін [PERSON] досягла 18 років 1 червня 2015 року і відповідно з цієї дати суд присуджує аліменти. . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн, тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved