Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON], від імені якого діє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив суд постановити рішення, яким розірвати договір довічного утримання, повернути йому квартиру [ADDRESS], визнати за ним право власності на дану квартиру та скасувати обтяження на неї. В обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що 23 лютого 2015 року між ним, [PERSON], та [PERSON] був укладений договір довічного утримання. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом Пятої львівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №3-297. За умовами договору довічного утримання він передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї житлової кімнати та кухні, житлова площа квартири становить 17,3кв.м., загальна 28,7кв.м. Згідно із звітом про оцінку майна №15062016-038 квартиру оцінено в 99 997грн. Договір довічного утримання був укладений, оскільки він є одинокою, хворою людиною похилого віку та потребує сторонньої допомоги. Після укладення договору [PERSON] не виконувала обовязків згідно даного договору. Вона його, [PERSON], не відвідувала щодня, а приходила лише два рази на місяць. Ліки та харчування він купує за власні кошти, а також оплачує комунальні послуги. Відповідач [PERSON] не здійснює оплату, яка обумовлена в договорі, грошового забезпечення у розмірі 300 грн. щомісячно. Таким чином, відповідачем не виконувалися і не виконуються належним чином зобовязання за договором та обставини, з яких він виходив при укладенні договору, істотно змінилися. Такі обставини, як ріст споживчих цін на послуги, високий рівень інфляції, відсутність забезпечення його наглядом, харчуванням, одягом, ліками, впливають на нього таким чином, що виконання договірних обовязків поставило його в явно невигідне тяжке фінансове становище. Крім цього, він є людиною похилого віку та потребує догляду. З огляду на такі факти просить постановити рішення, яким розірвати договір довічного утримання, який був укладений з відповідачем [PERSON] 23 лютого 2015 року, застосувати наслідки розірвання такого договору повернувши йому вищевказану квартиру у власність та скасувати обтяження на нерухоме майно за договором довічного утримання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася втретє, хоч про час і місце розгляд справи повідомлялася в установленому порядку, та шляхом опублікування оголошення в газеті «Високий замок» №100(5500) від 06 вересня 2016 року. В останнє судове засідання 13 жовтня 2016 року о 16.30 год. представник позивача [PERSON] не зявилася та подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 13 жовтня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 744, 745 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утримання та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, а договір довічного утримання, за яким передається нерухоме майно підлягає також державній реєстрації. Згідно ст. ст. 755, 756 цього ж Кодексу договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем своїх обовязків за договором. Відчужувач набуває право власності на майно, яке ним було передано, і має право вимагати його повернення. В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений державним нотаріусом Пятої львівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3-297. За умовами вищевказаного договору позивач [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності квартиру №36 на вул. Шевченка, 362 в м. Львові, а остання зобовязалась довічно утримувати та доглядати його, а саме: матеріально забезпечувати його в грошовій формі в розмірі 300 грн. щомісячно; забезпечувати його житлом у відчужуваній квартирі шляхом безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі в цілому; забезпечувати щоденним триразовим калорійним харчуванням; забезпечувати придатним для носіння одягом та взуттям; здійснювати догляд та необхідну допомогу, надавати побутові послуги; забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами на дому та на стаціонарному лікуванні, незалежно від їх вартості. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, долученою до справи копією договору довічного утримання та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач є людиною похилого віку та потребує стороннього догляду, а відповідач [PERSON] не приходить до [PERSON] та не виконує умови договору довічного утримання. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе за вказаним договором зобовязання, зокрема, не забезпечувала позивача [PERSON], який є особою похилого віку, необхідним доглядом, не купляла йому ліки, не надавала грошові кошти, не сплачувала за житлово-комунальні послуги тощо. Крім цього, вона рідко відвідувала [PERSON] Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved