Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У травні 2016 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору №120 від 18.02.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. строком користування 9 місяців. Пунктами 1.1 розділу 1; пп. 2, пп. 3.2.2 п. 3.2 розділу 3; п.4.4 розділу 4 договору передбачено, що відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити 33% річних за користування. Погашення зобовязань здійснюється у строки та розміри передбачені п.4.4 розділу 4 договору кредиту з періодичною сплатою процентів та основної частини кредиту рівними долями строком не пізніше 19.11.2016 р. Відповідно до пп.1.1 та розділу 4 договору проценти нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту на залишок суми, з періодичною сплатою кредиту та процентів до повного виконання зобовязань. Пунктом 4.4. договору встановлений обовязок повернення кредиту та процентів за ним в розмірі 381,00 грн. щомісячно, останній місяць 380,00 грн. Кредит позичальником сплачувався з порушення вимог п.4.4 розділу 4 договору, за березень 2016 року, травень 2016 року платежів не було. Останній платіж поступив 07.04.2016 року 450,00 грн. Заборгованість за кредитом складає 3227,84 грн., з них процентів 547,65 грн. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідачки зазначену заборгованість за кредитним договором та відсоткам за його користування у розмірі 3227,84 грн., судовий збір у розмірі 1450,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2016 року між КС «Кредитсталь» та [PERSON] укладено кредитний договір №120 за яким вона отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. строком користування 9 місяців та зобовязалася своєчасно повернути його не пізніше 19.11.2016 року. Відповідно п.1.1 та розділу 4 Договору позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити 33% річних за користування кредитом, проценти нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту на залишок суми, з періодичною сплатою кредиту та процентів до повного виконання зобовязань. У звязку з не сплатою кредиту та відсотків за користування ним виникла заборгованість за кредитом в сумі 3227,84 грн., з них відсотки складають 547,65 грн., що підтверджується письмовими матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, оскільки кредитний договір між сторонами було укладено у відповідній формі, умови договору ніким зі сторін не опарювались. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно до ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1450,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» він підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1378,00.

Outcome: partial