Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з названою заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона звернулась до Києво-Святошинського районного відділення пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Однак їй було відмовлено з посиланням на те, що в трудовій книжці її призвіще записане як «Черный», тоді як насправді її прізвище « Черній». Оскільки цей факт порушує її права та інтереси, та не дає можливості скористатися своїми законними правами, тому просила суд, встановити факт належності\~ [PERSON] трудової книжки виданої на імя [PERSON]. У судове засідання заявниця не зявилася. Суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що звернулась до Києво-Святошинського районного відділення пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Однак їй було відмовлено з посиланням на те, що в трудовій книжці її прізвище записане як «Черный», тоді як насправді її прізвище « Черній». Факт належності\~ [PERSON] трудової книжки виданої на імя [PERSON] підтверджується копією паспорта на імя [PERSON], копією трудової книжки а також копією диплома номер якого зазначений в трудовій книжці, а також копією експертного висновку №056/338 від 13.05.2015 року. За ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273., п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України редакції від 18.03.2004 року ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові\~ подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація\~ яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені в наслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для\~ вирішеня\~ питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Згідно до підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~

Outcome: approved