Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агро-Віта 2000», в якому просила: -розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 4,830 га, кадастровий номер 1223286000:02:025:0203, що був укладений 10 березня 2012 року між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (код ЄДРПОУ 35601700), зареєстрований 04.03.2016 року державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Плєтнєр Т.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28637682 від 09.03.2016 року, номер запису про інше речове право: 13603806 (спеціальний розділ); -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (код ЄДРПОУ 35601700) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заборгованість з орендної плати в сумі 49426,81 грн., яка складається з суми основного боргу 31014,90 грн., пені 15232,86 грн., інфляційних втрат 1872,35 грн., 3% річних 1306,70 грн. -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (код ЄДРПОУ 35601700) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1\~681,60 грн. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що їй, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №563180, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 11 вересня 2006 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,830 га, кадастровий номер 1223286000:02:025:0203, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10 березня 2012 року між нею, як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «АгроВіта 2000», як Орендарем було укладено Договір оренди землі, який в подальшому було зареєстровано державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Плєтнєр Т.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28637682 від 09.03.2016 року, номер запису про інше речове право: 13603806 (спеціальний розділ). На виконання п. 1, 2, 2.1. 2.2., 4 Договору, Позивач в день підписання договору оренди землі передала Відповідачеві в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,830 га, кадастровий номер 1223286000:02:025:0203, строком на сім років до 10.03.2023 року, з переважним правом Орендаря на поновлення договору оренди на новий строк. Відповідно до п. 5 Договору Відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати Позивачеві щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», що становить суму в розмірі 5001,00 грн., а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Договором також було передбачено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку сторони погодили, що розмір орендної плати може бути збільшено на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Крім внесення орендної плати, Орендар зобов`язався надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї у розмірах та в порядку, встановлених самим Орендодавцем. Також п. 5 Договору Сторонами було погоджено, що за окремим додатковим погодженням сторін орендна плата може вноситися Орендарем також у одній із наступних форм та розмірів: - або у натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі. Ціна продукції чи товарів погоджується сторонами окремо. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за усною домовленістю сторін й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі, товарних або товаротранспортних накладних. У свою чергу Орендар гарантує поставку в рахунок виплати орендної плати Орендодавцю зерна та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент поставки; - або відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі-прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. Відробіткова форма, оцінена у гривнях, не повинна перевищувати розмір грошової, згідно з цим Договором. Форми орендної плати при виплаті також можуть бути поєднані (комбінована форма) в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати. Відповідно до п. 6 Договору Сторонами було узгоджено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п. 7 Договору орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок Орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. Відповідно до п. 9 Договору позивач та відповідач було погоджено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення. Пунктом 3 Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 125025,00 грн. (Сто двадцять п`ять тисяч двадцять п`ять грн. 00 коп.). На виконання п. 23 Договору Позивач в день підписання Договору оренди землі також підписав акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її приймання передачі, відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду Відповідачу на сім років. Таким чином, позивач наполягає на тому, що укладений Договір (п. 5 Договору оренди землі) визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 4% від грошової оцінки землі; безкоштовна поставка 1 тони соломи до садиби Орендодавця; оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить матеріальна допомогу на поховання члена сім`ї Орендодавця у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. З 2016 року згідно рішення Відповідача, оформленого наказом № 5-ОД від 18.02.2016 року, розмір орендної плати за договором було збільшено до 5,5% від грошової оцінки землі, яка діяла в цей період, тому за розрахунками позивача за період з 2017 по 2019 рік включно відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити Позивачеві орендну плату в грошовому виразі за користування земельною ділянкою кошти в сумі 31\~014,90грн. (Тридцять одна тисяча чотирнадцять грн. 90 коп.). На момент звернення Позивача до суду Відповідач так і не провів розрахунок за оренду землі в грошовій формі, з урахуванням індексації вартості земельної ділянки, за період з 2017 по 2019 рік включно. Крім того, позивач зауважує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогами виконати свої обов`язки за Договором та надати документи, що підтверджують заборгованість Відповідача перед Позивачем. Проте до цього часу вимоги так і не були задоволені та ніяких пояснень з боку Відповідача не надходило, що на думку позивача, свідчить про повне ігнорування Відповідачем своїх обов`язків за Договором. Зокрема, представником Позивача на офіційну адресу Відповідача направлявся адвокатський запит № 10-09/18 від 13 вересня 2018 року про надання інформації щодо нарахування та виплати орендної плати, а також отримання копії інших документів, в яких міститься підтвердження невиконання Відповідачем свого обов`язку щодо виплати орендної плати. Адвокатський запит отриманий Відповідачем 26.09.2018 року, але відповіді на лист Позивач так і не отримав. Оскільки відповідач допустив невиконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати, останній повинен понести відповідальність та сплатити суму основного боргу у розмірі 31014,90 грн., пені 15232,86 грн., інфляційних втрат 1872,35 грн., 3% річних 1306,70 грн., а всього за підрахунками позивача 49426,81 грн. Крім того, Відповідачем у період з 2017 по 2019 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовної поставки 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби Орендодавця, а також не надаються послуги по обробітку присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 га (оранка та культивація). Систематичне невиконання Відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати як у грошовій так і в натуральній та відробітковій формі є грубим порушенням прав Позивача як Орендодавця, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, що являється підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Оскільки вимога позивача щодо виконання умов договору оренди не була виконана, він просить його розірвати та стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість зі сплати орендної плати, з урахуванням встановленої договором пені, 3% річних та індексу інфляції. Ухвалою суду від 29 травня 2020 року відкрите загальне позовне провадження (а.с. 35). Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення доказів, витребувано з виконавчого комітету Криворізької міської ради, центру надання адміністративних послуг при Новомосковській районній державні адміністрації, відділу з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно при Новомосковській районній державній адміністрації оригінал (за наявності) або належним чином засвідчену копію Договору оренди земельної ділянки площею 4,830 га, кадастровий номер 1223286000:02:025:0203, що був укладений 10 березня 2012 року між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (код ЄДРПОУ 35601700), зареєстрований 04.03.2016 року державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Плєтнєр Т.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28637682 від 09.03.2016 року, номер запису про іншу речове право: 13603806 (спеціальний розділ) (а.с. 67-69). Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року закінчене підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті (а.с. 103-104). В судовому засіданні представник позивача адвокат Ямковий В.Ф. позов підтримав, з підстав, викладених у ньому. При цьому представник позивача, окрім обгрунту4вань позовних вимог, в судовому засіданні наголосив на тому, що під час досудового врегулювання спору, а також при підготовці позовної заяви, він був змушений керуватися умовами типового договору оренди землі, які укладалися в означений період між орендодавцями та орендарем ТОВ «Агро-Віта 2000». Так, позивач 10 березня 2012 року дійсно підписала типовий договір оренди землі, умови якого викладені у позові. Державну реєстрацію речового права здійснював представник ТОВ «Агро-Віта 2000», як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень приймала державний реєстратор Криворізького міського управління юстиції Плєтнер Т.В., після чого примірник договору оренди з відміткою про його реєстрацію позивачеві не був повернутий. В свою чергу, на адвокатський запит про надання примірника договору оренди, ні саме підприємство ТОВ «Агро-Віта», ні державний реєстратор, ні особи, яким повинні передаватися реєстраційні справи, не змогли надати повний примірник договору, йому було надано лише першу сторінку договору, яка відповідає тому типовому бланку договорів оренди, що укладалися в той час. В судовому засіданні представник відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволені позову, та звернув увагу на те, що саме на позивача покладається обов`язок доведення кожної обставини, викладеної у позові, а щодо наявності зобов`язання взагалі, - особливо. Йому, як представникові відповідача, не відомо на яких умовах укладався договір оренди землі з [PERSON] у 2012 році, а так само не відомо, який договір подавався іншим представником підприємства для здійснення державної реєстрації. Таким чином, представник відповідача, з однієї сторони, не заперечував факт державної реєстрації речового права щодо оренди їх підприємством земельної ділянки, що належить позивачеві, однак наявність такого договору на їх підприємстві спростовував, як і спростовував типовість укладеного договору, перша сторінка якого надана на виконання ухвали суду. Саме тому склалася ситуація, при якій державна реєстрація речового права оренди земельної ділянки існує, а наявність зобов`язань за певними умовами договору відсутня. Представник відповідача не спростовував того факту, що їх підприємством не виплачувалася орендна плата [PERSON] за договором оренди землі, однак наполягав на застосуванні позовної давності щодо стягнення пені за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року. Також представник відповідача заперечував проти розірвання договору оренди землі з підстав невиконання умов щодо поставки соломи, культивації та оранки присадибної ділянки, оскільки такі послуги здійснюються на підставі відповідного звернення Орендодавця, та не можуть бути надані без його ініціативи, а умовами договору не передбачено наявності інформації щодо конкретної земельної ділянки, яка підлягає оранці та культивації. Безкоштовна оранка, культивація присадибної ділянки, а також безкоштовна поставка соломи до садиби позивача є додатковими правами Орендодавця, у випадку виникнення у нього відповідної волі щодо їх реалізації Орендарем, у якого за певних умов виникає відповідне зобов`язання. Також відповідач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 563180, що був виданий 11 вересня 2006 року Новомосковською райдержадміністрацією, у відповідності до якого [PERSON] являвся власником земельної ділянки площею 4,830 га, кадастровий номер 1223286000-02-025-0203, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.18). Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності укладеного договору оренди означеної земельної ділянки між сторонами по справі, суд виходить з поданої позивачем Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідності до якої станом на 02.03.2017 року, існувала актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права щодо земельної ділянки кадастровий номер 1223286000-02-025-0203, а саме Криворізьким міським управлінням юстиції здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, без номеру від 10.03.2012 року, укладеного між ТОВ «Агро-Віта» та [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прийняте 09.03.2016 року, визначено строк дії договору сім років (а.с. 21). Так само суд бере до уваги поданий на виконання ухвали суду про забезпечення позову перший аркуш Договору оренди землі без номеру від 10.03.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агро-Віта» (а.с. 80-96), який містить напис про його укладення на основі типового Договору оренди землі, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 320, зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року № 1724, від 03 вересня 2008 року № 780, а також містить дані про здійснення державної реєстрації права оренди представником ТОВ «Агро-Віта» Небратенко О.М. (а.с. 87). З відомостей з державного реєстру фізичних-осіб платників податку про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] вбачається сплата податку за надання майна в лізинг ТОВ «Агро-Віта» в період з 2017 року по 2019 рік (а.с. 40). Таким чином, подані докази, є належними, допустимими, достатніми та достовірними, у своїй сукупності свідчать про наявність укладеного 10 березня 2012 року типового Договору оренди землі між сторонами, який в подальшому було зареєстровано державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Плєтнєр Т.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28637682 від 09.03.2016 року, номер запису про інше речове право: 13603806 (спеціальний розділ). На виконання п. 1, 2, 2.1. 2.2., 4 Договору, Позивач в день підписання договору оренди землі передала Відповідачеві в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,830 га, кадастровий номер 1223286000:02:025:0203, строком на сім років до 10.03.2023 року, з переважним правом Орендаря на поновлення договору оренди на новий строк. Відповідно до п. 5 Договору Відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати Позивачеві щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», що становить суму в розмірі 5001,00 грн., а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Договором також було передбачено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку сторони погодили, що розмір орендної плати може бути збільшено на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Крім внесення орендної плати, Орендар зобов`язався надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. Також п. 5 Договору Сторонами було погоджено, що за окремим додатковим погодженням сторін орендна плата може вноситися Орендарем також у одній із наступних форм та розмірів: - або у натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі. Ціна продукції чи товарів погоджується сторонами окремо. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за усною домовленістю сторін й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі, товарних або товаротранспортних накладних. У свою чергу Орендар гарантує поставку в рахунок виплати орендної плати Орендодавцю зерна та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент поставки; - або відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі-прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. Відробіткова форма, оцінена у гривнях, не повинна перевищувати розмір грошової, згідно з цим Договором. Форми орендної плати при виплаті також можуть бути поєднані (комбінована форма) в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати. Відповідно до п. 6 Договору Сторонами було узгоджено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п. 7 Договору орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок Орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. Відповідно до п. 9 Договору позивач та відповідач було погоджено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення. Пунктом 3 Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 125025,00 грн. (Сто двадцять п`ять тисяч двадцять п`ять грн. 00 коп.). На виконання п. 23 Договору Позивач в день підписання Договору оренди землі також підписав акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її приймання передачі, відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду Відповідачу на сім років. Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 23.05.2018 року № 525/0/20-18 нормативна грошова оцінка належної земельної ділянки в період з 2017 по 2018 рр. становила 187969 грн. (а.с. 22). З 2016 року згідно рішення Відповідача, оформленого наказом № 5-ОД від 18.02.2016 року, розмір орендної плати за договором було збільшено до 5,5% від грошової оцінки землі, яка діяла в цей період, і ця обставина відповідачем не спростована. Суду не подано доказів виплати орендної плати позивачеві в період з 2017 року по 2019 рік взагалі, розмір орендної плати, визначений позивачем у позові, відповідачем не спростований. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Відповідно до статті 1 Закону України\~«Про оренду землі»\~оренда землі\~це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України\~«Про оренду землі»\~договір оренди землі\~це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України\~«Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю\~це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України\~«Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України\~«Про оренду землі»\~передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України\~«Про оренду землі»\~основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої\~статті 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д) частини першої\~статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення\~статті 629 ЦК України\~свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право\~обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17(провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою\~статті 651 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається з матеріалів справи, не спростовано відповідачем, Договором оренди землі передбачено, що за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату до 31 грудня поточного року. Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з цим позовом відповідач протягом 2017-2019 років допускав прострочення виплати орендної плати за договором оренди землі. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Крім того, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у встановлені договором оренди строки також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Вирішуючи позов в частині виплати орендної плати у вигляді оранки та культивації земельної ділянки позивача, а також поставки соломи до садиби позивача, суд, крім зазначених вище норм законів, керується наступними нормами. Відповідно до ч. 2\~ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~які одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п. 5 Договору Відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати Позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», що становить суму в розмірі 6561,00 грн., а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Позивачем суду надано довідку виконавчого комітету Попасненської сільської ради, у відповідності до якої [PERSON] має у користуванні земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,24 га (а.с. 41). В силу ст. 82 ЦПК України, позивачем доведено, відповідачем не спростовано, що в період з 2017 по 2019 рік оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача розміром 0,40 га, відповідачем взагалі не проводилась, як і не поставлялася солома до садиби позивача, грошова компенсація також не виплачувалася. Вирішуючи питання щодо умов договору про оранку, культивацію присадибної ділянки, а також щодо поставки соломи, суд керується наступними нормами закону. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Як зазначалося вище, Договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі 4% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, безкоштовної поставки соломи до садиби позивача. Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання відповідачем таких істотних умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, що також являється підставою для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. Вирішуючи питання в частині наявності заборгованості з орендної плати, визначеної у грошовій формі та підстав для її стягнення, суд виходить з наступного. Як зазначав суд вище розмір орендної плати у грошовій формі визначений п.5 Договору оренди від 10.03.2012 року та складає 4% від грошової оцінки землі. Цей розмір може бути збільшено шляхом видання відповідного наказу Орендарем. Наявність відповідних наказів про збільшення розміру орендної плати відповідачем не спростована. Позивач, звертаючись до суду з позовом, наполягала на тому, що відповідач взагалі не виплачував їй орендну плату у грошовій формі за період з 2017 по 2019 рік, за її підрахунками за цей період відповідач повинен сплатити їй суму орендної плати у розмірі 31014,90 грн. Відповідачем не доведено належним чином виконання умов договору оренди землі в частині виплати орендної плати у грошовій формі, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, що належить [PERSON] , відповідачем не спростовано. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ч.2\~ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до переконання про задоволення позову в частині стягнення основної суми заборгованості з виплати орендної плати позивачеві за період з 2017 року по 2019 рік включно у розмірі 31014,90 грн. При цьому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, в якості штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 4,830 га, кадастровий номер 1223286000:02:025:0203, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за період з 2017 року по 2019 рік включно у розмірі 31\~014,90 (тридцять одна тисяча чотирнадцять гривень 90 копійок), інфляційні витрати у розмірі 1872, 35 гривень (одна тисяча вісімсот сімдесят дві гривні, 35 копійок), 3% річних у розмірі 1306,70 гривень (одна тисяча триста шість гривень, 70 копійок), а всього 34193, 95 гривень (тридцять чотири тисячі сто дев`яносто три гривні, 95 копійок). Вирішуючи позов в частині стягнення пені, суд керується наступними нормами закону. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Позивачем було заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі 15232,86 грн., яка ним розрахована, виходячи з положень п.9 Типового договору оренди землі, яким передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення. Відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача в частині стягнення пені за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року (а.с. 52-53). Вирішуючи питання щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. У відповідності\~до п.1\~ч.2\~ст.\~258\~ЦК України\~позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст. 261 ЦК України). Як зазначає позивач у своєму позові, та не заперечував відповідач, умовами договору оренди землі передбачено внесення орендної плати у строк до 31 грудня поточного року. Договір оренди діє в межах визначеного ним строку. У відповідності\~до ч.1\~ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачеві було відомо про невиплату орендної плати за 2017 рік вже 01.01.2018 року. Відомостей про те, що після цієї дати позивачем вчинялися дії, які свідчать про стягнення боргу суду не надано. Таким чином, позивач звернулася до суду із позовом в травні 2020 року, тобто за межами строків спеціальної позовної давності. Згідно із ч.4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналізуючи викладене, враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені, суд приходить до висновку про доцільність застосування строку позовної давності до даних правовідносин та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, статтею 133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог. В матеріалах справи міститься квитанція про оплату позивачем гонорару адвокату Ямковому В.Ф. у розмірі 10000 грн. (а.с. 98), договір про надання правової допомоги (а.с. 28-29), а також містяться докази понесених позивачем витрат по оплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн. (а.с. 1). Не дивлячись на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Агро-Віта 2000» на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Outcome: partial