Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 22 серпня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» було укладено кредитний договір №0104/0808/55-047, згідно з умовами якого ВАТ «Сведбанк» надав [PERSON] кредит у сумі 20000,00 доларів США зі строком повернення до 22 червня 2018 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 12,5 % річних. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений Договір купівлі-продажу права вимоги; 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, внаслідок чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ПАТ «Альфа Банк». 22 серпня 2008 року на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22 серпня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки\~\~№0104/0808/55-047-Р-2. 22 серпня 2008 року на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22 серпня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки\~\~№ 0104/0808/55-047-Р-1. Згідно з умовами вказаних договорів поруки, поручителі зобовязались відповідати за повне та своєчасне виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором. Оскільки відповідач [PERSON] не виконував належним чином умов кредитного договору, у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.05.2016 року складає 17957,29 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 15984,69 дол. США, за відсотками - 1972,60 дол. США, внаслідок чого позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою для захисту своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] у запереченнях на позовну заяву, та в судових засіданнях з позовними вимогами не погодився, просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на: - недоведеність позивачем факту надання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором; - відсутність у позивача первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та їх погашення; - відсутність у позивача належних та допустимих доказів переходу права вимоги за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року до ПАТ «Альфа Банк»; - відсутність обґрунтованих розрахунків заборгованості за кредитними договорами; - пропуск позивачем шестимісячного строку для звернення до суду з вимогами до поручителів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», було укладено кредитний договір №0104/0808/55-047, згідно з пунктом 1.1 якого ВАТ «Сведбанк» зобовязався надати [PERSON] кредит у сумі 20000,00 доларів США зі строком повернення до 22 червня 2018 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 12,5 % річних (т. 1, а.с. 5-9). На виконання кредитного договору банком надано, а [PERSON] отримано кредитні кошти в сумі 20000,00 доларів США, що підтверджується особистим підписом позичальника у заяві на видачу готівки №3037867/0453 від 22.08.2008р. (т. 1, а.с. 247) Пунктом 3.1.1 кредитного договору сторони передбачили, що починаючи з 10.10.2008р. позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів в сумі 295,26 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. 24.02.2009 року та 08.04.2011 року сторони кредитного договору уклали Договір про внесення змін та доповнень №1 та №2 до кредитного договору №0104/0808/55-047, в якому збільшили строк повернення кредиту до 22 червня 2028 року включно (т. 1, а.с. 10-11). Згідно до Договору про внесення змін та доповнень №1 від 24.02.2009 року до кредитного договору №0104/0808/55-047, сторони домовились внести зміни до абзацу 1 пункту 3.1.1 Кредитного договору та виклали його в наступній редакції: «Починаючи з 10.09.2009 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2 Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 303,74 доларів США у чітко встановлений Договором термін 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладання Договору». Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень №2 від 08.04.2011 року до кредитного договору №0104/0808/55-047 сторони збільшили строк повернення кредиту до 22 червня 2028 року включно та пункт 3.1.1 договору виклали в новій редакції, відповідно до якого починаючи з 10.05.2011р. позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів в сумі 205,63 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, відповідач ([PERSON]Д.) свої зобовязання згідно кредитного договору, не виконував належним чином, внаслідок чого, утворилась заборгованість яка станом на 04.05.2016 року складає 17957,29 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 15984,69 дол. США, за відсотками - 1972,60 дол. США, що підтверджується випискою по рахунку боржника та розрахунком заборгованості (т. 1, а.с. 47, 161-242). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною 1 статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги, в тому числі за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22.08.2008р. (т. 1, а.с. 22-39 ). В подальшому, 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно зазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать ПАТ «Альфа Банк», що підтверджується укладеними між вказаними банками договорами купівлі-продажу прав вимоги та актами приймання передачі прав вимоги (т. 1, а.с. 22-49, 248б, 248в). Відповідно до пункту 9.1 кредитного договору №0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобовязань за цим договором та у випадку порушення позичальником строків сплати платежів, встановлених п. 3.1, 3.2 договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку передбаченому п. 9.2, 9.3 цього договору. Пунктом 9.2 договору №0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року передбачено, що вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання банком. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного тридцяти денного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням звязку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення. У звязку з невиконанням позичальником зобовязань щодо повернення кредитних коштів, ПАТ «Альфа Банк» за вихідним №000097 від 13.07.2015 року, [PERSON] надсилалась досудова вимога про дострокове виконання боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Зокрема, вказаною вимогою банк вимагав від позичальника у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги остроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування. (т. 1 а.с. 143). Отже, ПАТ «Альфа Банк» звернувшись до боржника з вимогою про дострокове виконання зобовязання, скористався своїм правом передбаченим пунктом 9.1 Кредитного договору та змінив строк виконання зобовязання визначивши його граничний термін - зі спливом 37 днів з дати надсилання цієї вимоги. В матеріалах справи відсутні докази, щодо направлення банком вимоги позичальнику, однак суд звертає увагу на те, що оригінал цієї вимоги надано в судовому засіданні представником відповідачів, який пояснив, що вимога отримана безпосередньо відповідачем у відділенні банку 13.07.2015р., а відтак строк виконання зобовязання наступив на 31 день з дня отримання вимоги, тобто 13 серпня 2016 року. Проте, вищевказана вимога залишена позичальником без виконання. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 17957,29 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 15984,69 дол. США та заборгованість за відсотками - 1972,60 дол. США, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а відтак підлягають задоволенню. В той же час, посилання представника відповідача на недоведеність позивачем факту надання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором, на відсутність у позивача первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його погашення, на відсутність у позивача належних та допустимих доказів уступки права вимоги за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року, судом до уваги не приймаються, оскільки такі посилання не ґрунтуються на законі та повністю спростовуються матеріалами справи. Так, вищевказані посилання представника відповідачів спростовуються наступним: - відступлення прав вимоги за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22.08.2008 підтверджується укладеними 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк», договорами купівлі-продажу прав вимоги та актами приймання передачі прав вимоги (т. 1, а.с. 22-49, 248б, 248в) - доказом видачі банком, та отримання боржником кредитних коштів за договором №0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року підтверджується заявою про видачу готівки №3037867/0453 від 22.08.2008 року\~(т.1 а.с. 247), підписаною особисто позичальником (т. 1, а.с. 247). Крім того, варто зауважити, що представник відповідача в судовому засіданні фактично не заперечував щодо укладення позичальником кредитного договору та отримання коштів на його виконання, однак зазначав про те, що відповідачу невідомо, а банком не доведено розміру отриманого кредиту. При цьому, представник відповідача також не заперечував щодо здійснення часткового погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В той же час, власних розрахунків заборгованості представником відповідача не надано. Однак, такі посилання представника відповідача не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за правилами статей 10 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитними договорами, як з поручителів, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, то позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з огляду на наступне. 22 серпня 2008 року, на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22 серпня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №0104/0808/55-047-Р-2 (т. 1, а.с. 14). 22 серпня 2008 року, на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22 серпня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки\~\~№ 0104/0808/55-047-Р-1 (т.1, а.с. 18). 08 квітня 2011 року між ПАТ «Сведбанк» та Поручителями було укладено: 1)Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору поруки №0104/0808/55-047-Р-1 від 22 серпня 2008 року; 2)Договір про внесення змін та доповнень №2 до Договору поруки №0104/0808/55-047-Р-2 від 22 серпня 2008 року; Згідно вищевказаних договорів були внесені зміни до Договорів поруки №1 і №2, а саме збільшено строк повернення кредиту до 22 червня 2028 року включно. Згідно п.1 Договорів поруки, поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту / кредитної лінії згідно з кредитним договором №0104/0808/55-047 від 22 серпня 2008 року, у сумі 20 000 доларів США, строком до 22 червня 2018 року, з процентною ставкою 12.50 % річних за їх використання. Відповідно до пункту 10 договорів поруки від 22.08.2008р. сторони,

Outcome: partial