Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернувся з позовом до Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області, Братської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) та виділення її в натурі. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що він постійно проживав в [INFO]. Після закінчення навчання був прийнятий на роботу в колгосп імені Кірова Братського району та прийнятий в члени КСП, який було реорганізовано в 1992 році в КСП «Дружба». В грудні 1994 року він був призваний на службу в армію і демобілізувався 31.07.1996 року та повернувся працювати в КСП. Працював там до ліквідації господарства. В 1996 році було проведено розпаювання земель КСП «Дружба» та видано державний акт. При розпаюванні земель, позивача помилково не було внесено до списку пайовиків, який додавався до державного акта. В 2000 році були складені додаткові списки та отримання паїв, де він був включений у даний список, однак на загальних зборах членів КСП за виділення земельної ділянки, члени господарства не проголосували. Позивач вважає, що він має право на земельну частку (пай), оскільки був членом господарства, тому і звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Сільський голова Петропавлівської сільської ради Братського району надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Представник Братської районної державної адміністрації Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні не визнав позов, та вказав, що вони по даній справі не можуть бути відповідачами, оскільки не є розпорядниками земель, а позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав та не надав жодних доказів того, що він мав право на земельну частку (пай). Заслухавши участиків процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову зі слідуючих підстав. Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» N 720/95, від 8 серпня 1995 р. установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно п.2 зазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що [PERSON] мав із КСП «Дружба» трудові відносини, про що свідчать надані ним протоколи засідань правління КСП «Дружба», однак п озивачем не надано в судове засідання доказу про реорганізацію колгоспу імені Кірова на КСП «Дружба». [PERSON] в судове засідання надав копію диплома про професійно-технічну освіту від 25.02.1994 року, хоча це не свідчитьпро навчання за направленням господарства. Судом не встановлено дату прийняття та звільнення [PERSON] із КСП, оскільки ним не надано в судове засідання трудової книжки , протоколів та рішень загальних зборів господарства, та інших доказів. Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що на час розпаювання КСП «Дружба» він був членом колективного сільськогосподарського підприємства, а тому має право на земельну частку пай. Однак, доказів цьому надано не було. Документів, які б підтверджували прийом його в члени чи виключення із членів КСП «Дружба», не надано. Отже, безспірних доказів, які б свідчили про те, що на час одержання КСП «Дружба» державного акту на право колективної власності на землю, позивач був членом цього підприємства, останній суду не надав. За такого, вимоги позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай) не можна вважати обґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити, та вважати підставою у відмові у задоволенні позову недоведеність позивачем його права на отримання земельної частки (паю) .

Outcome: dismissed