overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася у суд в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання договору довічного утримання розірваним та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2016 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні 18.12.2017 до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору залучено [PERSON] та прийнято до спільного розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання договору розірваним та визнання права власності. У судовому засіданні 19.07.2018 суд перейшов до розгляду справи по суті. Від позивача [PERSON] надійшла заява про залишення позову без розгляду. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] подала до суду заяву про відмову від позову. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. У відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про прийняття відмови третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] від позову про визнання договору розірваним та визнання права власності. Разом з тим, враховуючи що розгляд справи по суті уже розпочато, у суду відсутні підстави для залишення позову [PERSON] без розгляду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 04.06.2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 269. [INFO] від шлюбу народилась донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Просила розірвати шлюб, оскільки вони з відповідачем мають різні погляди на життя та різні характери, через що виникали непорозуміння та сварки, які з часом призвели до розпаду сім`ї. Просила розірвати шлюб, оскільки вважає що сім`ю зберегти неможливо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 07.10.2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 360. 20.08.2006 року від шлюбу народилась донька Аліна. Просила розірвати шлюб, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально підтримки практично не надає, на ґрунті чого постійно виникають сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Просила розірвати шлюб, оскільки вважає що сім`ю зберегти неможливо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності та відмовляється від вимоги про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 01 жовтня 2014 року у Центральному відділі ДРАЦС Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис №1640. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинено, основна причина розпаду сім»ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довір»я, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, втрачені всі фізичні та духовні зв»язки між ними, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, згода про місце проживання дитини між ними досягнута, після розірванні шлюбу просила залишити їй дівоче прізвище «[PERSON]», та просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1640. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вони з відповідачем 03 вересня 2005 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис №1315. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між нею та відповідачем припинені , впродовж сумісного життя між нею та відповідачем відсутні взаємні почуття, вони зрозуміли, що зовсім різні люди, з різним світоглядом, від чого між ними постійно виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного, на теперішній час кожен з них живе своїм особистим життям та своїми інтересами, поновлення їхніх шлюбно-сімейних відносин не можливо, нічого спільного окрім доньки їх не з»єднує, донька мешкає з нею, шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не підтримують з березня 2015 року, на даний час відповідач не достатньо і не регулярно надає матеріальної допомоги на утримання доньки та просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки позивачка надала заяву про відмову від позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1315. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, і до досягнення дитиною 23-х років, оскільки останній навчається в Немішаївському агротехнічному коледжі Національного університету біоресурсів і природокористування України на денній формі навчання. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який, як вбачається з копії довідки № 1505 від 11 травня 2016 року, навчається на 2-му курсі ЕР-22 групи денної форми навчання відділення «Експлуатація та технічний сервіс машин і обладнання» І-ІІ рівень акредитації ВП НУБіП України «Немішаївський агротехнічний коледж», з терміном навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року /а.с.7-8/. Відповідно до ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач в судове засідання не з»явився, жодних заперечень щодо позову суду не надав, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 травня 2016 року на період його навчання у Відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж» до 30 червня 2018 року. Зважаючи на те, що син сторін навчається до 30 червня 2018 року, підстав для стягнення аліментів до досягнення ним двадцяти трьох років не вбачається, а тому в іншій частині в позові необхідно відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 18.09.2012 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 271. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Просила розірвати шлюб, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, постійними сварками, незабезпеченням належних умов для проживання дитини. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 18 березня 2016 р. вони з відповідачем повторно зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, у звязку з відсутністю взаєморозуміння та постійними сварками. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ Так, встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, з 27.04.2012 року ( свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 067094, видане 27.04.2012 року). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КГ №141394, від 27.06.2012 року), яка згідно довідки №1297 від 24.05.2016 року, виданої Нововоронцовською селищною радою Нововоронцовського району Херсонської області, знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має постійне місце роботи, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 09.08.2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №535, від якого сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Зауважує, що шлюбні відносини між сторонами припинились розбіжностей у характерах, різних поглядів на життя, неадекватної по віденки відповідача, яка впливає на психіку дитини, вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо, зауважує, що вони мешкають окремо, спору відносно розподілу майна не має, просить розірвати шлюб, після його розірвання залишити їй прізвище чоловіка, та стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 09.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №535. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1,2 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, при таких обставинах шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 13.09.2008 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №341, від якого сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Зауважує, що шлюбні відносини між сторонами припинились з березня 2012 року, оскільки відповідач не брав участі у вихованні дитини, зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, проявляв неповагу, вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо, просить розірвати шлюб та стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 13.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №341. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1,2 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, при таких обставинах шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved