Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (далі - позивач)звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] (далі - відповідач), посилаючись на те, що на даний час їх шлюб носить ознаки формального характеру, адже сторони не проживають разом більше трьох років, не ведуть спільне господарство. Існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та спільної з відповідачем дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.05.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе винести рішення у підготовчому судовому засіданні у зв'язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов та позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №685 від 01 серпня 2008 року (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON]підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: approved