Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 23.12.2019 року відкрите загальне позовне провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 27.01.2020 року [PERSON] заявила зустрічні вимоги до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зустрічний позов суд прийняв і об`єднав в одне провадження з первісним позовом про розірвання шлюбу. 28.02.2020 року [PERSON] надала заяву про зміну предмету позову і збільшення вимог щодо поділу спільного майна. На стадії підготовчого судового засідання суд розглянув і задовольнив клопотання [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.09.2020 року підготовче засідання було закрите і справу призначено до розгляду по суті. В сьогоднішньому судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Судаков В.В. вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Представник відповідача - [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав. За заявою [PERSON] зустрічний позов про поділ спільного майна суд залишив без розгляду. Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріали справи і встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2008 року - актовий запис про шлюб №329, вчинений 11.07.2008 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають ( [PERSON] проживає в м. Києві, [PERSON] разом з малолітнім сином проживає з квітня місяця 2018 року у м. Одесі), не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету і не ведуть спільне господарство. Представники сторін в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу і стверджували, що сторони не бажають вчиняти будь-які дії щодо поновлення сім`ї. Дослідивши наведені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що сім`я між [PERSON] і [PERSON] розпалась остаточно і поновити її неможливо, тому як відсутня вільна згода чоловіка та жінки на шлюб. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на момент розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Питання утримання і виховання малолітнього сина сторони вирішують в іншому судовому провадженні. Представник позивача - адвокат Судаков В.В. в судовому засіданні вимоги щодо розподілу судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу підтримав частково і просив стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати в сумі 5000 грн. Представник відповідача - адвокат Трусов А.С. ці вимоги визнав частково. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 22.11.2019 року [PERSON] і адвокат Судаков В.В. уклали договір про надання правової допомоги , за умовами якого адвокат зобов`язався представляти інтереси Клієнта у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 1.02.2020 року [PERSON] і адвокат Судаков В.В. уклали договір про надання правничої допомоги в цивільній справі, за умовами якого адвокат зобов`язався представляти інтереси [PERSON] у справі за зустрічним позовом [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Згідно з детальним описом виконаних адвокатом робіт від 12.09.2020 року , підписаного сторонами, адвокат Судаков В.В. надавав послуги з правничої допомоги по даній справі, які складаються з вивчення зустрічного позову і доданих до нього доказів, дослідження правових позицій ВС зі спірних правовідносин, дослідження додаткових доказів, підготовки відзиву на зустрічний позов, підготовки відзиву на уточнений зустрічний позов, участі у судових засідання. На виконання умов договору [PERSON] вніс на рахунок [PERSON] 20 000 грн за надання професійної правничої допомоги, що підтверджується квитанцією №165 від 27.08.2020 року. Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову - на позивача, у разі частково задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даному випадку зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя за заявою [PERSON] суд залишив без розгляду. Разом з тим, розгляд справи відкладався за заявами представників [PERSON] тричі і двічі [PERSON] (її представники) не з`явились до судових засідань без повідомлення причин неявки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] щодо стягнення на його користь судових витрат підлягають частковому задоволенню - на суму 1000 грн.

Outcome: approved