Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що з 19 лютого 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Фастівського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року було розірвано. Під час шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Фінансовий стан позивача не дає можливості утримувати та виховувати доньку на достатньому рівні, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечував. Суду пояснив, що матеріальну допомогу на утримання доньки надає по можливості, оскільки не працює. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року було розірвано. (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія I-ОК № 311655 від 23 жовтня 2015 року. (а.с.10). Згідно Довідки № 36 від 26 червня 2017 року, виданої Головою правління обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Співдружність», вбачається, що позивач разом з малолітньою дитиною проживає [INFO]. Донька знаходяться на утриманні матері. (а.с.12). Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в судовому порядку. Згідно зі ст. 200 СК України\~аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі надає допомогу на утримання малолітньої доньки, однак не втому розмірі який бажає позивач. Приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка потребують матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 29 червня 2017 р., а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 29 червня 2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved