Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У червні 2016року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Зазначала, що [INFO] у них народилась донька - [PERSON]. Позивач зазначала, що одразу після народження дитини, вони з відповідачем припинили відносини та стали проживати окремо. Донька залишилася проживати з нею. 05 серпня 2015 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], якого донька вважає своїм рідним батьком. Позивачка стверджувала, що з моменту народження дитини, відповідач з донькою не спілкувався і не спілкується, на її утримання матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається та нею не цікавиться. Вважає, що ставлення відповідача до рідної дитини суперечить загальносвітовим нормам моралі та вимогам ст. 150 СК України, у зв'язку з чим позивачка просила суд на підставі ст.164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також змінити прізвище доньки з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, та просив їх задовольнити, оскільки він дійсно не спілкується з донькою, вихованням дитини не займався і не займається. Крім того, у позивачки інша родина, і нового чоловіка позивачки дитина вважає своїм рідним батьком, оскільки вона зовсім не знає свого біологічного батька. Представник Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської радиу судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. У відповідності до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Із пояснень сторін встановлено, що [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Встановлено, що 05 серпня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Згідно довідки дільниці №4 КП «ЖКС «Вузівський» №1552 від 09 червня 2016 року 10 грудня 2015року, позивачка разом з донькою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2012 року до [INFO]. Із довідки Малиновського ВДВС ОМУЮ в Одеській області про неотримання аліментів від 23 березня 2016 року вбачається, що відповідач за період з 10 квітня 2013 року по 01 березня 2016 року за виконавчим листом №1512/14800/2012 щодо стягнення аліментів, аліменти на дитину не сплачує. Зазначену обставину підтвердив у судовому засіданні й відповідач, зазначивши, що не має наміру сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки з донькою не спілкується. Відповідно до нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 22 березня 2016 року, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] (а.с.10). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] відвідує школу-студію «Вундеркінд» та перебуває на обліку в КУ «Одеська міська поліклініка №6», з народження, що підтверджується відповідними довідками (а.с.16,18). Із зазначених довідок судом встановлено, що догляд за дитиною, її навчанням та здоров'ям займається виключно мати, яка працює, матеріально та житлом забезпечена, за місцем проживання характеризується як добра матір, яка виховує доньку самостійно. Батька дитини сусіди ніколи не бачили (11,15,17,19) . Судом встановлено, що з моменту народження дитини, відповідач з донькою не спілкується, на її утримання матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається та нею не цікавиться. З пояснень відповідача у судовому засіданні вбачається, що він з донькою не зустрічається, він для дитини чужа людина. Нового чоловіка матері дитина вважає своїм рідним батьком, оскільки вона не знає свого біологічного батька. Таким чином, встановлено, що рідний батько [PERSON], відповідач у справі фактично усунувся від виховання доньки, не проявляє до неї ніякого батьківського піклування, турботи щодо її долі, формування її внутрішнього світу та самоусвідомлення. Крім того, відповідач на утримання доньки ніякої матеріальної допомоги не надає та не сплачує аліменти. Вказані факти відповідач не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю в новій родині, та знаходиться на утриманні матері та [PERSON], якого вважає своїм батьком. Рідний батько дитини [PERSON] з донькою не спілкується, на її утримання матеріальної допомоги не надає, не займається її вихованням та нею не цікавиться. До висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] прийшов і Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, який надав відповідний висновок від 30 травня 2016року(а.с.27-28). Відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач одразу після народження дитини проживав та проживає окремо, вихованням доньки не займається, фактично з дитиною не спілкується і на протязі окремого проживання добровільно не надавав і не надає матеріальної допомоги на її утримання та не сплачує аліменти. В процесі судового розгляду було встановлено, що у відповідача відсутні будь-які почуття до своєї дитини, оскільки він з нею не спілкується і не приймає участі у її вихованні, хоча дитина потребує постійної турботи та любові. За таких обставин, суд вважає, що у процесі розгляду справи зібрано достатньо доказів про ухилення відповідача від здійснення батьківських обов'язків відносно своєї дитини. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним позбавити [PERSON], [INFO],батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймаючи участі в вихованні дитини. За таких обставин позивачка обґрунтовано звернулась до суду з даним позовом про позбавлення батьківських прав, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам дитини. Відповідно до статті 148 Сімейного кодексу України прізвище дитині може бути змінено її батьками у разі зміни прізвища обома батьками, за умови, що дитина не досягла 7 років; зміни прізвища обома батьками, за умови згоди дитини, якщо вона досягла 7-річного віку;зміни прізвища одного з батьків, за умови спільної згоди батьків та дитини, якщо вона досягла 7-річного віку;за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісти відсутнім, дитині, яка не досягла 14 років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків; у разі заперечення одного з батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Також прізвище дитини підлягає зміні при наявності інших підстав. До таких підстав зокрема, можна віднести рішення суду про усиновлення. За таких обставин, вимоги позивачки про зміну прізвища доньки з «[PERSON]» на «[PERSON]», задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають вимогам діючого законодавства України. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір в розмірі 551,20грн. сплачений позивачкою у повному обсязі при зверненні до суду.

Outcome: partial