Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з умовами даного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 21288,03 грн. для придбання товару та послуг зі страхування строком на 36 місяці, а відповідач приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати зобовязання, які зазначені в договорі. Відповідач був зобовязаний своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних. Відповідач зобовязання за договором не виконує, що потягло виникнення простроченої заборгованості. Відповідачу була вручена вимога про дострокове виконання боргових зобовязань, проте відповідачем вона виконана не була. Станом на 31.03.2015р. заборгованість за кредитом склала 23383,81 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 20697,20 грн., відсотки за користування кредитом 1,51 грн., та комісії за обслуговування кредиту 2685,10 грн. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в котрій просив суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином (рекомендованим листом), про причини неявки суд не повідомив, із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з умовами даного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 21288,03 грн. для придбання товару та послуг зі страхування строком на 36 місяці, а відповідач прийняв кредит, зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати зобовязання, які зазначені в договорі. Згідно з п.1.1. Договору відповідач був зобовязаний своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних. Пунктом 1.4.3 Договору зазначено, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного Договору. Також за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і і процентів, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору (п.1.4.4). Відповідач зобовязання за договором не виконує, що потягло виникнення простроченої заборгованості. Відповідачу була вручена вимога № 200180989 від 20.09.2014р. про дострокове виконання боргових зобовязань, проте відповідачем вона виконана не була. 15.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідного до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER], укладеним з [PERSON] Станом на 31.03.2015 р. загальна заборгованість за договором становить 23383,81 грн., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом 20697,20 грн., відсотків за користування кредитом 1,51 грн., та комісії за обслуговування ркедиту 2685,10 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору, а тому борг відповідача повинен бути стягнутий в примусовому порядку. Згідно зі ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, у звязку з чим, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved