Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом та вказувала на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.04.2007 року її позбавлено батьківських прав відносно дочок [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які на даний момент перебувають в Оршівському дитячому будинку санаторного типу. В подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.03.2008 року їй дозволено бачитись з доньками та з того часу вона систематично їх відвідує, купує необхідні речі, їжу, одяг, подарунки, проводить разом з ними свята та їх дні народження. При цьому, вказувала на те, що на даний момент вона офіційно працевлаштована, має постійний заробіток та забезпечена належними умовами проживання, а в подальшому планує виїхати в Рівненську область та проживати разом зі своєю родичкою в сільській місцевості у шестикімнатному будинку. По місцю роботи та місцю проживання характеризується позитивно та доньки виявляють бажання повернутись до неї та проживати разом з матір'ю. Крім того, в обґрунтування своїх вимог посилалась на висновок органу опіки та піклування Чернівецької міської ради та рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28 квітня 2015 року № 01/02-24/1110 про доцільність поновлення її батьківських прав у відношенні до доньок. На підставі наведеного, просила поновити її батьківські пава по відношенню до [PERSON]. [PERSON]. [PERSON], [PERSON] В судовому зсіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи підтвердили дбайливе відношення позивача до своїх дочок та бажання дійте проживати разом з матір'ю, наявність у матері необхідних умов для проживання та забезпечення дітей, а тому проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що визнання позову відповідачем не суперечать закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, а тому позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується записами у копіях свідоцтв про народження дівчаток, які містяться в матеріалах справи (а/с 10-13). Як вбачається з матеріалів справи рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.04.2007 року позивач була позбавлена батьківських прав відносно своїх доньок. Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Як убачається з рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.04.2007 року вбачається, що підставами для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньок стало ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов'язків, не здійснення піклування над дітьми та фактичне самоусунення від виконання своїх батьківських обов'язків, а також вчинення злочину у відношення до однієї із своїх дочок, а саме [PERSON], за що вироком суду була засуджена до позбавлення волі. Разом з тим, судом встановлено, що на час розгляду справи, [PERSON] офіційно працевлаштована, працює техпрацівником ПП «ТОН-Б» з посадовим окладом в розмірі 2000 грн. та за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується відповідними довідкою та характеристикою ПП «ТОН-Б» (а/с 20,21). Крім того, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] та за місцем проживання характеризується позитивно, скарг з боку сусідів не має, для виховання та розвитку дітей створено відповідні умови, приміщення перебуває в задовільному стані, що підтверджується актом КЖРЕП №11 від 10.03.2015 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 21.01.2015 року (а/с 23,24). При цьому, як встановлено судом, позивач має намір змінити місце проживання та проживати з дітьми у Рівненській області в с. Шпанів, у будинку, який належить на праві власності її троюрідній сестрі [PERSON] Зокрема, відповідно до нотаріальна засвідченої заяви [PERSON] від 07.04.2015 року, остання дала свою згоду на проживання позивача та її дітей в будинку [ADDRESS] (а/с 26). Також судом встановлено, що після звільнення з місць позбавлення волі, позивачка до кримінальної відповідальності не притягувалась та нових злочинів не вчиняла. Згідно інформаційних довідок ЧОПЛ та ЧОНД [PERSON] не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога (а/с 18,19). Так, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, згідно листа комунального закладу «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» від 04.03.2015 року №119, в закладі виховуються та проживають діти [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 25.12.2014 року та по даний час й відповідно за цей період позивач неодноразово відвідувала дівчаток, цікавилась їх життям та здоров'ям, а діти в свою чергу виявили бажання повернутись до матері, про що написали письмову заяву (а/с 28, 29). Крім того, бажання дітей проживати разом з матір'ю підтверджується копіями написаних ними власноручно заяв (а/с 33-36). Згідно ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 28.04.2015 року №01/02-24/1110 та витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.04.2015 року №237/8, суду надано висновок щодо доцільності поновлення батьківських прав [PERSON] - матері неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а/с 7,8). Так, ст. 51 Конституції України встановлено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про усунення обставин, які були підставою для позбавлення позивача батьківських прав, поведінка позивача змінилась, остання створила належні умови для життя та розвитку дітей, а тому враховуючи інтереси дітей, їх бажання проживати разом з матір'ю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved