Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], Запорізький РВ УДМС України в Запорізькій області, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], на підставі договору дарування, посвідченого 21.05.2003 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1194. Право власності на вказаний будинок зареєстроване 28.05.2003 року в ТОВ «ЗМБТІ», про що свідчить Витяг про державну реєстрацію прав. В належному їй будинку зареєстрований з 2003 року відповідач - [PERSON], який є чоловіком доньки [PERSON] Після набуття права власності на житловий будинок, позивачка надала дозвіл на проживання та реєстрацію відповідача, разом з донькою та онукою позивачки, у вищевказаному житловому будинку. У зв'язку з тим, що відповідач за місцем реєстрації не створює нормальних умов для проживання та систематично зловживає спиртними напоями, донька та онука позивачки переїхали та проживають разом з нею в іншому житловому будинку. Позивачка має бажання здійсними відчуження свого житлового будинку, але у зв'язку з реєстрацією відповідача в належному [PERSON] будинку, остання позбавлена права розпорядження своєю власністю, що суттєво порушує її право, як власника нерухомості. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, також просить суд справу розглядати без її участі та без фіксації технічними засобами, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS], на підставі договору дарування від 21.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1194 (а.с. 5). Право власності на вказаний будинок зареєстроване 28.05.2003 року в ТОВ «ЗМБТІ», про що свідчить Витяг про державну реєстрацію прав (а.с. 6). Також судом встановлено, що відповідач є колишнім чоловіком доньки позивачки. Як член сім'ї власниці майна, [PERSON] був зареєстрований у вищезазначеному будинку. На даний час шлюб між відповідачем та донькою позивачки розірван, що підтверджується Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 21.07.2014 року (а.с. 32). На сьогоднішній день у позивачки виникла необхідність продати житловий будинок [ADDRESS], однак факт реєстрації відповідача у вказаному будинку перешкоджає позивачці у реалізації права розпорядження своєю власністю, що суттєво порушує її право, як власника нерухомості. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в суді доказами. Відповідно вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власника майна є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Відповідно ст. 7 вказаного Закону підставою для зняття з реєстрації є остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймачів, членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved