Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право на спадкове майно за заповітом після смерті матері [PERSON] , що складається з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була власником домоволодіння по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом звернення протягом шестимісячного строку із заявою про прийняття спадщини,однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому вона позбавлена можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою від 27.05.2021 року у справі відкрито провадження. Ухвалою від 02.07.2021 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 19.08.2021 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, В. Лужняк також подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника селищної ради, та рішення прийняти згідно чинного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивача - [PERSON] , яка була власником житлового будинку із надвірними спорудами в [ADDRESS] . Дочка померлої [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги та заповітом, спадщину прийняла, оскільки протягом шестимісячного строку звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де за її заявою відкрита спадкова справа, та вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [NUMBER] , згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.05.1984 року, згідно якого [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , і прізвище дружини « [PERSON] »; довідкою Віньковецької селищної ради № 3267 від 09.11.2020 року, згідно якої [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживав в [ADDRESS] ; матеріалами спадкової справи № 36-2021, заведеної після смерті [PERSON] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] як за законом так і за заповітом, спадщину прийняла, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння в [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , листом приватного нотаріуса Кухарської Л.А. від 05.05.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з цим позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із довідки Віньковецької селищної ради № 1119 від 28.05.2021 року слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була головою домоволодіння в [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 27.04.2021 року № 1-1336, інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS] , проводилась 20.05.1992 року, правовстановлюючі документи на домоволодіння на ім`я [PERSON] станом на 01.01.2013 року не видавались, а відповідно до оцінювального акта вказаний житловий будинок був споруджений до 1991 року. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на домоволодіння в [ADDRESS] , відповідно до закону, однак не провела його державну реєстрацію, через що її спадкоємець дочка [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved