Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою було надано строк для подачі відповідачем відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають трьох синів [PERSON], [PERSON], та Михайла. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, останній більше часу перебуває на сезонних роботах ніж вдома, і на даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання синів не надає, хоч має таку можливість, оскільки є працездатним, працює та має високі заробітки. Сторони у судове засідання не зявилися, про час розгляду справи у встановленому законом порядку судом були повідомлені. Позивачка направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Причини неявки у судове засідання відповідача невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у їх відсутності у порядку, визначеному п. 2 ст. 247 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Відповідач відзив на позов до суду не подавав. Тому суд справу розглядає за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають трьох синів [PERSON], 09 червня 2009 народження, Павла, [INFO] та Михайла, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 4-6) та копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7). Діти проживають разом з позивачкою, умови проживання задовільні, матеріально-побутове становище потребує покращення, що підтверджується довідкою про склад сімї № 797 від 23 липня 2018 року (а. с. 8) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 23 липня 2018 року (а. с. 9). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки трьох синів [PERSON], 09 червня 2009 народження, Павла, [INFO] та Михайла, [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою, яка самостійно їх утримує. Отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 липня дo 01 грудня для дітей віком до 6 років становить 1559 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1944 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 779 гривень 50 копійок на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років мінімальний розмір аліментів становить 972 гривні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти у розмірі заявлених по тому з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посиленя захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial