Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду 20 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою роз'яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін, та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину на місяць. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, два місяці тому відповідач зібрав свої речі та покинув сімю і з того часу будь-яких коштів на утримання дітей не надає. Таким чином, діти на даний час проживають разом з нею, окремо від відповідача, який у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоч має таку можливість, оскільки виїжджає на роботу за кордон та має високий заробіток. Відповідач відзив на позов до суду не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 2), копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 4, 5) та копіями свідоцтв про зміну імені (а. с. 6, 7). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2314, виданою Петранківською сільською радою 18 квітня 2018 року та Актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки від 18 квітня 2018 року (а. с. 8, 9). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 січня дo 30 червня для дітей віком до 6 років становить 1492 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 746 гривень на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років мінімальний розмір аліментів становить 930 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Тому з урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у меншому розмірі. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved