Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який між ними зареєстровано 01 березня 2011 року виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 03. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і в їх обґрунтування послалась на наступне. З відповідачем почали проживати разом з 2004 року. Шлюб зареєстрували 01 березня 2011 року. Від спільного життя в них народився син - [PERSON], [INFO]. Спочатку їх сімейне життя проходило нормально, але згодом відповідач почав вживати наркотичні речовини й став поводити себе агресивно, що призвело до погіршення між ними стосунків. З травня 2013 року вони не підтримують подружніх стосунків і мешкають окремо один від одного. Спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна набутого під час шлюбу між ними не існує. Дитина залишається проживати разом з нею і перебуває на її утримані. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі. Сплату державного мита, при реєстрації розірвання шлюбу, просить покласти на неї і за викладених вище обставин позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив надати строк на примирення з позивачкою, пояснивши суду, що бажає зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 111 СК України судом було вжито заходи щодо примирення подружжя з встановленням трьохмісячного строку на примирення. Після закінчення встановленого судом строку на примирення позивачка продовжувала наполягати на розірванні шлюбу, пояснивши суду, що нічого у їх відносинах з відповідачем не змінилось і цей строк тільки підтвердив остаточне її бажання розірвати шлюб та жити окремо від чоловіка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а. с. 11, 14/, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 01 березня 2011 року виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 03. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а. с. 9/. За час спільного життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 71 /а. с. 7/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні стосунки з травня 2013 року і з того часу проживають окремо, вжиті судом заходи щодо збереження їх сім'ї позитивних результатів не дали, тобто збереження сім'ї сторін не можливе, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved