Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 листопада 2014 року, укладеного з [PERSON], належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: вул. Шкільна (раніше Піонерська), 15, смт Пісківка Бородянського району Київської області, в якому зареєстрований, але, після укладення 21 листопада 2014 року зазначеного договору не проживає, бувший власник цього будинку відповідач [PERSON] Оскільки відповідач у вказаному будинку не проживає з листопада 2014 року, своє зобов»язання за договором знятися з реєстрації не пізніше 21 лютого 2015 року не виконав та з реєстрації у добровільному порядку до цього часу не знявся, місце проживання та місцезнаходження останнього йому /позивачу/ не відомо, то просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов у визначений в ухвалі про відкриття провадження термін до суду не подав. Треті особи: Пісківська селищна рада Бородянського району Київської області та Бородянський районний сектор УДМС України в Київській області своїх представників у судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 листопада 2014 року належить на праві приватної власності будинок № 15 по вул. Шкільній (раніше Піонерська) в смт. Пісківка Бородянського району Київської області, в якому зареєстрований з 07 червня 2006 року, але, після укладення вказаного договору купівлі-продажу 21 листопада 2014 року не проживає бувший власник цього будинку відповідач [PERSON] /а.с.5-7,12/. Відповідно до положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156, 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не проживає у належному позивачу будинку за вищевказаною адресою, починаючи з листопада 2014 року, у добровільному порядку всупереч вимогам пункту 13 зазначеного договору купівлі-продажу з реєстрації до 21 лютого 2015 року не знявся, що порушує права позивача як власника будинку на безперешкодне володіння своїм майном, крім того ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком № 15 по вул.Шкільній (раніше Піонерська) в смт.Пісківка Бородянського району Київської області.

Outcome: approved