Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» про стягнення матеріального забезпечення. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 16 серпня 2014 року по 26 червня 2015 року вона перебувала в трудових відносинах із товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл». З 17 липня 2015 року по теперішній час вона знову знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «Український Рітейл». У період з 18 грудня 2015 року по 21 квітня 2016 року позивачка перебувала на лікарняному у звязку з чим по лікарняному листу №171451 по вагітності і пологам їй було нараховано, але не виплачено 5 704 гривень 02 копійки. Дані обставини підтверджуються довідками від 25.05.2016 року №104 та від 20.05.2016 року №104. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 22 червня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Донецьке обласне відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с. 46). 13 вересня 2016 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду до участі у справі залучено співвідповідача виконавчу дирекцію Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 14 грудня 2016 року був змінений процесуальний статус Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності третьої особа на співвідповідача. Позивачка [PERSON] просила позов задовольнити. При цьому вона посилається на Закон України «Про збір і облік єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування», статті 35, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням», статті 115, 256 Кодексу Законів про працю України, ст. 43 Конституції України, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №531 від 01.10.2014 року «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообовязкове державне соціальне страхування», Порядку оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи, організації. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2016 року був частково задоволений позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення заборгованості по виплаті лікарняних листів, а саме: *стягнуто з Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь [PERSON] заборгованість за листком непрацездатності від 18 грудня 2015 року в розмірі 5 704 гривні (пять тисяч сімсот чотири) гривні 02 копійки, *у задоволенні позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», виконавчої дирекції Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, було відмовлено. Не погодившись із рішенням суду, Донецьке обласне відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності принесло апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову з наступних підстав: - поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що робочий орган [PERSON] здійснює фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку і пакету документів відповідно до статей 30 і 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням», - суд першої інстанції не врахував, що до Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від роботодавця позивачки не надходили документи на підтвердження виплат у розмірі 5 704 гривні 02 копійки, що свідчить про не підтвердження заборгованості, - помилковим є висновок суду першої інстанції про виплату матеріального забезпечення з тимчасової втрати працездатності безпосередньо застрахованій особі [PERSON] на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообовязкове державне соціальне страхування» №531 від 1 жовтня 2014 року, оскільки вказана Постанова регулює правовідносини між робочим органом [PERSON] та фізичними особами, які були тимчасово переміщені з тимчасово окупованої території і які не реалізували своє право на отримання матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням», а позивачка з 1995 року була зареєстрована і проживає в м. Бахмут, яке є територією підконтрольній українській владі. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив її відхилити. Позивачка і представник Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у судове засідання не зявились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми направлені їм і які зареєстровані у журналі телефонограм апеляційного суду. Позивачка надала до апеляційного суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Заслухавши суддю-доповідача, представника товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріальне забезпечення позивачки по вагітності і пологам повинно здійснюватись Донецьким обласного відділенням [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності. При цьому, суд першої інстанції виходив із пункту 1-1 Постанови КМУ №531 від 01 жовтня 2014 року «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообовязкове державне соціальне страхування», яким передбачено, що дія цієї постанови поширюється на застрахованих осіб, фактичне місце проживання яких знаходиться в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та які перебувають (перебували) у трудових відносинах із: - підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, що зареєстровані на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях або в зоні надзвичайної ситуації. Оскільки позивачка [PERSON] зареєстрована у м. Бахмуті (проживає в населеному пункті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі) та перебуває у трудових відносинах з підприємством ТОВ «Український рітейл», яке зареєстровано у м. Донецьку (на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій області), то суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до положень пункту 1-1 вказаної Постанови КМУ №531 від 01 жовтня 2014 року є підстави для виплати матеріального забезпечення з тимчасової втрати працездатності з Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності безпосередньо застрахованій особі [PERSON] Однак з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитись неможливо з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається. Позивачка [PERSON] з 16 серпня 2014 року по 26 червня 2015 року та з 17 липня 2015 року по теперішній час працює касиром у товаристві з обмеженою відповідальністю «Український рітейл». У період з 18 грудня 2015 року по 21 квітня 2016 року [PERSON] у звязку з вагітністю та пологами знаходилась на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності серії АГУ №171451, виданого Артемівською центральною районною лікарнею (а.с. 7). Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» зареєстроване у м. Донецьку, але має поштову адресу у м. Дніпро (Дніпропетровську), проведено нарахування матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності [PERSON] в сумі 5 704 гривні 02 копійки (т.1 а.с.9, 53-54). 19 квітня 2016 року роботодавець направив пакет документів до [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної міжрайонної у місті Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення [PERSON] (м. Волноваха) цінним листом з описом вкладення (т. 1 а.с. 65). Вказані документі були отримані [PERSON], що підтверджується даними поштового повідомлення (т.1 а.с. 67). 18 липня 2016 року Донецьке обласне відділення [PERSON] в особі Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в місті Донецьку (зареєстрованим у м. Волноваха) повернуло товариству з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» документи з відмовою у наданні страхувальнику матеріального забезпечення для виплати застрахованій особі (т.1 а.с. 102-104). Повернення документів товариству з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» підтверджується Описом вкладення в конверт з цінним листом, відповідно до якого роботодавцю були повернуті три заяви-розрахунки, три копії платіжних доручень та Ф-4ФСС з ТВП за 1 квартал 2016 року (т.1 а.с. 104). Згідно із цим Листом органи Донецького обласного відділення [PERSON] зможуть здійснити фінансування товариства з обмеженою товариством «Український Рітейл» після повернення території м. Донецьк під контроль органів державної влади, або проведення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження товариства на території, що підконтрольна українській владі (т.1 а.с. 103.). Статтею 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року із подальшими змінами передбачено, що роботодавець зобовязаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг. На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок. Відповідно до частини 1 статті 30 Закону «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України). Згідно із Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 26 від 22 грудня 2010 року фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення здійснюється робочими органами фонду. Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок (стаття 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року). Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року виконавча дирекція [PERSON] є постійно діючим виконавчим органом правління [PERSON]. Товариство з обмеженою відповідністю «Український Рітейл» (страхувальник) провів нарахування матеріального забезпечення [PERSON], оформив заяву-розрахунок та разом з іншими документами передав до Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної міжрайонної в місті Донецьку виконавчої дирекції, які були ним отримані. [PERSON] відмовив у фінансуванні та повернув документи товариству з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» у звязку з тим, що органи Донецького обласного відділення [PERSON] зможуть здійснювати фінансування зазначеного товариства після повернення території під контроль органів державної влади або проведення реєстраційних дій щодо зміни місця знаходження ТОВ «Український рітейл» на території, що підконтрольна українській владі. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року (залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року) було зобовязано Центральну міжрайонну виконавчу дирекцію в місті Донецьку Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити фінансування товариства з обмеженою відповідністю «Український Рітейл» матеріальним забезпеченням за заявами-рахунками за період нарахування з червня 2014 року по квітень 2015 року у сумі 1 098 034 гривень 15 копійок. Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 5 жовтня 2015 року було відкрите касаційне провадження за скаргою Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в місті Донецьку Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. 14 грудня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 5 жовтня 2015 року зупинено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року. До теперішнього часу касаційним судом справа не розглянута. Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року виконавча дирекція [PERSON] є постійно діючим виконавчим органом правління [PERSON]. Робочими органами виконавчої дирекції [PERSON] є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління [PERSON] на підставі затвердженої ним структури органів [PERSON]. Управління виконавчої дирекції [PERSON] є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції [PERSON] є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції [PERSON], що створюються за рішенням правління [PERSON] без статусу юридичної особи. Робочі органи виконавчої дирекції [PERSON] та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції [PERSON] в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом [PERSON], типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції [PERSON] та їх відділення, що затверджується правлінням [PERSON], та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції [PERSON] (частина 3 статті 8 Закону Про загальнообовязкове державне соціальне страхування»). Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №531 від 1 жовтня 2014 року передбачено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування, а до завершення заходів, пов'язаних з утворенням зазначеного [PERSON] та його робочих органів, - робочими органами [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Пунктом 1-1 цієї Постанови КМУ передбачено, що дія цієї Постанови поширюється на застрахованих осіб, фактичне місце проживання яких знаходиться в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та які перебувають (перебували) у трудових відносинах із: - підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, що зареєстровані на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях або в зоні надзвичайної ситуації. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України №531 від 01.10.2014 року Правлінням [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 26 грудня 2014 року було прийнято постанову №37, яка зареєстрована у Мінюсті України 21.10.2015 року за №68/26513, «Про затвердження Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції». Пунктом 4 Постанови №37 закріплено право застрахованої особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, на особисте звернення до робочого органу фонду для отримання матеріального забезпечення. Постановою Кабінету Міністрів України № 634 від 14 вересня 2016 року, якою були внесені зміни до Постанови КМУ №531 від 01 жовтня 2014 року «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообовязкове державне соціальне страхування», було рекомендовано правлінню [PERSON] соціального страхування прийняти власні нормативно-правові акті, які необхідні для реалізації цієї Постанови. Позивачка [PERSON] зареєстрована у м. Бахмуті, тобто проживає в населеному пункті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перебуває у трудових відносинах з підприємством ТОВ «Український рітейл», яке зареєстровано у м. Донецьку (на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі). Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності застрахованим особам, фактичне місце проживання яких знаходиться в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та які перебувають (перебували) у трудових відносинах із: - підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, що зареєстровані на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях або в зоні надзвичайної ситуації немає. Позивачка [PERSON] є громадянкою України і має право на отримання матеріального забезпечення у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності у відповідності із Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», згідно із яким робочі органи [PERSON] виносять рішення про призначення матеріального забезпечення та виплачують його. Позивачка [PERSON] зареєстрована у м. Бахмуті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Оскільки позивачка [PERSON] не зверталась до робочого органу [PERSON] соціального страхування з заявою про виплату їй матеріального забезпечення і не надала [PERSON] всі необхідні документи з цього приводу, то у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову. Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції неправильно прийшов до висновку про стягнення з Донецького обласного відділення [PERSON] соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь позивачки 5 704 гривні 02 копійки, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed