Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що з 18.07.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вона разом з малолітніми дітьми проживає окремо, відповідач не відвідує дітей, не приймає участі у їх вихованні та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Тому, змушена звернутися до суду з даною заявою. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі зазначив, що позов визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.07.2013 року сторони зареєстрували шлюбу у виконкомі Веприцької сільської ради Фастівського району Київській області, актовий запис № 3, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [PERSON] I-ОК № 144547. (а.с.6). Як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON] 1-ОК № 038099 від 06 липня 2006 року та [PERSON] 1-ОК № 148011 від 11 березня 2010 року, сторони мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. (а.с.7,8). Згідно Довідки № 277 від 29.05.2017 року, виданої Веприцькою сільською радою, вбачається, що позивач разом з своїми малолітніми дітьми проживає [INFO]. Діти знаходяться на утриманні матері. (а.с.9). Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в судовому порядку. Згідно зі ст. 200 СК України\~аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач по справі не надає допомоги на утримання малолітніх синів, у зв'язку з чим порушуються інтереси дітей. Приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 29.06.2017 р., а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 29.06.2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved