Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Словянського району Донецької області про визнання права власності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.04.2002 року, за місцем свого постійного проживання у [INFO], померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадкова маса, яка складається з житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами під № 20-А по вул. Переїздна в сел. Билбасівка Словянського району Донецької області. Він є спадкоємцем першої черги по закону, у встановлений строк і у встановленому законом порядку він подав заяву в [PERSON] державну нотаріальну контору і прийняв спадщину. 07.04.2017 року державний нотаріус Другої [PERSON] нотаріальної контори виніс постанову, якою відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця на будинок № 20-А по вул. Переїздна сел. Билбасівка. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування зазначений житловий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.17). Суд вважає за можливим розглянути справу без його участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та представництва інтересів від 17.05.2017 року (а.с.18), в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.33). Суд вважає за можливим розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Словянського району Донецької області у судове засідання не з′явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.29), тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Наданими по справі доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №623337, [PERSON] померла 17.047.2002 року, актовий запис №54 (а.с.5). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії VII-УР №0295317, матірю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що померла [PERSON] - рідна матір позивача [PERSON] Як вбачається з копії домової книги для реєстрації осіб, що проживають в [INFO], господарем якого зазначена [PERSON], остання була зареєстрована в будинку з 21.11.1977 року (а.с.7-9). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентвризації» від 22.05.2017 року, станом на 01.01.2013 року, будинок № 20-А по вул. Переїздна в сел. Билбасівка належить по 1/2 частині [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 229 від 21.03.1985 року та свідоцтва про право на спадщину № 231 від 21.03.1985 року (а.с.32). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Другої [PERSON] нотаріальної контори Донецької області від 07.04.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок № 20-А по вул. Переїздна в сел. Билбасівка, на імя спадкодавця (а.с.16). Як вбачається з відповіді завідуючої Другої [PERSON] нотаріальної контори Донецької області від 16.06.2017 року, щодо руху спадкової справи після померлої [PERSON], справа заведене за заявою [PERSON], [PERSON] надала заяву про відмову від спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.34). Таким чином, суд приходить до висновку, що за своє життя спадкодавець [PERSON] не оформила належним чином право власності на вищевказаний будинок, що перешкоджає позивачу по справі отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок. Згідно вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 1216 і 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до розяснень, наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.04.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок № 20-А по вул. Переїздна в сел. Билбасівка Словянського району, на імя спадкодавця. Вказаний будинок, належав померлій на підставі свідоцтва про право власності № 229 від 21.03.1985 року та свідоцтва про право на спадщину № 231 від 21.03.1985 року, проте спадкоємець, за життя, не переоформила право власності на себе належним чином. Оскільки на теперішній час, у відповідності до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, в порядку спадкування, права власності на житловий будинок № 20-А з господарськими та побутовими спорудами, що розташований в Донецькій області, Словянському районі, сел. Билбасівка, вул. Переїздна. Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи, закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачем права власності на будинок, що створене на законних підставах, оскільки зробити це у якийсь іншій спосіб є неможливим, тому право позивача є порушеним і підлягає захисту. На підставі викладеного й

Outcome: approved