Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», найменування якого з 17 червня 2009 року у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 77.1/АА-01236.08.2, згідно якого Банк надав Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 40 000,00 доларів США, з цільовим призначенням кредиту - купівля автомобіля, а Позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 07 липня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,50 % річних. Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечено заставою, а саме об'єктом кредитування - авто. Проте [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед Банком, яка станом на 06 травня 2014 року становить 29 537,51 дол. США та 11 836 194,66 грн., що складається з: 29 537,51 дол. США - сума простроченої заборгованість за кредитом; 11 235 148,36 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 540 874,01 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту; 57 687,48 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 2 784,82 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту. У зв'язку з вищевикладеним публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» змушене звернутися до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 29 537,51 дол. США й 11 836 194,66 грн., та 3 654, 00 грн. суми сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача Кур’ята В.В. збільшені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] проти вимог публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заперечував та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи це тим, що чинним законодавством встановлено загальний трирічний строк позовної давності, а позовна давність щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) обмежена одним роком від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Проте, позивач звернувся до суду із зазначеною заявою пізніше ніж через два роки після спливу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. У зв'язку з наведеним, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» у повному обсязі. Крім того, представник відповідача також подав заяву про зменшення пені та застосування ч.3 ст. 551 ЦК України. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що 07 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», назва якого з 17 червня 2009 року у згідно з Законом України «Про акціонерні товариства» змінена на публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 77.1/АА-01236.08.2, за яким Банк надав Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 40 000,00 доларів США, з цільовим призначенням кредиту - купівля автомобіля, згідно з договором купівлі-продажу автомобіля № 0207/2008 від 02 липня 2008 року, а Позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 07 липня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,50 % річних (а.с. 14-17). За правилами ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з п. 3.1. кредитного договору Позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісячно до « 10» - го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 476,19 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку № 37390000070809.840. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пунктах 1.3, 1.6 цього договору. Додатковою угодою № 1 від 10 червня 2009 року до кредитного договору № 77.1/АА-01236.08.2 сторони договору домовилися викласти п.п. 3.1.1. кредитного договору від 07 липня 2008 року у наступній редакції: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісячно до « 10» - го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами та нарахованими процентами згідно з графіком платежів (додаток № 2 «Графік погашення заборгованості» від 10.06.2009 р. до кредитного договору № 77.1/АА-01236.08.2 від 07 липня 2008 року, який є невід'ємною частиною цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку № 37390000070809.840. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пунктах 1.3, 1.6 цього договору. Всі інші умови договору залишено незмінними. З вимог ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За правилами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Умовами кредитного договору закріплено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язується сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості (п.3.6. договору). Зі змісту п.п. 5.2. кредитного договору № 77.1/АА-01236.08.2 вбачається, що у разі недотримання Позичальником умов цього договору Банк має право вимагати, в односторонньому порядку дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього договору, а у разі невиконання Позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави № 77.1/АА-01236.08.2-3 від 07 липня 2008 року та договорів застави, що можуть бути укладені в майбутньому в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим договором. Також з п. 1.7. кредитного договору № 77.1/АА-01236.08.2 вбачається, що в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за даним договором Позичальник передала Кредитору у заставу автомобіль марки Mitsubishi, Pajero згідно з договором застави № 77.1/АА-01236.08.2-3 від 07 липня 2008 року. Даним положенням угоди передбачено, що позичальник також відповідає перед Банком за зобов'язаннями, що випливають з цього Договору, всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать на праві власності, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 14 серпня 2014 року, 12 березня 2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Прусовим В.М. звернено стягнення на майно боржника [PERSON], а саме на транспортний засіб, Mitsubishi, Pajero, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. 13 травня 2013 року предмет застави - зазначений вище транспортний засіб реалізовано, експертна оцінка якого становить 100 062,50 грн. (а.с. 75-87). Як пояснив у судовому засіданні представник позивача і це вбачається з розрахунку заборгованості, кошти, вилучені від продажу автомобіля зараховані у рахунок погашення заборгованості перед банком, проте їх не достатньо було для покриття всієї заборгованості. Таким чином станом на 06 травня 2014 року заборгованість [PERSON] перед Банком становить 29 537,51 дол. США та 11 836 194,66 грн., що складається з: 29 537,51 дол. США - сума простроченої заборгованість за кредитом; 11 235 148,36 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 540 874,01 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту; 57 687,48 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 2 784,82 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (а.с. 106). Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Проте, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 257-258, 261 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та ті обставини, що розмір неустойки за рік становить 183 067,06 доларів США, й значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, який складає 29 537, 51 доларів США, ту обставину, що відповідач має на утриманні двоє дітей, одне з яких є неповнолітнім, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до розміру заборгованості за кредитом за курсом долара США за даними НБУ на день розгляду справи (13,082315 грн. за 1 долар США). Таким чином розмір пені, який підлягає стягненню складає: 29537, 51 Х 13,082315 = 386 419 грн. 01 коп. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Outcome: partial