Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 21 лютого 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON]. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дочка часто хворіє, тому потребує значних коштів для нормального харчування, оздоровлення, придбання одягу та всіх необхідних речей для нормального життя. [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач зазначила про те, що їй стало відомо, що [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований та працює у фірмі «Васабі», інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і досягнення дочкою повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справ повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON]не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу позивач та відповідач мають дочку - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 104 від 11 травня 2018 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні дочка [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також

Outcome: approved