Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача 10000 доларів США 00 центів заборгованості за договором позики від 05 січня 2008 року та 2057 грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання умов договору позики укладеного 05 січня 2008 року з [PERSON], ним було надано останній грошові кошти. Оскільки [PERSON] умови договору щодо вчасного повернення позикових коштів не виконуються, [PERSON] просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. 22 червня 2015 року під час проведення судового засідання представник [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила додатково стягнути з [PERSON] 207834 грн. 68 коп. відсотків за користування сумою позики. Представник позивача в судовому засіданні позов з викладених у ньому підстав підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду письмову заяву в якій позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 05 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (а.с. 5-7). На виконання умов вищевказаного договору [PERSON] надав [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 10000 доларів США 00 центів, строком до 31 січня 2012 року, зі сплатою 10 % річних (а.с. 6). В обумовлені договором строки [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним договором позики не виконала, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10000 доларів США 00 центів. Пунктом 1.4 договору позики від 05 січня 2008 року, зокрема, передбачено, що [PERSON] взяла на себе зобов'язання у випадку прострочення терміну повернення позики сплачувати 16% річних за кожен місяць прострочки. При цьому базовою сумою для обчислення вважається сума позики плюс сума належних до сплати відсотків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те що визнання відповідачем [PERSON] позову в повному обсязі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2178 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved