Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У червні 2015 року позивачі звернулися до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, в якій просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та зобовязати третіх осіб зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах свого батька [PERSON] зазначив, що їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON] 15.07.2013 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Цей будинок раніше належав матері позивача [PERSON] та бабусі позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON], яка зробила прижиттєве розпорядження своєю власністю. Ще за життя [PERSON], у червні 2006 року, до неї звернулась відповідачка - далека родичка [PERSON] з проханням на деякий час зареєструвати у зазначеному будинку її з родиною, яка складалась з неї та [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи. Деякий час вони проживали у будинку разом по вул. Куйбишева, 76, а згодом виїхали на іншу, невідому позивачам адресу у м. Дніпродзержинську. З 2010 року у спірному будинку був також зареєстрований позивач [PERSON] - син [PERSON], який на теперішній час на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2014 року був визнаний недієздатним, а на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 березня 2015 року над позивачем [PERSON] було встановлено опіку, а [PERSON] призначено опікуном. Позивач [PERSON] зазначив, що йому відомо, що ще за свого життя його бабуся намагалась звертатися до відповідачів з проханням, щоб вони добровільно знялися з реєстрації, але вони цього не зробили. [PERSON] була зареєстрована і приживала по вул. Клари Цеткін, 110-2. 28.05.2012 року [PERSON] попросила [PERSON] допомагати їй по хазяйству, так як стан її здоров'я був погіршився. Батьком позивача [PERSON] є [PERSON], [INFO], в інтересах якого він діє, він є інвалідом другої групи, на час звернення бабусі до онука знаходився в лікарні. [PERSON] почав допомагати бабусі і батькові. У серпні 2012 року приїхали з Азербайджану відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] Сахзіб гзи, які оселилися там де жила [PERSON], по вул. Клари Цеткін, 110-2. У вересні 2012 року [PERSON] зробила заповіт на все своє майно, по ? частині майна кожному з позивачів. 15 грудня 2012 року [PERSON] померла. Після її смерті у будинку по вул. Клари Цеткін, 110-2 залишився проживати позивач [PERSON]. Відповідачі оселилися також у будинку по вул. Клари Цеткін, 110-2, як вони пояснили доглядати за [PERSON] Але згодом стало зрозуміло, що вони намагалися заволодіти майном, ставили вимоги, погрожували [PERSON]. На все майно у них були документи. Коли відповідачам стало відомо, що позивачі прийняли спадщину за заповітом, розуміючи що заволодіти майном вони не можуть, 18.11.2013 року [PERSON] [PERSON] викрав усі документи, вивіз свої особисті речі та з того часу у приміщенні будинку не з'являвся. З приводу викрадення документів [PERSON] довелося звернутися до [PERSON] З висновку від 22.01.2014 року стало відомо, що [PERSON] разом зі всією своєю родиною виїхав до Азербайджану в м. Баку, де залишився. Позивачі не чинили перешкод у проживанні відповідачів, з приводу порушення своїх житлових прав вони не звертатись ні в які органи. Їм відомо, що відповідачі на теперішній час мешкаю у Азербайджані, але за якою адресою їм невідомо. Відповідачі не цікавляться будинком, не сплачують комунальні послуги, їх особистих речей у будинку немає. З цього приводу [PERSON] звертався до голови вулично-квартального комітету № 2, яким було складено довідку № 422 та акт про не проживання відповідачів у спірному приміщенні на протязі понад три роки. Реєстрація відповідачів в спірному будинку перешкоджає власникам, в користуванні та розпорядженні житлом, змушує сплачувати комунальні послуги за осіб, що в приміщенні не проживають. Оскільки відповідачі не проживають у зазначеному будинку без поважної причини понад рік, мають інше постійне місце проживання, позивачі вважають, що вони втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], тому вони вимушені звертатись з даним позовом до суду та просять його задовольнити. Позивач до судового розгляду справи звернувся з письмовою заявою, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить суд розглянути справу у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без їх участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, крім того у газеті «Вісті Придніпровя» № 58 (1653) від 23.07.2015р. було надруковане оголошення про час місце та дату розгляду справи, і тому в силу ст.77 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та третіх осіб, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська № 208/1106/15 від 11.03.2015 року встановлено опіку над [PERSON], [INFO], призначивши над ним опікуна [PERSON], [INFO]. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2013 року, власником 9/50 частин будинку № 76 по вулиці Куйбишева у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-938, виданий 15.07.2013 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON]. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕС № 681026 від 18.06.2015 року, власником 9/50 частин будинку № 76 по вулиці Куйбишева у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину серії ВТТ № 471617 від 01.04.2014 року, на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON]. [PERSON] Довідки про склад сімї № 421 від 08 червня 2015 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] районної у м. Дніпродзержинську ради вбачається, у будинку № 76 по вулиці Куйбишева у м. Дніпродзержинську зареєстровані [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи та [PERSON]. Як вбачається з Акту № 422 від 11 червня 2015 року, виданого Головою квартального комітету № 2 [PERSON], проведено обстеження на предмет проживання [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, у будинку № 76 по вулиці Куйбишева у м. Дніпродзержинську та встановлено, що з травня 2012 року по теперішній час [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи за вищезазначеною адресою не проживають та особистих речей немає. Також судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи, [PERSON] [PERSON] гзи з травня 2012 року не проживають у зазначеному будинку, будинком не цікавляться, не сплачують комунальні платежі, не приймають участі у підтриманні будинку у належному санітарно-гігієнічному стані, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участь у спільному побуті, тому вважаються таким, що втратили право користування ним. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. [PERSON] зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. [PERSON] зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідач порушує вимоги ст. 47 Конституції України в якій зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація та проживання Відповідачів за вказаною адресою заважає позивачам користуватися власністю, до того ж завдає збитків матеріального та морального характеру. Суд вважає, що та обставина, що відповідачі продовжують бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивачів, таким чином вимога позивачів щодо визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved