Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, в якому просить визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частки автомобіля Geely CK, державний номер [NUMBER]; стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частки автомобіля Geely CK, державний номер [NUMBER] в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої авто товарознавчою експертизою; стягнути з відповідача на її користь вартість послуг адвоката у розмірі 2500 грн.; стягнути з відповідача на її користь вартість авто товарознавчої експертизи автомобіля; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача-адвокат [PERSON] збільшила позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат вартості послуг адвоката та просила стягнути 3500 грн., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2003 рок, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 11.03.2013 року. Від шлюбу мають сина , [PERSON], 2005 року народження, який зараз проживає з позивачкою. Під час перебування у шлюбі 08.12.2008 року сторони придбали автомобіль Geely CK, державний номер [NUMBER]. Автомобіль зареєстрований на [PERSON]. Після розірвання шлюбу все спільне нажите майно, в тому числі і автомобіль залишилося у відповідача. Як зазначила в своєму позові позивачка, після розлучення вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Відповідач досі користується автомобілем, придбаним у шлюбі, однак ніякої грошової компенсації їй не сплатив. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності , частки майна є рівними. На підставі ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Як вбачається з висновку експерта №01-11 судової авто товарознавчої експертизи від 21.112014 року [PERSON] ринкова вартість автомобіля Geely CK, державний номер [NUMBER] на дату дослідження - 17.11.2014 року складає: 59823,18 грн., тобто 1/2 частка вартості автомобіля складає 28911, 50 грн., яка і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки. Крім того, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути вартість послуг адвоката у розмірі 3500 грн.00 коп., що підтверджується квитанціями №3 від 25.04.2014 року на суму 2500 грн. та №52 від 12.11.2014 року на суму 1000 грн., виданими адвокатом [PERSON] за представництво інтересів [PERSON] в суді І-ої інстанції. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат за проведення авто товарознавчої експертизи, то суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки згідно квитанції серії ДП №005743 від 21.11.2013 року витрати за її проведення було сплачено відповідачем [PERSON] у сумі 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial