Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У червні 2014 року, позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який у подальшому уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач до червня 2014 року періодично надавав матеріальну допомогу, але у подальшому надання допомоги було припинено, що є обтяжуючим фактором для позивача. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який у встановленому законом порядку розірвано. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с. 2-3). Від шлюбу подружжя мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено матеріалами справи, з червня 2014 року відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Судом встановлено, позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено матеріалами справи, відповідач будь-яких стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб не має, не працює, отримує мінливий дохід, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що дохід відповідача є мінливим, тому вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved