Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 07 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Рішення суду допустити до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя у них не склалося, тому на даний час у шлюб між ними розірваний. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати і утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює та має дохід. Відповідач направив суду відзив на позов, в якому зазначив, що наведені позивачкою у позовній заяві обставини не відповідають дійсності. З позивачкою та дітьми він не проживає однією сім`ю з 2018 року, однак приймає матеріальну участь в утримання дітей. Вони з позивачкою домовилися про сплату аліментів у мінімальному розмірі, який передбачений законом. Аліменти згідно домовленості він сплачує регулярно. Він на даний час ніде не працює. Можливості сплачувати аліменти в розмірі, який вказує позивачка у своїй позовній заяві, не має. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року (а. с. 5) та свідоцтв про народження дітей (а. с. 6, 7). Діти проживають разом з позивачкою, умови проживання задовільні, що підтверджується довідкою № 86/02-24 від 04 травня 2020 року, виданою Дубівською сільською радою та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а. с. 8, 9). [PERSON] на даний час ніде працює, що підтверджується довідкою № 239, виданою Дубівською сільською радою 05 серпня 2020 року (а. с. 33 ). Відповідач регулярно фінансово підтримує позивачку та дітей, що підтверджується копіями квитанцій (а. с. 34-39 ). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З 01 липня 2020 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1859 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2318 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 929 гривень 50 копійок на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років 1159 гривень копійок, а рекомендований - відповідно 1859 та 2318 гривень. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки - сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є працездатним, відповідно до письмового повідомлення матері (а.с.17), виїжджає за межі України, отже може забезпечувати утримання своїх дітей на належному рівні. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Тому, з урахуванням матеріального стану відповідача, стану його здоров`я та положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial