Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою: вулиця Павлова будинок номер двадцять сім в селі Миропілля Краснопільського району Сумської області по праву спадкування за заповітом після померлої 18 вересня 2013 року [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої, спадщину прийняв в установленому законом порядку, але отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння за означеною не має можливості у звязку з втратою спадкодавцем за життя правовстановлюючого документу на нерухомість, і постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Про втрату свідоцтва про право власності на спадковий будинок розміщено оголошення у засобах масової інформації. Інші спадкоємці відсутні, але в позасудовому порядку вирішити спір не має можливості. В судовому засіданні представник позивача доводи позовних вимог підтримала. Позивач не прибув, відповідно до ст. 76 ЦПК України повідомлений належним чином /ас. 51/. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечила, відповідно поданої заяви не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглянути за відсутності її представника /ас. 54/. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Як убачається з матеріалів справи, за інформації Управління майна комунальної власності Сумської міської Ради від 08.05.2015 року станом на 29.12.2012 року будинок за адресою: с. Миропілля вулиця Павлова, буд. 27 [PERSON] сільської Ради зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 15 червня 1989 року виданого Краснопільським райвиконкомом на підставі рішення № 114 від 08.06.1988 р. /ас.18, копія ас. 19/. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-БП № 204871 від 20 вересня 2013 [PERSON] померла 18 вересня 2013 року, місце реєстрації смерті [PERSON] сільська рада Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 36 від 20 вересня 2013 року /копія ас. 7/. З довідки виданої [PERSON] сільською радою Краснопільського району Сумської області № 299/02-29 від 20 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті мешкала самотньо за місцем паспортної реєстрації за адресою: с. Миропілля вулиця Павлова, буд. 27 Краснопільського району Сумської області /ас. 8/. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 03 березня 2009 року виконкомом Запсільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, і зареєстрований в реєстрі за № 03, за яким усе своє майно заповідала [PERSON] /копія ас. 9/. За інформацією державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори № 862 від 02 липня 2015 року згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40826451 від 02.07.2015, після померлої 18 вересня 2013 року [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від імені [PERSON] заведена спадкова справа № 64/14 /ас.55, копія спадкової справи ас. 56 59/. Постановою державного нотаріуса означеної нотаріальної контори від 02 червня 2015 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в селі Миропілля по вулиці Павлова будинок № 27 Краснопільського району Сумської області після померлої 18 вересня 2013 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 20/. Про втрату Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок за адресою:с. Миропілля вулиця Павлова будинок № 27 Краснопільського району Сумської області, видане 15.06.1989 р. на імя [PERSON] розміщена обява в Краснопільській районній газеті Сумської області «Перемога» від 6 червня 2015 року № 46 /ас. 42/. За інформації виконкому [PERSON] сільської Ради Краснопільського району Сумської області від 11 червня 2015 року остання не має можливості видати дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: с. Миропілля вулиця Павлова будинок № 27 Краснопільського району Сумської області, виданого на імя [PERSON], у звязку з тим, що оригінал Свідоцтва знаходиться на зберіганні в управлінні майна комунальної власності Сумської міської ради; земельна ділянка розміром 0, 12 га за згадуваною адресою передана [PERSON] у приватну власність відповідно до рішення виконкому № 64 від 04.11.1993 р., державний акт не видавався /ас. 21, 23; копія ас. 24/. Згідно довідки Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» №417879 від 08 травня 2015 р. дійсна інвентаризаційна вартість будівель та споруд за адресою: с. Миропілля, вулиця Павлова, буд. 27 становить 123064 грн. / ас. 15/. Згідно з висновками сектору містобудування, архітектури та з питань надзвичайних ситуацій Краснопільської районної державної адміністрації, Краснопільського районного сектору управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області та Сумського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області будівництво за вказаною вище адресою проведено без порушень будівельних норм і правил забудови, протипожежних норм і правил та санітарних норм /ас. 39-41/. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин та права власності і врегульовані нормами ЦК України. Відповідно до ч.1,5 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 25 ЦК України органи виконавчої влади не мають права оформляти право власності, тому що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи, що згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, позивач як його спадкоємець за законом має право на вказане майно в порядку спадкування. Оскільки позивач успадкував право на домоволодіння, належне спадкодавцю, та у встановленому порядку не може одержати Свідоцтво про право власності, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є [PERSON] сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved