Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У травні.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять встановити факт володіння на праві приватної власності [PERSON], померлим [INFO], жит-ловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, розташованим по [ADDRESS] та визнати за ними в рівних частках право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за вказаною вище адресою, що залишився після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачі позов підтримали та в обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] послалася на наступне. [INFO] в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області помер її чоловік - [PERSON], з яким вона знаходилася у шлюбі з 1957 року. Після його смерті відкрилася спадщина на присадибну земельну ділянку та на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS], які належали померлому на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 12.08.1971 року та державним актом на право власності на земельну ділянку. При житті чоловік заповіту не склав, тому право на спадкування отримали вони з сином, [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги. У нотаріальній конторі ними отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом їм відмовлено у зв'язку з тим, що за померлим не зареєстровано право власності на будинок, та рекомендовано звернутися до суду. Представник відповідача - Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але на адресу суду направлена письмова заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 12.08.1971 року за реєстровим №54, дублікат якого виданий секретарем Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одесь-кої області 25.12.2006 року за реєстровим №11, на праві приватної власності належав житловий будинок з гос-подарчими будівлями і спорудами в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області. Договір купівлі-продажу зареєстровано в погосподарської книги Фонтанської сільської ради №8, особовий рахунок [NUMBER], стор. №56. Рішенням виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №14 від 27.03.2013 року житловому будинку [PERSON] надана юридична адреса: [ADDRESS], та рішенням виконкому №101 від 26.09.2013 року внесені зміни до рішення виконкому №14 від 27.03.2013 року про надання юридичної адреси житловому будинку [PERSON], яким визначена юридична адреса: [ADDRESS] /а.с.54,55,76,88,89/. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, тобто до 01.01.2004 року та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель, споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, належність спадкодавцю на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями і спо-рудами підтверджується письмовими доказами, а саме записом у погосподарській книзі сільської ради, у зв'язку з чим, вимога про встановлення факту володіння [PERSON] на праві приватної власності житловим будинком, що є об'єктом спадщини, заявлена позивачами необґрунтовано та за відсутність для цього підстав. Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Як передбачено ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. - 2 - Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] [PERSON] помер у віці 72 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області/а.с.8/. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Факт родинних відносин позивачів зі спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого [PERSON], 1937 року народження і [PERSON], 1937 року народження, одружилися 10.06.1957 року і після одруження дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], та копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де в графі «батько» зазначено - [PERSON] /а.с.9,10/. Як убачається з копії спадкової справи №299/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON], відкритої Комінтернівською державною нотаріальною конторою 23.07.2010 року за заявами спадкоємців [PERSON] і [PERSON] про прийняття спадщини, спадкоємці за законом першої черги 19.12.2013 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0.0642 га, за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що знаходиться по [ADDRESS], кожний на ? частку. Постановою державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори від 29.04.2014 року спадкоємцям [PERSON] і [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в ? частці кожному на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на цей будинок /а.с.37-89/. Згідно роз'ясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1268,1269,1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: partial