Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.03.2018 року, заочне рішення від 07.02.2014 року по справі за позовом Прокурора Веселинівського району в інтересах держави в особі [PERSON] охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області до [PERSON] про відшкодування шкоди, було скасовано, а справу призначено до розгляду. У позовній заяві прокурор зазначив, що 09.03.2013 року о 17-20 год. [PERSON], в порушення вимог ст. ст.26, 34 Закону України «Про тваринний світ», п.п.3.15, 4.11, «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, на річці Південний Буг в районі селища Варюшине Веселинівського району в Миколаївській області, здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме, острогою металевою. Всього незаконно виловив 12 шт. щуки довжиною 11-28 см. вагою 4,7 кг., чим завдав рибним запасам держави матеріальну шкоду у розмірі 4080 грн. Постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13.08.2013 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративному правопорушення передбаченого ч.4 ст. 85 КпроАП України. Посилаючись, на те, що на теперішній час відповідач добровільну шкоду завдану державі не відшкодував, у відповідності до положень ст..68 Закону України « Про охорону навколишнього природного середовища» та ст..1166 ЦК України просив позов задовольнити. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, підтвердив фактичні обставини викладені у заяві. Представники [PERSON] охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області до судового засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини не явки суду не повідомили. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала. Спростовуючи факт лову [PERSON] 09.03.2018 року риби. При прийнятті рішення по справі, просила суд прийняти до уваги той факт, що [PERSON] є інвалідом першої групи, потребує постійного лікування, при цьому отримує пенсію у розмірі 1452 грн., та фактично знаходиться на її утриманні. Заслухавши позицію представників сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини. Судом встановлено, що 09.03.2013 року о 17-20 годині, [PERSON], в порушення вимог ст. ст. 26, 34 Закону України «Про тваринний світ», п.п.3.15, 4.11, «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, на річці Південний Буг в районі селища Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме, острогою металевою. Всього незаконно виловив 12 шт. щуки довжиною 11-28 см. вагою 4,7 кг., чим завдав рибним запасам держави матеріальну шкоду у розмірі 4080 грн., тим самим скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 85 КпроАП України. Постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13.08.2013 року, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративному правопорушення передбаченого ч.4 ст. 85 КпроАП України, відповідно до ст.38 КпроАП України провадження у справі було закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Згідно приписів ст..82 ч.6 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, в частині того чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням встановленого, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в частині спростування факту вилову [PERSON], 09.03.2013 року о 17-20 годині, на річці Південний Буг в районі селища Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, риби забороненим знаряддям лову - острогою металевою, та вважає доведеним факт порушення [PERSON], 09.03.2013 року вимог ст. ст.26, 34 Закону України «Про тваринний світ» та п.п.3.15, 4.11, «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року. Відповідно до ст..63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Згідно до розрахунку завданої шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, завірених завідувачем сектору юридичного забезпечення Миколаїврибохорони [PERSON], вказаними діями відповідача по незаконному вилову 12 особин щуки, заподіяно істотну шкоду рибним запасам України та вказані дії неминуче вплинуть на якість відтворення популяції зазначених видів риб в природних водоймах регіону. Згідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою КМУ №1209 від 21.11.2011 року, своїми протиправними діями [PERSON] завдав рибними запасам держави шкоду в сумі 4080 грн. [PERSON] розрахунку ( 12 шт. щук х 340 грн. вартість однієї штуки = 4080 грн.). Таким чином, розмір завданої неправомірними діями [PERSON] шкоди рибним запасам держави у розмірі 4080 грн. Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, положеннями ст. 1193 ч.4 ЦК України, передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Враховуючи майновий стан [PERSON], який є інвалідом першої групи, потребує постійної сторонньої допомоги та лікування, при цьому розмір його пенсії по інвалідності становить 1452 грн., суд вважає можливим зменшити розмір відшкодування до 1000 грн. Відповідно ч.5 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», приймаючи до уваги, що [PERSON]М, є інвалідом першої групи, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial