Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач, мотивуючи позов, вказує, що з жовтня 2002 року по серпень 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач утриманням та вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, не піклується про фізичний та психологічний розвиток доньки, більше 8 років з донькою не спілкується. Враховуючи, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених законом, самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною позивач вважає, що вказані обставини у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.08.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Надала пояснення, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, аліменти на її утримання не сплачує, дитина перебуває на її повному утриманні, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та позбавити відповідача батьківських прав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради в судовому засіданні пояснила, що позивач двічі зверталася із заявами про надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Під час першого розгляду заяви відповідач був присутній на засіданні комісії та просив надати йому шанс наладити відносини з донькою, обіцяв виправитися та допомагати доньці, тому рішенням комісії було відмовлено у наданні висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Протягом 6 місяців ситуація в родині не змінилася, позивач повторно звернулася із заявою про отримання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вказала, що батько зв`язки з донькою не підтримує, участі у її виханні не приймає, матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду від 01.07.2020 року (а.с.29), поштовим повідомленням від 21.09.2020 року (а.с.53). Причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані позивачем докази є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 30.08.2010 року шлюб між сторонами був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №35. (а.с.5). Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадського стану про народження 25.02.2003 року зроблено відповідний запис №16, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області.(а.с.9). [PERSON] згідно довідки виконкому Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 12.03.2020 року №102 складає сім`ю [PERSON] . (а.с.13). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, з якою проживає дитина встановлено, що сім`я має належні умови проживання, забезпечена предметами першої необхідності, мати на обліку у районному центрі зайнятості не перебуває, має у власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. (а.с.14). Згідно характеристики комунального закладу «Бобринецьке навчально-виховне об`єднання «Навчально-виховний комплекс «Гімназія - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1» Бобринецької міської ради від 17.03.2020 року встановлено, що [PERSON] навчається у навчальному закладі з десятого класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо, сумлінно. Приймає активну участь у позакласних та позашкільних заходах. Мама приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки. Судом встановлено, що батько в утриманні дитини участі не приймає. Так, постановою начальника Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 11.03.2019 року відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] .(а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.03.2020 року №2666 у [PERSON] за період з 12.08.2018 року по 01.03.2020 року наявна заборгованість за сплати аліментів у розмірі 30614 грн. 95 коп.(а.с.8). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 28.02.2020 року №03-42/455/1 встановлено, що шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] розірвано з 30.08.2010 року по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та побудову сімейних стосунків. Після розлучення донька [PERSON] залишилися проживати за адресою матері: [ADDRESS] . Мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки, відвідує загальношкільні та класні батьківські збори, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні матері. У зв`язку з тим, що батько з 2010 року проживає окремо від дитини за адресою [ADDRESS] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`являється, рішення комісії від 24 липня 2018 року щодо своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] не виконав, не приймає участі в житті дитини та її вихованні, не цікавиться її станом здоров`я та навчанням, не спілкується з донькою та не відвідує її, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не сплачує аліменти, орган опіки та піклування Бобринецької міської ради вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] .(а.с.34-37). Не виконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до своєї доньки підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні пояснили про те, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , батько ухиляється від виконання своїх обов`язків, про дитину не піклується, з 2011 року не бачили відповідача за місцем проживання дитини. Під час розгляду справи, суд визнав за доцільне заслухати пояснення неповнолітньої [PERSON] та з`ясувати її думку щодо обставин справи. З наданих в судовому засіданні пояснень встановлено, що донька не спілкується з батьком більше 9 років, останній раз зустріла його три роки тому, крім того, були випадкові зустрічі у місті Бобринець, однак батько її не впізнавав. Зв`язків з батьком не підтримує. Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Таким чином під час розгляду справи, з наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] перебуває на повному утриманні матері [PERSON] . Батько - [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, від спілкування з дитиною самоусунувся, що свідчить про його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved