Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 14 листопада 2008 року між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим Україна, про що зроблений актовий запис № 282. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини, втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім»я розпалась внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим Україна, актовий запис № 282. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 14 листопада 2008 року, Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим Україна, актовий запис № 282. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 22 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим Україна, актовий запис № 1024. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини, втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім»я розпалась внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала позов, про що зазначила письмово в заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved