Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

У травні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві особистої власності належить 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] У зазначеному будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], яка фактично за даною адресою не проживає з 2014 року. Своєю реєстрацією відповідачка порушує її право власності, тому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування [ADDRESS] В судове засідання позивачка надала заяву, відповідно до змісту якої вимоги позову підтри-мала, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомля-лася в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи від неї не надхо-дило, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи до суду не з'явився, надавши заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає поло-женням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що відповідно до ухвали Каховського міськрайонного суду Херсон-ської області від 05 грудня 2005 року за [PERSON] визнано право власності на 46/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] на земельній ділянці площею 181,50 кв.м, що також підтверджено ви-тягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5). Відповідно до рішення виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 16.05.2017 року № 108 46/100 частинам житлового будинку з надвірними будівлями та спо-рудами, власником яких є [PERSON], які розташовані на земельній ділянці площею 181,50 кв.м, по [ADDRESS] За даною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON], яка фактично відсутня за місцем реєстрації з 2014 р., що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою відділом ре-єстрації місця проживання осіб від 18.05.2017 р. № 1878-д (а.с.3), довідкою квартальної від 24.05. 2017 р. (а.с. 17). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм май-ном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здій-сненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користу-вання своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 ст. 71 ЖК України. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користу-вання жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадить-ся в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсут-ньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право ко-ристування житловим приміщенням, розташованого по [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved