Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

у травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 17.11.2003 року Вознесенською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження від 22.09.2003 року за №504-р, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 311. В обґрунтування даної заяви зазначено, що заявник є власником земельної ділянки загальною площею 4,84 га (складається з земельної ділянки № 1, площею 0,1 га, кадастровий номер 4822085400:09:000:0093; земельної ділянки № 2, площею 0,14 га, кадастровий номер 4822085400:15:000:0166; земельної ділянки № 3, площею 2,78 га, кадастровий номер 4822085400:09:000:1127; земельної ділянки № 4, площею 1,82 га, кадастровий номер 4822085400:09:000:1126), що розташована в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні прізвища заявника, що створює перешкоди в розпорядженні належним йому майном (« [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »). Разом з тим, отримати новий документ для заявника в адміністративному порядку є неможливим з об`єктивних причин. Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, [PERSON] просив заяву задовольнити. В судове засіданні заявник [PERSON] не з`явився. Від його представника адвоката Лукіянчина П.П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву [PERSON] підтримав. Представник заінтересованої особи Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти встановлення факту належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення розпорядження Вознесенської райдержадміністрації від 22.09.2003 року за №504-р, [PERSON] 17.11.2003 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №018094, що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 311. Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні прізвища власника даної земельної ділянки (« [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »). Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів ( а.с.4, 5, 9-28). Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved