Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів згідно договору від 01.02.2013 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] з 8000,00 грн. до 4000,00 грн. Встановити розмір стягуваних аліментів, згідно договору про сплату аліментів на дитину від 01.02.2013 року, на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в сумі 4000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.08.2010 року по 12.02.2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] У зв'язку з тим, що спільне сімейне життя сторін не склалося, а подальше проживання та збереження сім'ї стало неможливим, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.02.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Зазначив, що 01.02.2013 року, до розірвання шлюбу, між сторонами було укладено нотаріально посвідчену угоду щодо сплати ним аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до умов вказаної угоди, на позивача було покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 8000,00 грн., що на день сплати складатиме еквівалент 1000,00 доларів США. На момент підписання угоди позивач офіційно був не працевлаштований, однак мав деякий неофіційний заробіток та грошові заощадження, що давало йому можливість розраховувати на те, що він зможе повністю забезпечувати усі потреби доньки. З того часу позивач належним чином виконував свій обов'язок по сплаті аліментів. Зазначив, що з 05.03.2013 року позивач офіційно займає посаду генерального директора ТОВ «ЕКЛІПС ТРЕЙД» з посадовим окладом 2000,00 грн. на місяць. Більше того, позивач має кредитні зобов'язання, зокрема за договором іпотечного кредиту від 26.09.2008 року, в сумі 2375,06 доларів США. Оскільки заробітна плата позивача та вказані грошові зобов'язання позбавляють його можливості сплачувати аліменти в сумі 8000,00 грн. щомісяця на утримання доньки, він неодноразово звертався до відповідача з пропозицією внести зміни до договору щодо зменшення розміру аліментів. Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку узгодити суму, необхідну для утримання доньки, у зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивач. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2010 року та рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.02.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Встановлено, що 01.02.2013 року, до розірвання шлюбу, між сторонами був укладений договір між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до умов якого позивач [PERSON], у зв'язку з тим, що мав нерегулярний мінливий дохід, зобов'язався сплачувати відповідачу [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 грн., яка на день сплати аліментів складатиме еквівалент 1000,00 доларів США до досягнення нею повноліття. Позивач просив змінити шляхом зменшення розмір стягуваних з нього аліментів згідно договору від 01.02.2013 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], з 8000,00 грн. до 4000,00 грн., та встановити розмір стягуваних аліментів в сумі 4000,00 грн., посилаючись на те, що на даний час він працює офіційно та його посадовий оклад складає 2000,00 грн. щомісяця, а також на те, що в нього існують кредитні зобов'язання, у зв'язку з чим він позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі 8000,00 грн. щомісяця, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Встановлено, що позивач [PERSON] працює в ТОВ «ЕКЛІПС ТРЕЙД» з 05.03.2013 року та займає посаду генерального директора. Заробітна плата [PERSON] за останні шість місяців складає 9700,00 грн., що підтверджується довідкою №31 від 02.06.2014 року, виданою ТОВ «ЕКЛІПС ТРЕЙД». Крім того, у позивача існують кредитні зобов'язання, що підтверджується договором про іпотечний кредит №3.080800000288 від 26.09.2008 року, відповідно до умов якого ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» надав позивачу грошові кошти в сумі 198000 доларів США. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, позивачем надано достатньо доказів, у розумінні ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК України, які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, що унеможливлюють сплату аліментів у сумі, визначеній договором між батьками про сплату аліментів на дитину від 01.02.2013 року. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача та про зменшення розміру аліментів, стягуваних з [PERSON] на підставі договору від 01.02.2013 року на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], з 8000,00 грн. до 4000,00 грн. щомісяця. Також, слід зазначити, що задоволення вказаних позовних вимог не суперечить приписам ст. 78 СК України, якою передбачено, що умови договору не можуть порушувати права дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Зі змісту ст. ст. 78, 182 СК України вбачається, що єдиною умовою договору між батьками про сплату аліментів на дитину є те, що рівень матеріального забезпечення дитини за таким договором не може бути нижчим від того, що визначений у кодексі. З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved