Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

У червні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 23 жовтня 2014 року відповідач звернувся до Маріупольського центру зайнятості про надання йому статусу безробітного, який при цьому був ознайомлений зі своїми обов'язками. Під час реєстрації в Маріупольському міському центрі зайнятості відповідач надав недостовірні дані ( паспорт, який обліковується як втрачений), внаслідок чого не мав права перебувати на обліку та отримувати допомогу по безробіттю. Також, відповідач в порушення свого обов'язку не повідомив центр зайнятості про обставини,що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до наказів про прийняті рішення по особі №№: НТ141028 від 28.10.2014 року відповідачу надано статус безробітного з 23.10.2014 року, НТ1410730 від 30.10.2014 року відповідачу призначено виплату допомогу по безробіттю з 30.10.2014 року по 24.10.2015 року, розпочато виплату по безробіттю з 12.02.2015 року; НТ160518 від 18.05.2016 року відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 09.10.2015 року; НТ170511 від 11.05.2017 року повернути кошти у встановленому порядку. З 23.10.2014 року по 18.10.2015 року загальна сума боргу складає 2184,57 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму незаконно одержаних матеріальних коштів у розмірі 2184,57 грн. У судове засідання представник позивача, який діє на підставі довіреності, не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі та наполягаючи на задоволені позову. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився повторно за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належними чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановленою, що [PERSON] 29 жовтня року звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості із заявою про отримання допомоги по безробіттю та надання статусу безробітного. При цьому відповідач був ознайомлений із правами та обов'язками, визначеними Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Законом України «Про зайнятість населення». На підставі наказу № НТ 141028 від 28.10.2014 року [PERSON] було надано статус безробітного. Наказом № НТ 1410730 від 30.10.2014 рок відповідачу призначено виплату допомоги по безробіттю з 30.10.2014 року по 24.10.2015 року, розпочато виплату допомоги по безробіттю з 12.02.2015 року. Згідно із наказом № НТ 160518 від 18.05.2016 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 09.10.2015 року. Наказом від 11.05.2017 року № НТ170511 [PERSON] затверджено повернути виплати. Сума боргу з 23.10.2014 року по 08.10.2016 року складає 2184,57 грн. Маріупольським міським центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 р. №60/62 (надалі - Порядок), за результатами якого складено акт від 11 травня 2017 року № 622, яким встановлено, що [PERSON] при реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного в Маріупольському міському центрі зайнятості надавав паспорт, який обліковувався як втрачений. Таким чином, виявлено факт подання особою недостовірних даних згідно п.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення». З відповіді Кальміуського районного відділу у місті Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області вбачається, що [PERSON] звертався до Кальміуського РВ в м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області з приводу втрати паспорту, 1 раз - 01.10.2008 року та був документований в листопаді 2008 року; 2 раз - 19.02.2016 року та був документований в березні 2016 року. Паспорт отриманий в березні є діючим на теперішній час. Відповідно до довідки Маріупольського міського центру зайнятості від 11.02.2017 року дохід сплачений [PERSON] за період з 23.10.2014 року по 08.10.2015 року складає 2184,57 грн. Згідно із копією листа Маріупольського міського центру зайнятості від 11.05.2017 року за № 10-3442 [PERSON] направлено витяг Маріупольського міського центру зайнятості № НТ 170511 щодо відшкодування коштів в сумі 2184,57 грн., яка складається з виплати допомоги по безробіттю. Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VІ від 5 липня 2012 року особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 02.03.2000р. № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. За приписами до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно пункту 6.2 розділу IV Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України затверджений наказом МВС України 13.04.2012 року № 320, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 року за № 1089/21401, вразі втрати паспорту особа звертається із заявою про втрату документу до Державної міграційної служби України за місцем проживання. Після цього посадовою особою територіального підрозділу заводиться справа про втрату (викрадення) паспорта, до якої долучаються подані документи та матеріали перевірки. Пункт 6.9 розділу IV Наказ 320 роз'яснює порядок дій особи, яка втратила паспорт: в разі знаходження паспорта, після отримання нового, особа повинна здати знайдений паспорт то територіального підрозділу, де оформлювався новий паспорт. Знайдений паспорт підлягає знищенню. Пункт 10.4 розділу Х Наказу 320 визначає, які паспорти вважаються недійсними та підлягають знищенню. Недійсним вважаються паспорти, які знайдені та замість яких видано нові. Недійсні паспорти вилучаються з цивільного обігу та підлягають знищенню, що в свою чергу унеможливлює подальше використання втраченого згодом знайденого документи замість, якого видано новий паспорт. Таким чином, втрачений паспорт [PERSON], який згодом знайшла особа, після отримання нового паспорту не повернула до органів ДМС для знищення вважається недійсним, а відомості які викладені в недійсному документі вважаються недостовірними. Тобто, відповідачем під час реєстрації та кожного відвідування Центру зайнятості надавав недійсний документ, а саме втрачений паспорт, але зобов'язаний надавати новий паспорт замість втраченого. Зазначений факт впливає на умови перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю. Наслідком подання недостовірних даних, а саме втраченого паспорту, відповідно до п.8 ч.1 ст.45 Закону № 5067/VІ є припинення реєстрації та виплати допомоги. У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Відповідач не оскаржував рішень центру зайнятості. Згідно частини 3 ст.36 зазначеного Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач в період знаходження на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, надав недостовірні дані, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 2184,57 грн. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. Відповідачем не було надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню та сума виплаченого відповідачу забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю підлягає примусовому стягненню на користь позивача. Відповідно до ч. 18 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звільняються від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені та при зверненні до суду його звільнено від сплати судового збору на підставі ч.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved