Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У травні 2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 21.10.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], було укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 21.10.2013, повний текст якого змінено та викладено в Додатковій угоді № 1 від 29.10.2013 з лімітом заборгованості не більше 4 000,00 грн. зі сплатою 36% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 30.09.2014 року. [PERSON] кошти отримав, однак договірні зобов'язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування наданими коштами не виконав, що надає банку право стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Тому позивач просить стягнути із [PERSON] на користь банку заборгованість в сумі 952 ,10 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.05.2016 року підсудність справи визначена за Печерським районним судом м. Києва. В порядку автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Литвинової І.В. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про місце та час розгляду справи повідомлялося належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що 21.10.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], було укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 21.10.2013, повний текст якого змінено та викладено в Додатковій угоді № 1 від 29.10.2013 (а.с. 8-11). Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом заборгованості не більше 4 000,00 грн. зі сплатою 36% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 30.09.2014 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного судочинства. Судом встановлено, що позичальником порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов кредитного договору. В порушення умов договору, станом на 01.04.2016 року зобов'язання відповідача за договором, в частині погашення кредиту та процентів залишаються невиконаними. З огляду на викладене, станом на 01.04.2016р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 952, 10 грн., з яких: 429, 15 грн. - заборгованість за кредитом; 320, 04 грн. - заборгованість за процентами; 117, 94 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 84, 97 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом(а.с. 12-14). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ч.2. ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378,00грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved