Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У травні 2018 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свій позов мотивують тим, що 27 серпня 2002 року померла їхня мати [PERSON], а 27 листопада 2003 року помер батько [PERSON], з часу смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Королівка, Фастівського району Київської області по вул. Осипенка, 5 та земельну ділянку (пай). Позивачі зазначають, що вони як діти звернулися до Фастівської районного державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька внаслідок чого нотаріусом була заведена спадкова справа. Однак, під час збирання документів для оформлення спадщини на житловий будинок виявилося, що на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Королівка, Фастівський район, Київська область, вул. Осипенка, буд. 5 відсутні документи на право власності. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний будинок державний нотаріус надала відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Тому, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Представник відповідача Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій зазначив, що Пилипівська сільська рада з позовом згодна та визнає його в повному обсязі. Просить суд розглянути справу у відсутність представника сільської ради та ухвалити рішення згідно з Законом. Вислухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено наявними в матеріалах справи копіями Свідоцтв про народження [PERSON] ІІ-БК № 317770 та [PERSON] ІІІ-БК № 421037, [PERSON] народився 16 квітня 1977 року, [PERSON] - 30 червня 1981 року. Їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13-14). Судом встановлено, що 27 серпня 2002 року померла [PERSON], а 27 листопада 2003 року помер [PERSON], що підтверджено копіями Свідоцтв про смерть [PERSON] 1-БК № 393393 від 28 серпня 2002 року та [PERSON] 1-БК № 448611 від 27 листопада 2003 року (а.с.11-12). З матеріалів спадкової справи № 217/2004, заведеної після смерті [PERSON], який помер 27 листопада 2003 року вбачається, що позивач [PERSON], 24 квітня 2004 року звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька (а.с.136). Окрім того, з вказаної спадкової справи вбачається, що 14 липня 2018 року [PERSON] подав до Фастівської районної державної нотаріальної контори заяву, якою надав згоду на включення його брата [PERSON], який пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], в число спадкоємців і отримання правовстановлюючих документів на імя брата (а.с.182). В свою чергу [PERSON], звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 27 листопада 2003 року (а.с.186). 18 квітня 2008 року, Фастівським районним державним нотаріусом [PERSON], на підставі заяви [PERSON] від 18 квітня 2008 року, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КПС «Нива» розміром 2,61 га, що знаходиться на території Пилипівської сільської Ради, Фастівського району, Київської області (а.с.150, 166-169) Між тим, 10 травня 2018 року Фастівським районним державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено гр. [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що розташований на території села Королівка, вулиця Осипенка, будинок № 5, Фастівського району, Київської області, після смерті батька [PERSON], оскільки ними не надано правовстановлюючі документи на даний будинок, які б підтверджували права та обовязки померлого на вищевказане майно (а.с.176). Так, з матеріалів справи, а саме «Свидетельства о праве личной собственности на жилой дом», зареєстрованого у Фастівському МБТІ 10 січня 1989 року, вбачається, що житловий будинок № 5 з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул. Осипенко в с. Королівка на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.15). Так, з Довідки за № 1604 від 24 листопада 2017 року, виданої Фастівським БТІ вбачається, що станом на 01.01.2013 року, за адресою: Київська область, Фастівський район, село Королівка, вул. Осипенка, будинок 5 збудований в 1990 році, по праву приватної власності не зареєстрований. Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане Виконкомом Пилипівської сільської ради 10.01.1989 року на імя [PERSON] на старий будинок, збудований в 1930 році, який при проведенні поточної технічної інвентаризації, станом на 16.06.1992 року, знесений та право власності не погашене. На новий будинок, який збудовано згідно Рішення Виконкому Пилипівської сільської ради від 19.04.1988 року за № 59, право власності не видавалося (а.с.17). Архівним сектором Фастівської районної державної адміністрації, на запит адвоката [PERSON] було надано Архівну Довідку за № 06-03/338 від 07.12.2017 року, з якої вбачається, що в протоколі № 2 засідання виконавчого комітету Пилипівської сільської ради від 19 лютого 1988 року зазначено наступне: «Виконкомом Пилипівської сільської ради народних депутатів вирішив: «Надано дозвіл на перебудову жилого будинку гром. [PERSON], жителю [INFO] між сусідами Будовою [PERSON] та [PERSON] [PERSON].». Окрім того, в даній Довідці зазначено, що рішенням за № 59 від 19.04.1988 року Фастівської районної ради «Про виділення земельних ділянок під будівництво обєктів виробничого призначення і надання дозволу на будівництво індивідуальних та садових будинків» було надано дозвіл на будівництво індивідуальних житлових будинків та видати технічну документацію на перебудову садиб: громадянину [PERSON] в с. Королівка на закріпленій земельній ділянці площею 0,59 га відповідно запису земельної кадастрової книги № 519, згідно рішення виконкому Пилипівської сільської Ради народних депутатів від 30 березня 1988 року за № 3. (а.с.32) Разом з тим, на запит адвоката [PERSON] Архівним сектором Фастівської районної державної адміністрації було надано Архівну довідку № 06-03/347 від 18.12.2017 року, з якої вбачається, що в списку громадян до Рішення виконавчого комітету Фастівської районної ради народних депутатів за № 173 від 06 грудня 2018 року про оформлення права власності на житлові будинки в селі Королівка Фастівського району, за № 40 є [PERSON] [PERSON]. номер будинку 5 (а.с.34-35). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Пунктом 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, даючи юридичну\~оцінку зібраним\~по справі\~доказам та те, що позивачі не мають іншого шляху, окрім судового, для вирішення свого порушеного права, суд вважає вимоги позивачів доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Outcome: approved