Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У червні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до Новомиргородської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Заявник вказав, що [INFO] року у віці 80 років померла рідна бабуся позивача, [PERSON]. За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] Цей будинок було збудовано її покійним батьком ще у 1911 році, і вона проживала в ньому з самого свого народження і до дня смерті. Пізніше, після смерті батька, [PERSON] вже разом зі своїм чоловіком здійснили перебудову вказаного будинку, обклали його цеглою та здійснили внутрішнє перепланування. Вказані перебудови були закінчені у 1980 році. За життя на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складала, після її смерті спадкова справа не заводилась, бо ніхто із спадкоємців за законом спадщину не прийняв. Після смерті своєї бабусі, [PERSON], [PERSON], починаючи з квітня 1994 року і по сьогоднішній день постійно проживає у [ADDRESS]. За період свого проживання у вищевказаному будинку вона привела до належного стану сам будинок, двір та господарські споруди, виростила багаторічний фруктовий сад, щорічно використовує земельну ділянку біля садиби для вирощування продуктів харчування (домашні овочі та фрукти), утримує підсобне господарство, систематично сплачує комунальні послуги. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 344 ЦК України, просить визнати за позивачем, [PERSON], в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] За ухвалою суду від 29.06.2016 р. було залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Новомиргородську районну державну адміністрацію Кіровоградської області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони (позивач [PERSON], представник відповідача), а також треті особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмових заяв представників: відповідача - Новомиргородської міської ради, він не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглянути справу в його відсутність; третьої особи - Новомиргородської районної державної адміністрації, він просить суд розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищезгаданих учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що [INFO] року у віці 80 років померла рідна бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 18 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 95. За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] Цей будинок було збудовано її покійним батьком ще у 1911 році, і вона проживала в ньому з самого свого народження і до дня смерті. Пізніше, після смерті батька, [PERSON] вже разом зі своїм чоловіком здійснили перебудову вказаного будинку, обклали його цеглою та здійснили внутрішнє перепланування. Вказані перебудови були закінчені у 1980 році, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим 12 червня 2016 року ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації». Відповідно до даних, зазначених у Погосподарських книгах за 1983-1997 роки, форма яких затверджена наказами ЦСУ СРСР № 10 від 05.01.1979 р. та наказом ЦСУ СРСР № 634 від 21.11.1984 р., сільрадівського обліку за особовим рахунком головою сім'ї домогосподарства, що є особистою власністю голови в селі Бирзулове є [PERSON]. Також за інформацією вищезазначеної погосподарської книги в особистому користуванні голови домогосподарства [PERSON] знаходиться земля площею 0,56 га, в тому числі під будівлею - 0,01 га. За життя на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складала, після її смерті спадкова справа не заводилась, бо ніхто із спадкоємців за законом спадщину не прийняв. Після смерті своєї бабусі, [PERSON], [PERSON], починаючи з квітня 1994 року і по сьогоднішній день постійно проживає у [ADDRESS]. За період свого проживання у вищевказаному будинку вона привела до належного стану сам будинок, двір та господарські споруди, виростила багаторічний фруктовий сад, щорічно використовує земельну ділянку біля садиби для вирощування продуктів харчування (домашні овочі та фрукти), утримує підсобне господарство, систематично сплачує комунальні послуги. Вищевикладені обставини підтверджуються актом обстеження, складеним депутатом Новомиргородської міської ради за участю свідків - сусідів, що проживають поряд. Таким чином, позивач дійсно, починаючи з квітня 1994 року, постійно, безперервно проживала та проживає на даний час у будинку [ADDRESS] Тобто позивач добросовісно заволоділа вказаним будинком і протягом більше 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти ним. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 344 ЦК України: Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Виходячи з викладеного, позивач добросовісно заволоділа спірним майном та відкрито й безперервно володіє вищевказаним будинком з 1994 року по даний час, тобто більше 10 років. У даному випадку володіння було відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які мали можливість спостерігати за ним. Володіння також було безперервним протягом визначеного законом строку (для нерухомого майна протягом 10 років). За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання представником відповідача (Новомиргородської міської ради) позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При вирішенні спору, пов'язаного з правом власності в силу набувальної давності, суд врахував наступне: за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. Ураховуючи наведене, суд вважає за потрібне задовольнити позов повністю. Окрім пояснень учасника судового розгляду, ці ж обставини підтверджуються письмовими доказами у справі: особистими документами заявника про її народження, одруження, свідоцтвом про смерть власника майна, свідоцтвами про народження, одруження матері заявника, технічними документами на будинок померлої, витягами з по господарської книги сільської ради, іншими матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні безспірно встановлено, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем права власності в силу набувальної давності. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст. 16, 344 ЦК України,

Outcome: approved