Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулася до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2056. Зазначала, що з 1993 року по 2014 рік вони з [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вказувала, що в період спільного проживання у них з [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Заявниця зазначала, що при реєстрації народження дітей вона з [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі та вони не подавали заяву до органу РАЦСу про реєстрацію його батьком дітей. Тому у свідоцтвах про народження дітей, відомості про їх батька були внесені за її вказівкою відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме « [PERSON] ». Стверджувала, що [PERSON] завжди визнавав себе батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , приймав активну участь у їх вихованні та матеріально забезпечував сім`ю. Вказувала, що встановлення факту батьківства щодо доньки [PERSON] , [INFO] , необхідно їй для отримання від держави допомоги по втраті годувальника. Посилаючись на викладені обставини, заявниця просила суд винести рішення, яким встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , громадянина України, стосовно [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Одеси, Одеської області; встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що воно є підставою для внесення відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану відомостей про [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , громадянина України, як про батька дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Одеси, Одеської області. Ухвалою суду від 22 травня 2020 року по справі було відкрите провадження, призначено судове засідання (а.с. 16-17). Ухвалою суду від 16 червня 2020 року було замінено неналежну заінтересовану особу у справі - Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на належну - [PERSON] (а.с. 27-28). Ухвалою суду від 09 липня 2020 року було залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Управління соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (а.с. 37-38). Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву про встановлення факту батьківства та просила суд її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Раніше в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] ,про встановлення факту батьківства та просила суд її задовольнити (а.с. 40). Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка діє за довіреністю від 02 січня 2020 року, в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання, згідно якого просила суд проводити розгляд справи без її участі (а.с. 42-43, 44). Представник Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, яка діє за довіреністю від 31 січня 2020 року, в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] , не заперечувала проти її задоволення, надала пояснення на заяву (а.с. 45-46, 47). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що заява [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] ,про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 1993 року по 03 вересня 2014 року проживала з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , батьком яких записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7, 8). З пояснень [PERSON] , наданих в судовому засіданні, вбачається, що при реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , батьком дитини з її слів був записаний [PERSON] , хоча рідним батьком доньки [PERSON] був саме [PERSON] , який за життя визнавав своє батьківство відносно доньки та планував її удочерити, оскільки вона, на відміну від сина, ще не досягла повноліття, однак [INFO] раптово помер. Зі змісту листа Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)№645/53-72 від 22 лютого 2020 року вбачається, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , дійсно проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто відомості про батька записані зі слів матері (а.с. 11). Встановлено, що 04 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2056, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10). Заінтересована особа: [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження, в судовому засіданні пояснила суду, що з 1993 року її брат та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] та донька [PERSON] . При житті [PERSON] визнавав своє батьківство щодо доньки [PERSON] , турбувався про неї, допомагав у її догляді, утриманні та вихованні, планував усиновити її, однак не встиг цього зробити, оскільки раптово помер (а.с. 22, 23, 24). Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні під присягою, пояснила суду, що [PERSON] та [PERSON] не були одружені, але постійно проживали разом з 1993 року та лише в 2014 році зареєстрували шлюб. В період спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON] та донька [PERSON] . При житті [PERSON] визнавав своє батьківство відносно дітей та хотів удочерити [PERSON] , однак раптово помер. Крім того, заявницею на підтвердження своїх доводів були надані до суду світлини з сімейного фото-архіву (а.с. 48). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1993 року по 2014 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та в період спільного проживання у них народилося двоє дітей, зокрема, донька [PERSON] , [INFO] , відносно яких при житті [PERSON] визнавав своє батьківство. Отже, вище наведені письмові докази достовірно підтверджують той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Частиною 3 п. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно з п. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України в №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно пп. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , про встановлення факту батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , щодо доньки [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, за змістом п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 420,40 грн., який повністю сплачено заявницею при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: approved