Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У червні 2016 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] громади в особі Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що 04.12.2015 року померла [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно в вигляді земельної ділянки ( кадастровий № 2322187200:01: 001:0010) площею 5,3415 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. За своє життя, а саме 05.11.2007 р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла на імя позивачки [PERSON] вищезазначену земельну ділянку. Позивачка вказала, що у встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадкове майно, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а тому [PERSON] була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій вона просить суд визнати за нею право власності за заповітом на вищезазначену земельну ділянку, після померлої [PERSON], яка померла 04.12.2015 р. В судовому засідання була присутня представник позивачки адвокат [PERSON], яка позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади в особі [PERSON] Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій проти позову [PERSON] не заперечує, просить суд розглядати справу за його відсутності. Представник Запорізької районної Державної нотаріальної контори в Запорізької області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій зазначив, що проти позову [PERSON] не заперечує, просить суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представником позивачки, під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №341609 від 07.12.2015 року, померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, кадастровий № 2322187200:01:001:0010 площею 5,3415 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Факт належності померлій [PERSON] вказаної земельної ділянки, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 27.02.2003р., витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом була витребувана спадкова справа №56/2016, яка була відкрита після смерті [PERSON], відповідно до якої вбачається, що позивачка звернулася до Запорізької районної Державної нотаріальної контори в Запорізької області для прийняття спадщини за заповітом 01.03.2016р. В матеріалах справи також міститься заповіт, який був складений [PERSON] 05.11.2007р. та посвідчений секретарем Миколай Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №465. В матеріалах спадкової справи міститься копія постанови державного нотаріуса Запорізької районної Державної нотаріальної контори в Запорізької області від 14.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Також із матеріалів спадкової справи вбачається, що інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім позивачки немає. На теперішній час ніхто не оспорював та не оспорює право власності позивачки на описане вище нерухоме майно та не заперечує проти оформлення за нею права власності на земельну ділянку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи. Згідно зі ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За частиною 2 наведеної норми право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивачки не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved