Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер 01.10.2006р. В заяві посилається на те, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини. На час смерті батька та в період з 08.06.2006 року по 28.12.2015 року позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах, з різними діагнозами, в результаті чого їй була встановлена друга група інвалідності загального захворювання. До того ж вона проживає в м. Миколаєві, де і проходила лікування, тому не мала змоги звернутися з заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Брат [PERSON], який прийняв спадщину після смерті батька, не зазначив її як спадкоємця у своїй заяві про прийняття спадщини. Про порушення її права на спадкування вона дізналася тільки у квітні 2016 року, коли приїхала до батьківського будинку, а її племінниця [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] ( рідного брата позивачки), стала перешкоджати їй у користуванні будинком. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] та надані позивачкою письмові пояснення підтримала. Додатково суду пояснила, що після смерті батька позивачки [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок по вул. Одеській,10 в м. Бердянську. Брат позивачки [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Напередодні смерті батька позивачка перенесла тяжку і складну операцію по гінекології. Після операції двічі знаходилася на стаціонарному лікуванні. Але вона була присутня на похоронах батька. Після поховання батька стан її здоровя погіршився, у грудні 2006 року вона була госпіталізована в гінекологічне відділення, з 25 грудня 2016 р. проходила лікування у уролога. З 30 по 16 січня 2007р. перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу остехондрозу шийного відділу хребта, потім лікувалася амбулаторно. У цей період її також поставили на облік в онкодиспансері з приводу новоутворення в молочній залозі. Вона була вимушена проходити амбулаторне лікуванні в онкодиспансері з 16.02.2007р.. Через постійні хвороби вона навіть не думала про прийняття спадщини. Позивачка знала, що спадщину після смерті батька прийняв її рідний брат [PERSON], який за життя обіцяв подарувати їй частину будинку. Але брат помер у 2012 році. Її племінник [PERSON] також обіцяв їй подарувати свою частку спадщини, але відмовився від своєї частки на користь сестри [PERSON] Відповідачка [PERSON] зараз перешкоджає їй у користуванні батьківським будинком, змінила замки на воротах та вхідних дверях будинку. Тому позивачка бажає відновити своє право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що в своєму позові позивачка посилається на дві обставини: перша це її тривала хвороба і перебування на лікарняних, друга приховування братом обставини, що вона також є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Стосовно першої обставини вказує, що проаналізувавши вказаний період часу та медичну документацію, надану позивачем, вважає, що перші два листа про непрацездатність, на які посилається позивачка в позові охоплюють період часу, коли її батько ще був живий: період часу з 27 червня 2006 року по 27 липня 2006 року та з 14 вересня 2006 року по 29 вересня 2006 року відповідно, а отже вони жодним чином не підтверджують поважність пропуску строку. Шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини розпочався 01 жовтня 2006 року, а закінчився 01 квітня 2007 року. В період часу з 01 жовтня 2006 року по 01 квітня 2007 року позивач хворіла всього два рази. Перший раз з 04 грудня 2006 року по 22 грудня 2006 року та другий раз з 30 січня 2007 року по 16 лютого 2007 року. Як вбачається з лікарняних листків, позивачка у період з жовтня 2016р. по квітень 2017 р. працювала. Тобто, з визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач в загальній кількості хворіла усього півтора місяця. Отже весь інший час, а це становить 4 місяця і 23 дні позивач обєктивно мала можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини. Позивачка про смерть батька знала, була присутня на його похоронах. Закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, не зазначення братом позивача [PERSON] у заяві про прийняття спадщини її, як іншого спадкоємця першої черги, не перешкоджало позивачу подати заяву про прийняття спадщини. Просить в позові відмовити. Свідок [PERSON] суду показала, що знала [PERSON] та [PERSON], вони дружили родинами. Позивачка [PERSON] жила з батьками до укладення шлюбу, потім приїздила тільки влітку на відпочинок. [PERSON] проживав спільно з батьками. Позивачка була на похоронах батька. Будинок оформили тільки на [PERSON] і позивачка про це знала, вона приїжала до брата. А коли будинок перейшов у спадок до дітей [PERSON], позивачка стала предявляти претензії щодо будинку. Свідок [PERSON] суду показала, що знала [PERSON] та [PERSON], була присутньою на похованні [PERSON], з [PERSON] спілкувались. Після смерті [PERSON] [PERSON] оформив спадщину на себе. Наталя приїздила тільки влітку. Анатолій не пив, завжди казав, що бажає залишити все майно дітям. Вислухавши пояснення представників позивача і відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування, згідно зі статтею 1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини.\~ Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 01 жовтня 2006 року ( а.с.11). Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] (а.с.9,10). Позивачка знала про смерть батька, оскільки була присутня на його похоронах. Строк прийняття спадщини у даному випадку встановлюється з 02 жовтня 2006 року по 02 квітня 2007 року. З копії спадкової справи №260/2007 (а.с.129-184) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернувся син померлого [PERSON], якому 28 лютого 2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №10 по вул. Одеській в м. Бердянську, 08 грудня 2010 року - свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай) та на вклад у банку, 19.10.2012р. свідоцтво про право на спадщину на вклад в банку. Заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла до нотаріуса поштою вперше 14 травня 2016 року (а.с.179). На підтвердження поважності попуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка посилається на те, що вона не мала можливості своєчасно подати таку заяву через її тривалу тяжку хворобу. З наданих позивачкою копій листків непрацездатності, виписок з медичних карт, довідок лікувальних закладів, судом встановлено, що [PERSON] з 2003 року перебувала на обліку в жіночій консультації пологового будинку №3 м. Миколаєва з 2003 року. У червні 2006 року їй була проведена операція. На стаціонарному лікуванні в цьому закладі вона перебувала останній раз з 14.09.2006р. по 29.09.2006р. і з 04.12.2006р. по 22.12.2006р. Була знята з обліку у січні 2007 року (а.с.120-22, 32,209). З 25.12.2006р. по 18.01.2007р. проходила амбулаторне лікування в лікаря-уролога, з 30.01.2007р. по 16.02.2007р. лікувалася на денному (амбулаторному) стаціонарі з діагнозом остеохондроз шийного відділу хребта в міській поліклініці №3 м. Миколаєва (а.с.24, 210, 211). Надана позивачкою довідка з Миколаївського обласного онкологічного диспансеру (а.с.212-213) про те, що вона з 2006 року перебуває на диспансерному обліку і 16.02.2007р., 19.02.2007р., 03.03.2007р. [PERSON] проходила клінічні консультативні огляди лікаря мамолога не свідчать про її перебування на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні у цьому закладі. У проміжках між стаціонарним і амбулаторним лікуванням позивачка працювала за основним місцем роботи, що підтверджується лікарняними листками (розділ «довідка про заробітну плату»). Крім цього позивачка не була обмежена в праві надіслати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено\~п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Таким чином, судом встановлено, що позивачка дійсно у період з 04.12.2006р. по 16.02.2007р. періодично знаходилася на стаціонарному і амбулаторному лікуванні з різними захворюваннями, проте у проміжках між хворобами та після закінчення лікування працювала за основним місцем роботи та вела звичайний спосіб життя. За таких підстав, судом не встановлено поважних причин, з яких позивачка пропустила строк подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. А тому у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed