Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У суд звернулося Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.10.2014 року в сумі 20850,46 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач [PERSON] підписав заяву № б/н від 13.10.2014 року отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 18.03.2019р. утворилася заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20850,46 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 6796,40 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита 4737,70 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання 6897,29 грн, нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 950 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 969,07 грн. Тому заявлено АТ КБ ПриватБанк позов до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У справі є клопотання від представника позивача Кіріченка Р.А. про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог. Не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подавав. Зважаючи на те, що до суду повернулось повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення з відміткою, що адресат [PERSON] особисто отримав судову повістку, суд на підставі п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, визнає відповідача [PERSON] таким, що повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Також, враховуючи викладені обсатвини, суд доходить висновку про наявність підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України для заочного розгляду справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом із копії анкети-заяви відповідача від 13.10.2014 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, а саме надання кредиту шляхом отримання платіжної картки кредитка «Універсальна». У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 18.03.2019р. утворилася заборгованість по кредитному договору [PERSON] в загальній сумі 20850,46 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 6796,40 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита 4737,70 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання 6897,29 грн, нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 950 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 969,07 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13 жовтня 2014 року, посилався на копію Витягу з Тарифів обслуговування карт «Універсальна» та Витяг Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі в застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] заявлених до стягнення позивачем нарахованих пені та штрафів, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити за недоведеністю. Розглядаючи позовні вимоги в іншій частині судом встановлено, що згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до поданого позивачем розрахунку, станом на 18.03.2019 має місце заборгованість за кредитним договором, укладеним з [PERSON] за тілом кредиту у сумі 6796,40 грн. та за простроченим тілом кредиту у сумі 4 737,70 грн. Отже, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вбачає підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 6796,40 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредита в сумі 4737,70 грн., що в загальному становить 11 534, 10 грн. Стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1062,50 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 55,31 %.

Outcome: dismissed