overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У травні 2015р. заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її звільнення з посади електромонтажник судовий з дочірнього підприємства «Чорноморська електрорадіоавтоматика» ДАХК «ЧСЗ», посилаючись в обґрунтування вимог на те, що підприємство, де вона працювала, було визнано банкрутом та ліквідовано за рішенням господарського суду від 19.08.2010р., але її звільнення не було оформлене, запис про це у трудовій книжки відсутній; її звернення з цього приводу до ДАХК «ЧСЗ», де зберігалася трудова книжка, та до особи, яка була ліквідатором, залишились без задоволення. У судовому засіданні заявник була відсутня, надала заяву про підтримку своїх вимог і розгляд справи без її участі. Заінтересована особа у встановленому порядку повідомлена про час і місце судового розгляду, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Згідно копій листів трудової книжки заявника слідує, що заявник 10.07.2000р. була прийнята на роботу електромонтажником судовим 3р. в ДП «Чорноморська ЕРА». Згідно копії ухвали господарського суду Миколаївської області від 19.08.2010р. слідує, що судом ухвалено ліквідувати Дочірнє підприємство ДП «Чорноморська електрорадіоавтоматика». За твердженням заявника та з листів-відповідей установ на її звернення слідує, що припинення трудових відносин заявника із ліквідованим підприємством не оформлене, у трудовій книжці заявника не має запису про звільнення. Виходячи з тверджень заявника та досліджених документів, суд визнає достовірним той факт, що трудові відносини заявника з ДП «Чорноморська ЕРА» в наслідок ліквідації останнього є припиненими та оформлення цього відповідно до вимог трудового законодавства для заявника на даний час є неможливим, тому даний факт, який для заявника має правове значення, слід встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із вказаним позовом. Зазначали, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання [PERSON] Посилаючись на те, що з 2011 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не оплачує, у користуванні жилим приміщенням [PERSON] жодних перешкод не чиниться, жодної домовленості щодо користування жилим приміщенням між ними та [PERSON] не існує, просили визнати [PERSON]В такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судове засідання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявились, проте подали до суду заяви, у яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглядати у їх відсутність. У судове засідання [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи в її відсутність від відповідачки не надходило, причини неявки не повідомила, за таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Установлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Місце проживання [PERSON] у спірному жилому приміщенні зареєстровано з 13 лютого 2001 року (а.с. 8), однак за місцем реєстрації [PERSON] не проживає з 2011 року (а.с. 6). Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ураховуючи, що [PERSON] понад рік не проживає у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], без поважних причин, наявності домовленості щодо користування жилим приміщенням між сторонами по справі судом не встановлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON], [PERSON], третя особа Опікунська рада Московського району м. Харкова звернулися до суду із заявою визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] заявив про можливість судового розгляду за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю. Заявник [PERSON] та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.07.2015 року ухвалою суду була призначена стаціонарна судова-психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 788 від 30.09.2015 року (вх. - № 41724) [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі судинної деменціі та не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 50-53). Заявники просили встановити опікуном для [PERSON] - [PERSON], який є його сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ № 279063 від 09 березня 1977 року (а.с. 20). Довідками до актів огляду МСЕК зроблено висновок про те, що [PERSON] потребує в постійному догляді (а.с. 14, 16-17). Таким чином, з матеріалів справи слідує, що [PERSON] є недієздатним та потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з частиною 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Оскільки заявниками суду доведені обставини про необхідність встановлення опіки над батьком [PERSON], [INFO], та визначена доцільність призначення [PERSON] його опікуном, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, визнати недієздатним [PERSON], [INFO], та встановити опіку над недієздатним [PERSON], [INFO], та призначити [PERSON], [INFO] його опікуном. На підставі ст.ст. 39, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON]Г.о звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23 листопада 2006 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 500. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON] Фікратогли, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказав, що подружні відносини із дружиною припинились через неприязні стосунки, постійні сварки. Між подружжям відсутні взаєморозуміння та повага, почуття, потрібні для подальшого сумісного життя. Вважав, що примирення між ним та дружиною та збереження родини неможливе, у звязку із чим просив його шлюб із відповідачкою розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] (далі - заявник), заінтересована особа: Соснівська сільська рада Літинського району Вінницької області, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту родинних стосунків. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер батько заявника - [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька заявника залишився будинок та пай на земельну ділянку, на які відкрилась спадщина. Тому заявник звернувся до Літинської державної нотаріальної контори, проте, йому було відмовлено, оскільки, не було надано документи, які свідчать про родинні стосунки заявника із померлим, так як в свідоцтві про народження заявника в графі по-батькові вказано «[PERSON]», а в графі батько «[PERSON]». В паспорті та свідоцтві про смерть, ім`я батька було зазначено як «[PERSON]». Тому, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та батьком - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на заяву не подав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] суду пояснила, що вона є рідною сестрою заявника, їх батько був [PERSON], а в паспорті заявника зробили помилку і записали «[PERSON]» замість «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, повно та всебічно дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч.1 ст. 259 ЦПК України). Із копії свідоцтва про народження № [NUMBER] від 07.08.1957 року, вбачається, що заявник є «[PERSON]», а батьком є [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про народження № [NUMBER] від 26.06.1974 року, виконаному російською мовою, заявник є «[PERSON]», а батьком є «[PERSON]» (а.с.19). Як вбачається з копії паспорта, виданого 10.03.2000 року та свідоцтва про смерть від [INFO] року, ім`я батька заявника зазначено як «[PERSON]» (а.с.17, 20). Згідно копії паспорта громадянина України заявника, виданого від 08.11.2005 року, він є «[PERSON]», тобто не вірно зазначено по-батькові (а.с.18). Як зазначив заявник, встановлення факту родинних відносин йому необхідно для того, щоб отримати право на спадкування після смерті його батька. Суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], який помер [INFO] Даючи юридичну оцінку поясненням позивача і свідка, та зібраним по справі доказам, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутності (а.с. 22). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища відповідач не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність(а.с. 9). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 червня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 14,15). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 січня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22 лютого 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 07 вересня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Озерянською сільською радою Турійського райвідділу ЗАГС. Від цього шлюбу у них є дев'ятеро дітей, шестеро з яких неповнолітні: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через різні погляди на сімейне життя. Тому з 2009 року він не проживає з відповідачем та не підтримує з нею подружні стосунки. Оскільки їх шлюб існує тільки формально і його збереження суперечить його інтересам, просив цей шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] слідує, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 07 вересня 1991 року Озерянською сільською радою Турійського райвідділу ЗАГС, актовий запис №2 (а. с. 10). Відповідно до свідоцтв про народження (а. с. 14-19) сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, підстави для надання сторонам строку на примирення відсутні, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем за його вимогою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Йосипівської сільської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку, площею 3,8780 га, кадастровий номер 05211482600:03:003:0151, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області і була передана у приватну власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серії - ЯА №922929. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в позовній заяві, що 26 квітня 2007 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 3,8780 га, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області і була передана у приватну власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем зазначеного майна за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Йосипівської сільської ради 20 грудня 2000 року, за реєстром №69, і у встановлений законом строк спадщину прийняв, так як на час смерті баби постійно проживав разом з нею. Проте, оформити свої спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не може через те, що державний акт на право приватної власності на землю на імя його покійної баби через неналежне зберігання має забруднення та зміни, які не дають можливості підтвердити його справжність та ознайомитись із його змістом, В ньому практично відсутні дата його видачі, його реєстраційний номер в Книзі записів реєстрації державних актів, відтиск печатки та підписи голови Козятинської РДА. В судове засідання позивач і його представник не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. Представник позивача [PERSON] надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності та відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позов підтримує. Представник Йосипівської сільської ради в судове засідання не зявився. Йосипівський сільський голова надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у відсутності представника сільської ради, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на матеріалах справи (а.с.5-15, 28, 29) і положеннях ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1233 ЦК України, іншим чином позивач не може реалізувати своє спадкове право, а представник відповідача Йосипівський сільський голова не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved