Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 22 лютого 2016 року сталось ДТП. Винним у даній пригоді було визнано відповідача [PERSON] У результаті ДТП йому було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 19 742,40 грн. У встановленому порядку він повідомив страхову компанію. Страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 9 162 грн. Вказав, що через неправомірні дії відповідача йому було заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн.. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 11 101,61 грн., на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.; судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив задовольнити позов, проти заочного рішення не заперечував. У судове засідання [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 22 лютого 2016 року о 10.20 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter, д/н [NUMBER], по вул. Велика Кільцева, 6 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, під час руху заднім ходом не забезпечив безпеку дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Nissan Armada, д/н [NUMBER], який був припаркований позаду, під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 лютого 2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню. З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Nissan Armada, д/н [NUMBER], є [PERSON]. Між ПрАТ «СК «Галицька» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За цим договором застрахований транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Transporter, д/н [NUMBER]. [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ «СК «Галицька» виплатило страхове відшкодування в розмірі 8662,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4368 від 16 червня 2016 року. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зробив відновлювальний ремонт транспортного засобу Nissan Armada, д/н [NUMBER], на загальну суму 19 742,40 грн., що підтверджено актом виконаних робіт №АТ-0000006 від 20 квітня 2016 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №10 від 20 квітня 2016 року. Ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого . Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У ст. 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. За таких обставин, оскільки вартість матеріального збитку власнику автомобіля Nissan Armada, д/н [NUMBER], складає 19 742,40 грн., страховою компанією позивачу сплачено 8662,35, тому до стягнення з відповідача [PERSON] підлягає сума в розмірі 11080,05 грн. (не відшкодована частина збитку). За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.п.2,3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї та близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування вимог, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності та визначає в розмірі 1 000 грн. При цьому визначений розмір грошового відшкодування є співмірним із заподіяною шкодою, оскільки автомобіль позивача отримав пошкодження, позивач вчиняв дії для приведення автомобіля у первісний стан, що впливало на усталений спосіб життя, та не відшкодування відповідачем завданих його неправомірними діями збитків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 315,56 грн.

Outcome: partial