Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У червні 2015 року приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію, посилаючись на те що, 24 жовтня 2012 року між ПАТ «АЕС Київобленерго», правонаступником якого є позивач ПАТ «Київобленерго» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 220057258 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Відносини, які виникають між Споживачем електричної енергії [PERSON], та Енергопостачальником позивачем приватного акціонерного товариства «Київобленерго» регулюються Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими постановою КМ України від 26.07.1999 р. за № 1357 і є обов'язковими для виконання кожною із сторін. Як зазначив в позовній заяві позивач [PERSON], були порушені умови договору, Боржник використану електроенергію не оплачує в повному обсязі так; - 26.05.2014 р. були зняті показники лічильника, які становили 353289.3 кВт.г. що вказано у наряді на відключення та в акті припинення відпуску електроенергії від 27.05.2014 р. Таким чином Боржником було використано електроенергії на суму 79 706 грн. 48 коп. Позивачем 02.09.2014 р., Боржнику було направлено претензію, на яку він не відреагував та суму коштів не сплатив. Нарахування проводяться на підставі Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого постановою НКРЕ № 498 від 23.04.2012 р. у відповідності до тарифів для населення затверджений постановою НКРЕ від 23.05.2014 р. № 749 зі змінами. Позивач вважає, що у відповідності до ст. ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, але Відповідач [PERSON], в добровільному порядку заборгованість за спожиту електроенергію не сплачує позивачу. Тому позивач приватне акціонерне товариство «Київобленерго» просить суд, стягнути з Відповідача [PERSON], на користь приватного акціонерного товариства «Київобленерго» борг за спожиту електроенергію за договором 220057258 від 24.10.2012 року в сумі 79 706,48 грн., та судовий збір. В судове засідання з'явився представник позивача, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Ухвалою суду від 04 жовтня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом відповідно до договору 220057258 від 24.10.2012 року, про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS], який був укладений між ПАТ «АЕС Київобленерго», правонаступником якого є позивач ПАТ «Київобленерго» та відповідачем [PERSON], останній повинен був сплачувати кошти за використовувану ним електроенергію відповідно до договору № 220057258. Відповідно до ч.8 ст. 110 ЦПК, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати, які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися за місцем виконання цих договорів. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надана і, другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором. споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 2.3.3 Договору Споживач зобов'язаний оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку № 4 та 6 Договору. Як зазначив позивач та судом встановлено з матеріалів справи позивач [PERSON], порушуючи умови договору в повному обсязі не сплачується борг за використану ним електроенергію відповідно до договору № 220057258. В зв'язку з чим позивачем 02 09.2014 р. Боржнику було направлено претензію, на яку він не відреагував та суму коштів не сплатив. П. 20 ПКЕЕн передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію вноситься на протязі 10 днів з дати отримання рахунку. Позивачем 26.05.2014 р. були зняті показники лічильника, які становили 353289.3 кВт.г, що вказано у наряді на відключення та в акті припинення відпуску електроенергії від 27.05.2014р. Нарахування проводяться на підставі Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого постановою НКРЕ № 498 від 23.04.2012 р. у відповідності до тарифів для населення затверджений постановою НКРЕ від 23.05.2014 р. № 749 зі змінами. Беручи до уваги та враховуючи вище викладене відносини, які виникли між Споживачем електричної енергії [PERSON], та Енергопостачальником позивачем приватного акціонерного товариства «Київобленерго» регулюються Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими постановою КМ України від 26.07.1999 р. за № 1357 і є обов'язковими для виконання кожною із сторін. Боржником [PERSON], було використано електроенергії на суму 79 706 грн. 48 коп. Відповідно до ст. ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, але Відповідач в добровільному порядку заборгованість за спожиту електроенергію не сплачує. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 67, 68, 69 ЖК України. Законодавством з питань плати за комунальні послуги не передбачено застосування передбачених цивільним законом наслідків порушення зобов'язань щодо сплати неустойки та інших видів відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі суми несплачених платежів за користування відповідачем електроенергією на суму 79 706 грн. 48 коп. При цьому суд погоджується з доводами позивача щодо стягнення боргу за весь період, як такими, що основані на законі. Виходячи з наведеного на підставі ст. ст. 66, 67, 68, 69, 156, 162 191 ЖК України, ст. ст. 11, 509, 526, 714 ЦК України,

Outcome: approved