Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У травні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що за рішенням суду розмір стягнутих з нього на користь відповідача аліментів на утримання було змінено на 1/10 частку доходу; у нього мається заборгованість по сплаті аліментів в сумі 8790,72грн станом на 01.12.2013р., але вона утворилася внаслідок його тяжкого матеріального становища і можливості її погасити він не має. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; представник відповідача - проти позову заперечила, вважаючи його безпідставним, оскільки заборгованість утворилася через приховання платником аліментів того факту, що він є пенсіонером та отримує пенсію, а твердження про утримання сина-інваліда не відповідають дійсності. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.05.2007р. з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 75грн щомісячно, на період строку інвалідності. В травні 2008р. за рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто 1/10 частину доходу, про що видано виконавчий лист №2-4-3137/2008р., за яким ВДВС Миколаївського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження. Згідно даних у розрахунках державного виконавця, зокрема, станом на 01.12.2013р. слідує, що за позивачем [PERSON] утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 8790,72грн. Відповідно до вимог ч.2ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як встановлено, позивач [PERSON] є пенсіонером, згідно довідки отримує пенсію за віком за списком №2 в розмірі 2442,84грн, інших доходів немає, за віком непрацездатний. Позивач несе витрати на утримання сина [PERSON], 1965р.н., який є інвалідом другої групи та потребує постійного стороннього догляду за станом захворювання. Вказані обставини підтверджуються показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], копіями довідки до акту МСЕК №012583 від 22.03.2007р., висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом внаслідок психічного розладу від 27.05.2013р., довідки УПФУ в Центральному районі м.Миколаєва від 14.07.2014р. Доводи проти позову спростовуються наведеними доказами та є непереконливими. Так, твердження про утворення боргу позивача через приховання ним свого статусу пенсіонера спростовується тим фактом, що про отримання платником аліментів пенсії зазначено у самому рішенні суду від 18.06.2008р. про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного як обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині звільнення [PERSON] від сплати 1/3 частки заборгованості за аліментами на користь [PERSON] (за виконавчим листом №2-4-3137/2008р. Центрального райсуду м.Миколаєва), що утворилася станом на 01.12.2013р. за період з липня 2008р.

Outcome: partial