Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

У травні 2019 року\~позивач звернувся в суд з позовом в якому просив: визнати дії відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за кредитним договором №2019573718 та вимагання сплати даного боргу незаконними; зобов`язати відповідача припинити зазначені порушення і зобов`язати відповідача усунути всі матеріальні наслідки своїх протиправних дій. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 13 липня 2018 року між ним та АТ «ОТП Банк» було укладено договір № 2019573718 щодо надання кредиту в сумі 5826 грн. на придбання товару. Дата остаточного повернення кредиту 13 липня 2020 року. Комісія за управління кредитом становить 0% від суми кредиту. Попередньо до початку дії договору кредиту позичальник сплатив 972 грн. в рахунок погашання кредиту. Повернення кредиту та передбачених договором процентів (у розмірі 0,01 одна сота відсотку за рік) у договорі обумовлено в окремому розрахунку та передбачено шляхом періодичних платежів, у строки, вказані у договорі. В даному документі сторонами обумовлено, що повернення кредиту в сумі 5826 грн. розбивається на 24 місяці до 13 липня 2020 року. При цьому - позичальник мусить щомісяця до 13-16 числа вносити суму в розмірі 374 грн. Також договором передбачено, що позичальник може погашати кредит достроково, сплачуючи до встановленої дати більші, ніж зазначені суми 374 грн. При цьому договором передбачено, що у разі погашання кредиту окремими платежами в сумі 971 грн. кожного з них до 13 числа кожного місяця, а сумарно повністю до 14 січня 2019 року інші послуги банку (додаткові послуги банку згідно з тарифами), плата по кредиту (щомісячно комісія) не сплачуються і становлять 0 грн. Позивач належно виконав умови договору в частині своєчасного повернення частини кредиту в розмірі по 971 грн. до настання кінцевого строку періодичного платежу, тобто 8 січня 2019 року було повністю виплачено кредит банку. Але, після повного виконання грошового зобов`язання банк почав направляти позивачу, членам його сім`ї та навіть знайомим, численні дзвінки та смс-повідомлення з вимогам сплатити якийсь борг, потім пішли прямі погрози. 29 березня 2019 року позивач звернувся до юридичної особи АТ «ОТП Банк», що знаходиться в м. Києві за адресою вул. Жилянська, 43, з проханням надати письмово свої вимоги та обґрунтувати їх однак відповіді не послідувало, банк почав частіше погрожувати по телефону. Був змушений звернутись до суду. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24 травня 2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання по справі (а.с.25-26). 01 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.61). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач АТ «ОТП Банк», який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, в судове засідання свого представника повторно не направив, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 31.01.2019 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наданих доказів, що відповідає вимогам ст.ст.280, 281 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Так, 13 липня 2018 року між [PERSON] та АТ«ОТП Банк» було укладено договір № 2019573718 щодо надання кредиту в сумі 5826 грн. на придбання товару (а.с.18). Згідно орієнтовного графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, вбачається, що щомісячна комісія на суму кредиту починає нараховуватися лише з сьомого місяця кредитування, до цього вона відсутня. Відповідно до п.1.1. вказаного договору, дата остаточного повернення кредиту 13 липня 2020 року, строк на який надається кредит визначено графіком платежів, предоплата позичальника 972 грн. Відповідно до\~\~статей\~\~1049,1050, 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова\~\~установа\~\~(кредитодавець) зобов`язується надати\~\~грошові кошти (кредит) позичальникові\~\~у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо\~\~договором встановлений\~\~обов`язок\~\~позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати\~\~дострокового повернення\~\~ частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов`язання згідно зі статтею 526\~ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до\~\~умов договору\~\~та вимог цього Кодексу\~ інших актів цивільного законодавства. За правилами ст.611 ЦК України, у разі\~\~порушення\~\~зобов`язання настають\~\~правові наслідки встановлені\~\~договором, або законом. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання перед позивачем щодо надання кредиту, що в свою чергу позивачем не оспорюється. [PERSON] на виконання договору № 2019573718 від 13.07.2018 року окрім внесеної передоплати. вніс на погашення кредиту в розмірі 972 грн (а.с.75): 971 грн. згідно дублікату квитанції № 0.0.1101423844.1 від 06 серпня 2018 року; 971 грн. згідно дублікату квитанції № 0.0.1127698152.1 від 08 вересня 2018 року; 971 грн. згідно дублікату квитанції № 0.0.1143843574.1 від 25 вересня 2018 року; 971 грн. згідно дублікату квитанції №0.0.1179943645.1 від 08 листопада 2018 року; 971грн. згідно дублікату квитанції № 0.0.1179943670.1 від 08 листопада 2018 року; 971 грн. згідно дублікату квитанції № 0.0.1231691948.1 від 08 січня 2019 року. Таким чином всього до 08.01.2019 року позичальником внесено в рахунок погашення кредитного договору № 2019573718 від 13.07.2018 року 5826 грн. Разом з тим, згідно паспорту споживчого кредиту, що є додатком до договору споживчого кредиту та підписаного сторонами, споживач має право достроково повернути споживчий кредит, без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням. Договором про споживчий кредит може бути встановлений обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа. Як встановлено, кредитний договір № 2019573718 від 13.07.2018 року не містить відомостей про встановлений обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа. З орієнтовного графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, що є додатком до паспорту споживчого кредиту, вбачається, що станом до 14.01.2019 року платежі за надані супутні послуги банком не передбачались ( а.с.20). Отже, оскільки позичальник виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту, виплативши його достроково, то вимоги позивача про визнання дій банку щодо нарахування заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими. Крім того,\~при розгляді\~справи відповідачем\~не виконана\~ухвала суду\~від 24\~травня 2019\~року в\~частині витребування детального розрахунку\~заборгованості [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~2019573718\~від 13 липня 2018 року. Відзиву або клопотань відповідачем не надано, будь - яких доказів на спростування позовних вимог не подали, незважаючи на тривалість розгляду справи. Вказане свідчить про те, що сторона відповідача на власний розсуд не скористалася правом щодо надання доказів на спростування позовних вимог. Відповідно до п.5 ч.1\~ст.3 ЦК України\~однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша\~статті 8 Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі\~Конституції\~і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд. Згідно з пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язати відповідача усунути всі матеріальні наслідки своїх протиправних дій, оскільки наявність таких матеріальних наслідків під час судового розгляду не встановлено. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial