Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У травні 2019 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 09.08.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% (базова ставка) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява № б/н від 09.08.2011 року разом із запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого у останньої утворилася заборгованість перед позивачем станом на 31.03.2019 року у розмірі 29 871, 08 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 472, 11 грн., заборгованості за пенею на прострочене зобов`язання у розмірі 22 450, 35 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 3050, 00 грн., а також штраф згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500, 00 грн. (фіксована частина), штраф у розмірі 1398, 62 грн. (процентна складова). З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. Позивачем була подана до суду позовна заява у новій редакції, в якій викладено більш змістовне обґрунтування позовних вимог, проте остаточний їх розмір залишився без змін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2019 року (головуючий суддя Лукінова К.С.) позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів із дня отримання копії ухвали. 02.09.2019 року недоліки було усунуто позивачем. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку із закінченням строку повноважень судді Лукінової К.С., яка була відряджена до суду на 1 рік, справу передано судді [PERSON] Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року справа прийнята в провадження судді [PERSON] Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11 грудня 2019 року суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді подання про звільнення з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справа передана судді [PERSON] Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року справа прийнята в провадження судді [PERSON] Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 29 липня 2020 року за № 2299/3дп/15-20, суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із внесенням подання про звільнення судді з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 28.12.2020 р. справа передана судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2021 року справа прийнята в провадженні судді Кондрашова І.А., ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На її адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом, 09.08.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом також встановлено, що відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем станом на 31.03.2019 року у розмірі 29 871, 08 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до змісту ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно змісту ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За змістом ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. З аналізу наведених норм слідує, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Як вбачається із заяви-анкети № б/н від 09.08.2011 року, остання містить лише анкетні дані відповідача. Розміру кредитного ліміту, інших істотних умов кредитування, зокрема, розміру та порядку нарахування неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором, порядок нарахування заборгованості у випадку прострочення кредиту, анкета-заява не має. Натомість є посилання на Умови та Правила надання банківських послуг, Правила надання послуг (виконання робіт), Тарифи банку, з якими ознайомився відповідач шляхом підписання заяви-анкети. Проте заява-анкета не містить доказів того, які саме Умови, Правила і Тарифи банку розуміла відповідач, ознайомилась та погодилась із ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту, неустойку (пеня), у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Відповідно до норми ч. 1 ст. 654 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Критерієм виділення з усіх цивільно-правових договорів договору приєднання є не природа зобов`язань, що виникли, як це має місце при диференціації договірних зобов`язань і не характер діяльності однієї із сторін (публічний договір), а спосіб укладення договору, а саме шляхом приєднання однієї зі сторін до умов договору, які визначені другою стороною в формулярах або інших стандартних формах, які мають конкретизований, сталий зміст, тобто не змінюються протягом тривалого часу, мають певну формалізацію. На переконання суду, застосування до виниклих правовідносин правил, передбачених ч.ч. 1-2 ст. 634 ЦК України, відповідно до яких сторона в спрощеному порядку може укласти кредитний договір шляхом приєднання до умов та правил надання банківських послуг, є неможливим, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком анкета-заява № б/н від 09.08.2011 року, копія Умов та правил надання банківських послуг, Тарифи, що містяться на сайті позивача, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Саме таких правових висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 382/327/18-ц, у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредитних коштів, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2472, 11 грн. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач має право вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язки із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі цього, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2472, 11 грн. Щодо вимог про стягнення, пені та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, суд відзначає таке. В анкеті - заяві № б/н від 09.08.2011 року відсутня інформація про розмір пені, комісії, штрафів, а оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку - не є складовою кредитного договору, суд не може застосувати їх як підставу для нарахування пені, штрафів та їх примусового стягнення. Між тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач була належним чином ознайомлена із довідкою про умови кредитування (а.с. 8), в якій у систематизованому, доступному вигляді зазначено розмір пені при порушенні кредитних зобов`язань, розмір штрафу та комісії. Наведене свідчить, що відповідач під час укладання кредитного договору мала можливість ознайомитись із основними умовами кредитування та була обізнаною про розмір пені, штрафу та комісії у разі прострочення кредиту, що підтверджується її підписом у даній довідці. Суд приймає до уваги цю довідку та зазначає, що на відміну від мінливих Умов, Правил банківського обслуговування, Тарифів банку, довідка про умови кредитування має сталий зміст та викладена у доступній формі, зрозумілій для позичальника, яка мала можливість ознайомитись із нею, підписуючи її власноручним підписом при оформленні кредиту, тому вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 22 450, 35 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 3050, 00 грн., штрафу у розмірі 1398, 62 грн. (процентна складова), є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимога про стягнення штрафу згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500, 00 грн. (фіксована частина), задоволенню не підлягає, оскільки у довідці про умови кредитування є інформація лише про розмір штрафу як процентної складової, а саме штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Інформація про розмір штрафу у фіксованій частині довідка про умови кредитування не містить. Отже, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягнення заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 472, 11 грн., заборгованість за пенею у розмірі 22 450, 35 грн., заборгованість з пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 3050, 00 грн., та штраф у розмірі 1398, 62 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 888,34 грн. необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial