Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому змінивши підстави, просила суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті її матері [PERSON], яка померла 01 серпня 2016 року у м.\~Кіровське Донецької області. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що 01 серпня 2016 року померла її мати [PERSON] у м. Кіровське Донецької області, яке віднесене до населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція, тому органи місцевого самоврядування на такій не здійснюють свої повноваження. Позивач з 2015 року є особою, яку взято на облік як внутрішньо переміщену. Свідоцтво про смерть своєї матері позивач змогла отримати лише 17 лютого 2017 року та лише 28 квітня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки такою пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки у позивача не було свідоцтва про смерть спадкодавця, таке вона отримала лише 17 лютого 2017 року, вважає, що саме такі обставини є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, у звязку з чим просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, додатково пояснили, що позивачу буде достатньо одного місяця для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти вимог позову заперечував, наполягав на відмові у позові, оскільки позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не представлено доказів на підтвердження тих обставин, на які посилається позивач. При цьому посилався на те, що [PERSON] за життя складено заповіт на свого онука, який і має бути належним відповідачем у справі, а також, оскільки таким до Соледарської державної нотаріальної контори 04 квітня 2017\~року подану заяву про відмову від прийняття спадщини, то саме там відкрито спадкову справу, і розгляд справи повинен бути проведений в указаному місці. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, учасники процесу вважали за можливе проветси розгляд справи за його відсутністю. Оскільки рішення у справі жодним чином не може зачіпати права та обовязки третьої особи, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю такого. Виконуючи вимоги, передбачені ст. ст. 10, 212-214 ЦПК України, суд виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 15 лютого 2017 року серії І-НО №\~984096 [PERSON] померла 01 серпня 2016 року у м. Кіровське Донецької області, про що складений відповідний актовий запис від 15\~лютого 2017 року № 301. Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10 вересня 2016 року [PERSON] 07 травня 1970\~року змінила прізвище на [PERSON] За життя, відповідно до заповіту від 04 червня 2010 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] 04 квітня 2017 року [PERSON] до державного нотаріуса Соледарської державної нотаріальної контори подано заяву, в якій він зазначив, що йому відомо про заповіт складений [PERSON] на нього, однак спадщину у встановлений законодавством строк він не прийняв, до суду з питанням встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Відповідно до довідки від 26 квітня 2017 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] взята на такий облік як внутрішньо переміщена особа із м. Кіровське Донецької області. Згідно з пенсійним посвідченням від 28 лютого 2011 року серії АГ № 961523, [PERSON] з 09\~липня 2009 року по довічно є пенсіонером за віком. На запит суду від приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] надійшли відомості щодо спадкової справи після смерті [PERSON] Так, відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 17 липня 2017 року після смерті [PERSON], яка померла 01 серпня 2016 року, у спадковому реєстрі інформація відсутня. [PERSON] 28 квітня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою, в якій вказала, що 01\~серпня 2016 року у віці 82 роки померла її мати [PERSON], яка на день смерті зареєстрована за адресою: мікрорайон Гірнянський, 12 «а», м. Кіровське, Донецька область. Їй, [PERSON], відомо, що вона є спадкоємцем після її смерті. Шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила. У шестимісячний строк вона не подавала заяву про прийняття спадщини для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори. Просила надати їй розяснення, яким чином їй одержати свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію її матері. Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] на заяву [PERSON] надано відповідь, відповідно до якої, у звязку з тим, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, вона має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право \~прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини врегульовані у ст. 1272 ЦК України, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Під час розгляду справи судом установлено відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, а також відсутність відкриття спадкової справи згідно з Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 17 липня 2017 року після смерті [PERSON], яка померла 01 серпня 2016 року. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з того, що у даній справі належним відповідачем є саме територіальна громада, оскільки, хоча і спадкодавцем за життя складено заповіт, однак спадкоємець за заповітом у встановлені строки не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщина, а подана ним до нотаріальної контори заява про відмову від спадщини судом не приймається як належна відмова від спадкових прав, у звязку з тим, що така подана поза межами строків на прийняття спадщини. Отже спадкоємець за заповітом є таким, що спадщину не прийняв. Щодо необхідності застосування положень ст. 1270 ЦК України, то суд виходить з того, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом є пенсіонером, отже непрацездатною дитиною спадкодавця, тому у неї наявне право на обовязкову частку у спадковому майні і вона зобовязана була звернутися із заявою про прийняття спадщини у передбачені указаною нормою матеріального права строки. Отже право на спадщину, як це визначено ст. 1223 ЦК України у позивача не виникало у звязку із не прийняттям спадщини спадкоємцем за заповітом. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла 01 серпня 2016 року у м. Кіровське Донецької області, яке за розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, свідоцтво про смерть [PERSON] як особа, яка внутрішньо переміщена, отримала у м. Маріуполі лише 17 лютого 2017 року, обовязковою умовою для подачі заяви про прийняття спадщини є таке свідоцтво про смерть, слід дійти висновку, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин і їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, який на розсуд суду має становити 1 місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили. З приводу доводів представника відповідача щодо необхідності звернення [PERSON] із позовом за місцем подачі заяви [PERSON] як спадкоємця за заповітом про відмову від спадщини, то суд виходить з того, що у справі спір виник з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на пенсію спадкодавця, при цьому, враховуючи зміст ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», позивачем подано вперше заяву до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], оскільки така відповідно до довідки від 26 липня 2017 року взята на облік у м. Маріуполі як внутрішньо переміщена особа та перебувала на обліку з 2015 року, тому слід дійти висновку, що місцем відкриття спадщини є саме м.\~Маріуполь, так як зазначено судом вище про не прийняття заяви [PERSON] про відмову від спадщини, у звязку з тим, що вона подана поза межами строків на прийняття спадщини, тому відсутні спадкоємці, які зверталися із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], таким чином належним відповідачем у справі є відповідна територіальна громада міста, якою на думку суду правомірно є Маріупольська міська рада, у звязку з чим позов правомірно поданий за правилами ст. 109 ЦПК України за місцем знаходження відповідача. На позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають лише із приводу нерухомого майна, однак у справі спадкове майно складається із пенсії спадкодавця. Визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, у звязку із проведенням у м. Кіровське Донецької області антитерористичної операції, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 ЦК України.

Outcome: approved