Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У травні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати припиненими правовідносини по Кредитному договору №4 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЛ» та Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» 01.06.2010; визнати припинененими правовідносини по Договору поруки № 4/П-1 від 01.06.2010 укладеного між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] та витрати пов'язані з оплатою судового збору покласти солідарно на відповідачів, посилаючись на ті підстави, що між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «АТЛ» було укладено Кредитний договір №4 від 01.06.2010. Відповідно до умов договору Банк надає ТОВ «АТЛ» кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, що складає 105000000 грн. 00 коп., а ТОВ «АТЛ» зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Банку Кредит не пізніше 31.05.2012, а також сплатити плату за користування Кредитом у розмірі 15 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №4 від 01.06.2010 між ТОВ «АТЛ» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено Іпотечний договір, серія та номер: 2729, від 01.06.2010, з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до умов Іпотечного договору 2729 від 01.06.2010 та укладених договорів про внесення змін та доповнень Іпотекодавець (ТОВ «АТЛ») передає Іпотекодержателю в наступну іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно. В подальшому між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було кладено Договір поруки № 4/П-1 відповідно до якого [PERSON] поручається перед ПАТ «ВТБ Банк» за виконання ТОВ «АТЛ» зобов'язань, що виникли на підставі вищезазначеного Кредитного договору. 10.09.2015 ПАТ «ВТБ Банк» в рахунок виконання зобов'язань по кредитному договору, здійснив звернення стягнення в позасудовому порядку на Предмет іпотеки (Нежилі приміщення (в літ. А), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: нежилі приміщення з №1 по №25 (групи приміщень №1) другого поверху, з №1 по №4 (групи приміщень №1) надбудови загальною площею - 1194, 50 кв. м. на підставі рішення індексний номер: 24320003 від 10.09.2015 державного реєстратора шляхом реєстрації права власності на підставі Іпотечного договору, задовольнивши свої вимоги по кредитному договору. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ВТБ Банк» у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надавши заперечення у письмовому вигляді, позовні вимоги вважає безпідставними, пояснивши що процедури позасудового врегулювання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки не завершена з вини позивача. Представник відповідача ТОВ «АТЛ» у судовому засіданні проти позовних вимог не заперчував, пояснивши, що ПАТ «ВТБ Банк» здійснив звернення стягнення на предмет Іпотеки за Іпотечним договором від 01.06.2010 в позасудовому порядку, яке є завершеним, і, таким чином, задовольнив власні вимоги за основним зобов'язанням - Кредитним договором №4 від 01.06.2010, що є фактично наслідком припинення правовідносин за основним зобов'язанням. Враховуючи те, що порука є акцесорним (додатковим) зобов'язанням по відношенню до основного (кредитного) зобов'язання, та є дійсною до припинення основного зобов'язання, існують правові підстави вважати, що договір поруки в даному випадку також може бути визнаний судом припинений. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «АТЛ» було укладено Кредитний договір №4 від 01.06.2010. Відповідно до умов договору Банк надає ТОВ «АТЛ» кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, що складає 105000000 грн. 00 коп., а ТОВ «АТЛ» зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Банку Кредит не пізніше 31.05.2012, а також сплатити плату за користування Кредитом у розмірі 15 % річних (т. І., а.с. 8-). Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №4 від 01.06.2010 між ТОВ «АТЛ» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено Іпотечний договір, серія та номер: 2729, від 01.06.2010 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А., з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до умов Іпотечного договору 2729 від 01.06.2010 та укладених договорів про внесення змін та доповнень Іпотекодавець (ТОВ «АТЛ») передає Іпотекодержателю в наступну іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення № 855 (вісімсот п'ятдесят п'ять) (в літ. А) - магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. загальною площею 447,90 кв. м.; нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 732, 8 кв.м.; нежилі приміщення (літ. А), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: нежилі приміщення з №1 по № 25 (групи приміщень №1) другого поверху, з №1 по №4 (групи приміщень №1) надбудови загальною площею - 1194, 50 кв. м.; нежиле приміщення, магазину сервісного центру з технічним обслуговуванням автомобілів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 844,3 кв.м.; нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. цегляна, зазначена в плані літ. А-2, загальною площею 857,7 кв.м. (т. І., а.с. 82-88). 01.06.2010 ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було кладено Договір поруки № 4/П-1 відповідно до якого [PERSON] поручається перед ПАТ «ВТБ Банк» за виконання ТОВ «АТЛ» зобов'язань, що виникли на підставі вищезазначеного Кредитного договору (т. І., а.с. 95-98). 10.09.2015 ПАТ «ВТБ Баанк» в рахунок виконання зобов'язань по кредитному договору, здійснив звернення стягнення в позасудовому порядку на Предмет іпотеки (Нежилі приміщення (в літ. А), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: нежилі приміщення з №1 по №25 (групи приміщень №1) другого поверху, з №1 по №4 (групи приміщень №1) надбудови загальною площею - 1194, 50 кв. м. на підставі рішення індексний номер: 24320003 від 10.09.2015 державного реєстратора шляхом реєстрації права власності на підставі Іпотечного договору (т. І., а.с. 124-129). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет потеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Частиною 3 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»). За змістом ст.ст. 1, 33, 36 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет тотеки призводить до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням. При цьому, використання позасудового врегулювання способу звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умови іпотечного договору, яка містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, незалежно від наявності інших предметів іпотеки по іншим іпотечним договорам, призводить в силу ст.ст. 1, 33, 36 ЗУ «Про іпотеку» до задоволення вимог іпотекодержателя по основному зобов'язанню. Тобто, ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» обмежує права іпотекодержателя, після завершення позасудового врегулювання, на продовження стягнення заборгованості по кредитному договору, договору іпотеки так інших забезпечувальних зобов'язаннях, як в судовому порядку так і позасудовому порядку, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі шляхом наступного набуття Банком права власності на інші предмети іпотеки на підставі окремих іпотечних договорів, укладених в забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору, по якому вже відбулося задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом набуття права власності в позасудовому порядку на предмет іпотеки. Згідно з ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. Тобто положеннями ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» передбачено спеціальні підстави припинення зобов'язань щодо виконання основного (кредитного) зобов'язання, яке було забезпечено іпотечним договором. Під час судового розгляду справи ПАТ «ВТБ Банк» неодноразово стверджував про не завершення процедури позасудового врегулювання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» здійснив за собою реєстрацію права власності на об'єкт іпотеки за адресою: [ADDRESS]. У грудні 2015 р. ТОВ «АТЛ» оскаржило рішення державного реєстратора Міністерства юстиції України до Окружного адміністративного суда м. Києва. 12.10.2016 Окружним адміністративним судом м. Києва прийнято постанову, по справі №826/26585/15, якою в позовних вимогах ТОВ «АТЛ» відмовлено повністю. Постанова не оскаржувалась в апеляційному порядку. Крім того, ПАТ «ВТБ Банк» заявив, що ним в жовтні - грудні 2015 р. зареєстровано право власності на інші об'єкти іпотеки за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]. 28.12.2015 господарським судом м. Києва ухвалено постанову по справі №910/30921/15 про визнання банкрутом ТОВ «АТЛ» та відкриття ліквідаційної процедури. Встановлено, що строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрота та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважати таким, що настав з 28.12.2015 (т. ІІ., а.с. 16). 28.12.2015 на офіційному сайті Вищого господарського суду України: http://vgsu.arbitr.gov.ua/ було опубліковано оголошення № 26864 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ» (код ЄДРПОУ: 32312185) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи та беручи до уваги те, що ТОВ «АТЛ» визнано банкрутом 28.12.2015, процедура позасудового врегулювання в розумінні ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» є завершеною, що є підставою для припинення правовідносин за кредитним договором та договором поруки. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. У судовому засіданні сторонами суд не повідомлено, про те, що Банк не надсилав вимоги [PERSON], не звертався до суду. Тобто, в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України існують підстави для припинення правовідносин поруки. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими на законі, доведені матеріалами справі та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів солідарний обов'язок пропорційно відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 1104 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved