Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] , про захист прав споживачів, в обґрунтування якого зазначив, що він 24.04.2018 року через веб-сайт olx.ua придбав у відповідача за 13700,00 грн. смартфон марки Apple iPhone 7 Plus Silver 32Gb, серійний номер F2LSH2JGHG01, IMEI [NUMBER] , який отримав через поштовий сервіс «Нова Пошта» з зворотною доставкою грошових коштів в зазначеній сумі. Проте, відразу після придбання, вказаний телефон почав некоректно працювати, виявилися технічні несправності в операційній системі, пристрій перегрівався і швидко розряджався, а тому фактично телефоном неможливо було користуватися відповідного з його цільовим призначенням. 22.05.2018 року [PERSON] звернувся до продавця смартфону ФОП [PERSON] з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 13700,00 грн. та забрати назад товар з істотними недоліками. Товар був прийнятий продавцем на діагностику згідно акту-приймання передачі від 07.05.2018 року. Прийнявши смартфон на діагностику, відповідач підтвердив свої гарантійні зобов`язання щодо придбаного товару. У відповідь на свою вимогу, споживач отримав повідомлення від 26.08.2018 року, згідно якого Сервісним центром проведена діагностика зазначеного пристрою, за результатами якої було встановлено, що технічні характеристики товару відповідають заявленими виробником. Також у листі зазначено, що смартфон було направлено покупцю через «Нову Пошту», але у зв`язку з тим, що останній не звернувся до поштового відділення для отримання товару, його було повернуто відправнику і станом на теперішній час, телефон перебуває у ФОП. Проте, ФОП [PERSON] жодним чином не сповіщав покупця про відправку цього товару «Новою Поштою», не надавав номера товарно-транспортної накладної, за якою цей пристрій був відправлений на адресу покупця [PERSON] , а придбаний смартфон та грошові кошти у розмірі 13700,00 грн. знаходяться у ФОП [PERSON] . З метою досудового врегулювання виниклого питання, позивач звертався до контролюючих органів зі скаргами, які не привели до жодних результатів. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу смартфону від 25.04.2018 року; стягнути з відповідача на свою користь 13700,00 грн. - як вартість смартфону, який йому не було повернуто; 5000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати у вигляді послуг адвоката у розмірі 10654,75 грн. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. [PERSON] в судове засідання не з`явився. його представник в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, згідно вимог\~ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України\~зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~15, ч. 2 ст.\~16, ч. 1 ст.\~20\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч.1, 5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що 24.04.2018 року [PERSON] було придбано смартфон марки Apple iPhone 7 Plus Silver 32Gb, серійний номер F2LSH2JGHG01. IMEI [NUMBER] , через мережу інтернет, а саме через веб-сайт olx.ua у ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Вказаний Смартфон був надісланий покупцю через поштовий сервіс «Нова Пошта» з зворотною доставкою грошових коштів у розмірі 13700,00 гривень. Таким чином пристрій був придбаний за вказану суму грошових коштів, про що наявна відповідна квитанція про зворотну доставку грошових коштів сервісу ТОВ «Пост Фінанс», копію якої долучено до позову. Одразу після придбання телефону позивач звернувся до продавця смартфону ФОП [PERSON] з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 13800,00 грн., оскільки продавцем була надана недостовірна інформація щодо товару, зокрема, що вказаний телефон розлочений і перебуває на контракті в США до липня 2018 року, він неодноразово ремонтувався, екран неодноразово знімався, зірвані всі пломби, і у зв`язку з наявністю недоліків телефону, який перегрівався і некоректно працював. Відповідач Листом від 26.08.2018 року повідомив [PERSON] про те, що вимога останнього від 22.05.2018 року про повернення грошових коштів була розглянута, проте, згідно Акта прийому № ФА00-000143 від 158.05.2018 року, товар, а саме телефон марки Apple iPhone 7 Plus Silver 32Gb, серійний номер F2LSH2JGHG01, по факту передачі було прийнято сервісним центром HiTech для проведення діагностики на предмет виявлення несправностей та встановлення їх характеру. За результатами проведеної технічної діагностики, було прийнято висновок та проведено оновлення операційної системи, що підтверджується Актом дефекації технічного пристрою від 18.05.2018 року. Також, у вказаній відповіді продавця зазначено, що згідно Акту дефекації технічного пристрою від 18.05.2018 року, при зовнішньому огляді та діагностиці та тестуванні Apple iPhone 7 Plus Silver 32Gb було встановлено, що технічні характеристики товару відповідають заявленим виробником та опису відповідно до об`яви, за якою Покупець придбав вказаний телефон. Зазначена відповідь разом з придбаним телефоном була направлена Покупцю через службу доставки «Нова пошта», проте останній відмовився його забрати, у зв`язку з чим ФОП [PERSON] був вимушений переадресувати вказаний товар назад. Тому, відповідно до діючого законодавства України «Про захист прав споживачів», Продавець вимушений відмовити у задоволенні вимог щодо повернення грошових коштів, у зв`язку з відсутністю для цього підстав. Просив забрати придбаний товар та висновок про його діагностику у сервісному центрі, або вказати адресу, на яку можливо було б доставити товар. Відповідно до ч.6 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності товару, вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред`явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті. В порушення вищенаведеної статті, вимога [PERSON] розглядалася продавцем (відповідачем у справі) більше трьох місяців. Також судом встановлено, що станом на час звернення з вказаним позовом до суду та розгляду справи, придбаний [PERSON] смартфон марки Apple iPhone 7 Plus Silver 32Gb, серійний номер F2LSH2JGHG01, IMEI [NUMBER] не було повернуто позивачу, як і не було повернуто, сплачені за його вартість грошові кошти у розмірі 13700,00 гривень. З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Поваляєва В.О. двічі було надіслано адвокатський запит до ФОП [PERSON] з питанням надати докази щодо відправлення цього товару «Новою Поштою», які зі сторони відповідача залишені без реагування. Задля досудового врегулювання спірних відносин, адвокат позивача [PERSON] декілька разів звертався до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві запитами щодо ознак порушень законодавства про захист прав споживачів зі сторони ФОП [PERSON] по відношенню до [PERSON] , а крім того, 10.12.2018 року адвокат звернувся зі скаргою на порушення суб`єктом підприємницької діяльності законодавства України у сфері захисту прав споживачів, в якій просив надати дозвіл та провести перевірку ФОП [PERSON] дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, зобов`язати повернути грошові кошти за придбаний товар у розмірі 13700,00 грн. Вказане підтверджується долученими до позову копіями запитів та скарги. Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 06-4/13467 від 03.09.2018 року на звернення адвоката від 24.05.2018 року, фахівцями ГУ на підставі погодження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ФОП [PERSON] та під час перевірки встановлено, що 25.04.2018 року заявником у ФОП [PERSON] було придбано смартфон Apple iPhone 7 Plus 32 Gb Silver на суму 13700,00 гри., який був у використанні, з гарантійним терміном 14 днів. В період експлуатації товару покупцем було виявлено недолік у роботі приладу, у зв`язку з чим 11.05.2018 року останній звернувся до ФОП [PERSON] з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів за придбаний товару зв`язку з виявленими недоліками. Проте, ФОП [PERSON] відмовив у вчиненні таких дій, у зв`язку з тим, що гарантійний термін на смартфон Apple iPhone 7, придбаний [PERSON] минув, а Сервісним центром НіTech не було виявлено недоліків у роботі зазначеного приладу. Таким чином, за результатами проведення перевірки, фахівцями Головного управління не було встановлено порушень вимог чинного законодавства про захист прав споживачів з боку ФОП [PERSON] . Таким чином, дослідженими судом документами підстверджується і не спростовується відповідачем, що продавець не повідомив покупця, що придбаний товар був вживаним та піддавався ремонту, не повідомив, який саме гарантійний термін встановлений на цей товар виходячи з норм ст.8 Закону «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.1 ст.15 Закону «Про захист прав споживачів», Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами: позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучаї цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Відповідно до п.13 Постанови КМУ від 11.04.2002 року № 506 «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів»: «У разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, продавець зобов`язаний у триденний термін з дня одержання письмової заяви від споживача відправити такий товар на експертизу. Споживачеві видається акт приймання товару на експертизу за формою № 6-гарант (додаток 7). Експертиза проводиться за рахунок продавця. Якщо в результаті експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі товару споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування, дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (підприємству, яке виконує його функції)1 витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець) має право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що прийнявши товар на експертизу, що підтверджується долученим до позову Листом та Актом дефектації технічного пристрою, продавець ФОП [PERSON] тим самим підтвердив, що гарантій строк на цей товар не сплив. У відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Враховуючи вищевикладене, покупець має право відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» на : 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно матеріалів справи, а саме відповіді ФОП [PERSON] від 26.08.2018 року, останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а тому саме за вказаною двічі, а саме: 24.09.2018 року та 30.10.2018 року адвокат Ємець А.Ю., в інтересах [PERSON] звертався до ФОП [PERSON] \~з вимогою\~про:\~надання дублікату\~чека про\~купівлю 25.04.2018\~року смартфона\~марки Apple\~iPhone 7 Plus 32Gb, серійний номер [NUMBER] : [NUMBER] [PERSON] ; повідомити чи відправлявся [PERSON] смартфон, після його огляду сервісним центром HiTech 18.05.2018 року, якщо так, то просив надати відповідні підтверджуючі документи про відправку, якщо ні, то повідомити чому саме цей смартфон не був відправлений його власнику [PERSON] ; чому ІМЕІ [NUMBER] відсутній в базі даних Державного центру радіочастот України. Згідно матеріалів справи, вказані запити поштовою кореспонденцією було направлено на адресу ФОП [PERSON] та отримано адресатом, проте станом на час розгляду справи, залишені без реагування зі сторони останнього. Покупець має право на отримання дубліката чека та/або гарантійного талону виходячи з наступного. На підставі п.11 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». у разі втрати споживачем технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, їх відновлення здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Детальний порядок відновлення товарного чеку законодавством не встановлено, але відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення (п.6); друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років (п.10); надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» (п.15). Отже, з вищезазначених норм можна зробити висновок, суб`єкт підприємницької діяльності (продавця) має обов`язок надавати дані про продаж товару покупцеві. Оскільки товар був придбаний поза торговельним або офісним приміщенням і тому на правовідносини сторін розповсюджуються норми статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до частини 2 якої, у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) зобов`язаний надати споживачеві документ, який засвідчує факт укладення договору і є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків. З матеріалів справи вбачається та не було спростовано сторонами, що відповідачем ФОП [PERSON] не було надано [PERSON] ні чеку про купівлю товару, ні гарантійного талону, ні іншого договору, який би підтверджував факт купівлі товару. Разом з тим, продавець не заперечує факт продажу товару та навіть прийняв його на діагностику. Крім того, 15.04.2019 року адвокат Ємець А.Ю. вкотре звернувся до ФОП [PERSON] з вимогою зобов`язати повернути [PERSON] придбаним ним смартфон Apple iPhone 7. Зазначений лист відповідач отримав 18.04.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням, однак на сьогоднішній день ні товару ні грошових коштів позивач не отримав. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як зазначив ВСУ у постанові № 6-75цс13 від 18.09.2013 року, оцінка порушення договору як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідно наведених норм закону позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за товар грошових коштів, є законними і такими, що підлягають задоволенню. У\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст.23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., яку обґрунтовує тим, що беручи до уваги тривалість порушення своїх прав як споживача, а також те, що відповідачем не було вжито жодних заходів для того, щоб вирішити виникле питання в досудовому порядку, вказані вище події завдали [PERSON] моральних страждань, оскільки той зазнав значної моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях, погіршення стосунків з оточуючими і як наслідок погіршення здоров`я. [PERSON] мусив звертатись до юристів та адвокатів за правовою допомогою та до суду, що також негативно позначилось на його майновому стані. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою,\~\~належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Тобто, у спорах про захист прав споживачів діюче законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така шкода завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених\~статтями 7,\~440-1\~Цивільного кодексу\~Української РСР\~та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону «Про інформацію»), ст. 44 Закону «Про авторське право і суміжні права»; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З врахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки доказів, які підтверджують прямо чи опосередковано наявність будь-яких негативних наслідків і моральної шкоди заподіяної йому діями відповідачем суду не надано. Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач просить стягнути моральну шкоду в сумі 5000,00грн., однак обґрунтуванням даної суми є лише суб`єктивний висновок позивача, що саме вказана сума буде справедливою, проте будь-який обґрунтований розрахунок, а також докази, що свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди не надано. \~Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 641/5430/15-ц. Щодо вимог позивача про стягнення з ФОП [PERSON] на свою користь витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 та 2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи. В обґрунтування вимог, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, позивач посилався на долучені до матеріалів справи копію Договору про надання правової допомоги від 24.09.2019 року, Розрахунку витрат на правову допомогу, Акт здачі-прийманння наданих послуг від 07.05.2019 року, квитанцію від 07.05.2019 року про сплату послуг адвоката за надання правової допомоги у розмірі 10654,75 грн. Тобто, матеріалами справи доведено, що при зверненні з вказаним позовом до суду позивач був змушений звернутись за юридичною допомогою до адвоката Ємець А.Ю. та останнім було надано правову допомогу, розмір якої встановлений за домовленістю сторін, складає 10654,75 грн. Згідно наявних письмових доказів вимоги позивача щодо стягнення понесених ним витрат, пов`язаних з отриманням професійної правової допомоги є доведеними в розмірі саме 10654,75 грн. як заявлено у позові. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України №301/1894/17 від 17.10.2018 року. Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10654,75 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та з урахуванням правової позиції Великої палати Верховного суду України, висловленої у постанові від 21.03.2018 року справа №14-57 цс18, згідно яких з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial