Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

У травні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору та повернення грошових коштів, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача кошти за Замовленням-нарядом від 13.05.2020 року, укладеним між [PERSON] та ФОП [PERSON] у розмірі 2500 грн. та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є власником транспортного засобу «МАТІЗ», держ.номер [NUMBER] , про ремонт якого позивач з відповідачем уклав договір у формі замовлення-наряду від 13.05.2020 року. Відповідно до замовлення, СТО «Еталон» зобов`язалось виконати наступні роботи: розбирання/збирання задка авто вартістю 500,00 грн., рихтування крила заднього лівого 500 грн., фарбування крила та дверей задніх лівих 1500 грн., фарбування авто по колу (ручна робота) 2500 грн., всього по роботам 5000 грн., а також малярні матеріали 1000 грн. Загальна вартість робіт та матеріалів складає 6000 грн., 2000 грн. з яких позивач 13.05.2020 року сплатив авансом, а решту 4000,00 грн. сплатив 16.05.2020 року, коли забирав автомобіль для зустрічі родичів. Сторони домовилися, що 18.05.2020 року позивач привезе автомобіль для продовження ремонту. 18.05.2020 року позивач подзвонив відповідачу повідомити про те, що він привезе автомобіль для продовження ремонту, але відповідач відмовився прийняти автомобіль з невідомих причин. Після огляду автомобіля [PERSON] виявив що п.4 Замовлення-наряду від 13.05.2020, а саме фарбування авто по колу (ручна робота) 2500 грн. виконано не було, а сам автомобіль повернуто забрудненим ремонтними матеріалами. На прохання та вимоги зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги) та повернення грошей за роботу в розмірі 2500,00 грн., тобто, вартість робіт за п. 4 Замовлення-наряду, ніяких дій відповідачем протягом тривалого часу вчинено не було, на претензію відповіді надано також не було, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою та відповідно до положень ч.2 та ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживача» просив розірвати укладений з відповідачем договір та повернути сплачені кошти з відшкодуванням завданої моральної шкоди. Ухвалою суду від 02.07.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 02.07.2020 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , позивач є власником транспортного засобу МАТІЗ, державний номер [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є фізичною особою-підприємцем та займається, зокрема, технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів (а.с.15-17). Так, між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про ремонт належного позивачу автомобіля у формі замовлення-наряду від 13.05.2020 року. Відповідно до замовлення, СТО «Еталон» зобов`язалось виконати наступні роботи: п.1 розбирання/збирання задка авто вартістю 500,00 грн., п.2 рихтування крила заднього лівого 500 грн., п.3 фарбування крила та дверей задніх лівих 1500 грн., п.4 фарбування авто по колу (ручна робота) 2500 грн., всього по роботам 5000 грн., а також малярні матеріали 1000 грн. Загальна вартість робіт та матеріалів сторони погодили в розмірі 6000 грн. (а.с.7). Зазначена сума коштів сплачена позивачем в повному обсязі, зокрема 13.05.2020 року 2000 грн. в якості авансу при укладенні договору та 4000 грн. сплачені згодом, про що свідчать відповідний відбиток у Замовленні-наряді та розписка відповідача в отриманні коштів (а.с.7). Відповідно до обґрунтування позову та примітки здійсненої позивачем в замовленні-наряді від 13.05.2020 року, [PERSON] наполягає на невиконанні п.4 договору, зокрема фарбування авто по колу (ручна робота), вартість якої сплачено у розмірі 2500 грн. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Як убачається зі змісту п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач є споживачем виконаних відповідачем ремонтних робіт щодо належного йому автомобіля. Між тим, як зазначає позивач у своєму позові, проведений відповідачем ремонт автомобіля був здійснений не в повному обсязі, зокрема фарбування авто по колу (ручна робота) 2500 грн. виконано не було, а сам автомобіль повернуто забрудненим ремонтними матеріалами. Згідно ч.1 ст.857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Відповідно до ч.1, 3 ст.858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Згідно ч.ч.1,4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася, за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. В свою чергу, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 19.12.2019 року по справі №911/1570/18, доказування очевидності невиконання належним чином роботи за підрядним договором покладається на замовника. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до змісту ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, досліджуючи матеріали справи, судом установлено, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог щодо того, що проведений відповідачем ремонт автомобіля здійснено не в повному обсязі, не було надано суду жодного доказу, так само як і не було надано жодного доказу щодо того, що позивач звертався до відповідача з приводу усунення встановлених, на його думку, недоліків роботи останнього, зокрема повного виконання робіт, оскільки у справі відсутні докази надіслання письмової претензії. Долучені позивачем докази в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджують лише перелік та вартість замовлених робіт, однак жодних доказів щодо порушення прав позивача як споживача відповідачем, позивач суду не надав, а відтак суд приходить до висновку, що пред`явлені позивачем до відповідача позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, у задоволенні яких слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed