Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У\~травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та уточнивши позовні вимоги, просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 972 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 30.01.2021 року; стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти на додаткові витрати з утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], 30.01.2003року народження, у розмірі: ? частини від 39 975,00грн., за навчання у «Одеському приватному навчально-виховному комплексі «Загальньоосвітній школі І-ІІІ ступенів ліцеї» Просвіта», ? частини 23\~000,00 грн.; за відвідування «Одеської загальноосвітньої приватної школи І-ІІІ ступенів «Светоч», ? частини 50\~000,00грн. за відвідування Одеської приватної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеню [PERSON], ? частини 32\~150,00грн. за відвідування Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенюдошкільного навчального закладу «Інтелект», та ? частини 27\~654,00 грн. за відвідування ТОВ «Малої компютерної академії шаг». Загальна сума складає 86 389,5 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 11.12.2007року був розірваний. Зазначила, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2012 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року, з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00 грн. щомісячно починаючи з 15.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 30.01.2021 року. Зазначаючи про необхідність збільшення розміру аліментів, посилалася на ті обставини, що син повністю перебуває на її утриманні та є необхідність у щоденному забезпеченні його харчами і одягом, є і додаткові витрати, повязані з його освітою у приватних учбових закладах. При цьому посилалася на таку необхідність з підстав, що дитина потребувала особливого підходу, так як мала ознаки у відставанні розвитку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він надає матеріальну допомогу та належним чином виконує свої батьківські обовязки, приймає участь у вихованні сина не заперечував проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 972,00 грн., в іншій частині позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у звязку із перебуванням у нього на утриманні іншої родини та малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Зазначив, що на протязі пів року сплатив ряд платежів по сплаті аліментів по 970грн., відповідно до фіскальних чеків, доданих до матеріалів відзиву. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 01.11.2002року перебувала з [PERSON]В у шлюбі, який згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11.03.2008 року, актовий запис №552, 11.12.2007 року - був розірваний. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON]В є батьками [PERSON], [INFO], відповідно до Свідоцтво про народження від 13.03.2003 року, актовий запис №329. Дитина проживає разом із матірю. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2012 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року, з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00 грн. щомісячно починаючи з 15.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 30.01.2021 року.. Згідно\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З часу ухвалення Малиновським районним судом м. Одеси рішення від 20 липня 2012 року цивільне законодавство в частині аліментних зобов'язань батьків по утриманню неповнолітніх дітей зазнало суттєвих змін. Так, відповідно до ст. 182 СК України в редакції Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VІІІ, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець від 19.08.2008 року (ІПН [NUMBER]), хоча у відзиві вказує, що на даний час не має постійного місця працевлаштування, однак дана обставина не звільняє його від обовязку утримувати свою дитину, батьком якої він є. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, прив'язкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. За змістом ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Таке визначення поняття прожиткового мінімуму відповідно до статті 46 Конституції України закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень. Сину сторін - [PERSON], [INFO], виповнилось повних 15 років. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дитину: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1\~липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень.\~Відповідно мінімальний розмір аліментів у 2018році на\~дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року \~930 гривень, з 1\~липня \~972 гривні, з 1 грудня \~1013,5 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 972,00 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із частиною першою статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18) Постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» слід звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина потребує особливого підходу, так як мала ознаки у відставанні розвитку, шкільна програма засвоювалася ним погано, тому йому не було рекомендовано навчання в великих колективах загальноосвітніх шкіл, згідно із характеристикою, виданою «Одеською загальноосвітньою приватною школою І-ІІІ ступенів «Светоч» від 28.02.2012 року № 19. Дитина, [PERSON] відвідував з 01.09.2010 рік по 31.10.2013 року «Одеську загальноосвітню приватну школу І-ІІІ ступенів «Светоч», згідно із довідкою від 31.05.2018 року № 35, сплачено 39 975,00 грн. З 01.11.2014 року по 31.05.2015 року він навчався у «Одеському приватному навчально-виховному комплексі «Загальньоосвітній школі І-ІІІ ступенів ліцеї» Просвіта», згідно із довідкою від 06.06.2018 року № 24, сплачено 23\~000,00 грн. З 01.09.2015 року по 13.06.2016 рік відвідував Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенюдошкільний навчальний заклад «Інтелект», благодійний внесок 2500 грн., сплачено за навчальний рік 29\~650,00 грн., разом 32\~150,00 грн., згідно із довідкою від 13.06.2018 року № 87. З січня 2017 року [PERSON] [PERSON] відвідував Одеську приватну загальноосвітню школу І-ІІІ ступеню [PERSON], де сплачено за 2016-2017, 2017-2018 роки 50 000 грн., згідно із довідкою від 06.07.2018 року № 7. Позивачем щомісяця сплачується 1\~611,00 грн. за відвідування ТОВ «Малої компютерної академії шаг», згідно договором від 02.09.2016 року, де 14\~499,00 грн. сплачено за період навчання з вересня 2016 року до вересня 2017 року, 14\~499,00 грн. за договором від 11.07.2017 року, разом сплачено 27\~654,00 грн., згідно із довідкою від 06.07.2018 року № 143. Разом сума витрат на виховання дитини становить: 172\~779,00 грн., де участь кожного з батьків має становити по 1/2 частки. Тобто розмір частки, що має бути стягнутий з відповідача становить: 86 389,5 грн. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Таким чином, суд вважає за доцільне, в межах позовних вимог, враховуючи, що син відповідача потребує додаткових витрат, а відповідач працездатний, та має можливість сплачувати додаткову допомогу на утримання сина, стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина у розмірі 86 389,5 грн. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved