overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

у травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 56\~696 грн. 26 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву №б/н від 06.05.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 06.06.2017 року виникла заборгованість в розмірі 56\~696 грн. 26 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту 32 865 грн. 15 коп., нараховані відсотки за користування кредитом 4921 грн. 04 коп., нарахована пеня 15 734 грн. 06 коп., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 2676 грн. 01 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-8). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 56\~696 грн. 26 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

у травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 81\~458 грн. 24 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.05.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-24517-270513. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок №26258908664088 в національній валюті України гривні. Відповідно до п. 2.3 ч. 3 договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000 грн. 00 коп. Згідно п. 2.4 частини 3 договору. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонам у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач виконав взяті на себе зобовязання, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті України гривні, встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 50\~000 грн. Відповідач скористалась кредитною лінією, але станом на 04.04.2017 року не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 81\~458 грн. 24 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 0 грн. 00 коп., прострочене тіло кредиту 47 997 грн. 08 коп., заборгованість за відсотками 33 461 грн. 16 коп., заборгованість за комісіями 0 грн. 00 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 4) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 12 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 243, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини, що призвело до зникнення довіри один до одного. Шлюбно сімейні відносини не підтримують більше року, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують більше року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 05 жовтня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 495, зареєстрував шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Посилався, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини, через часті сварки по різним побутовим причинам. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з січня 2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з січня 2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 19 серпня 2006 року, він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на протязі останнього часу їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже більше трьох років вони проживають окремо, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, просив суд задовольнити його позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, просить суд не змінювати їй прізвище. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 322, від 19 серпня 2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] від 19 серпня 2006 року. (а.с 4). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER] від [INFO]. (а.с 3). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 21 лютого 2012 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне подружнє життя не склалося, вони з відповідачкою зовсім різні люди, в них різні погляди на життя, моральні та духовні цінності, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2016 року спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що сім»ю зберегти не можливо, тому, змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити. Судові витрати по справі просив покласти на нього. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила суд відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 34, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 21 лютого 2012 року. (а.с 5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 25 серпня 2017 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають двох дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вона мають різні характери та погляди та життя, із-за чого у низ постійно виникають скандали та непорозуміння. Сім»я носить формальний характер, оскільки шлюбних відносин вони не підтримують та спільного господарства не ведуть з 2013 року. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд справу слухати у його відсутність зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позов визнає. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2007 року у виконкомі Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 18, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 044779, від 25 серпня 2007 року (а.с 8). Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження, Серія I-БК № 024553 від 30 травня 2001 року та Серія 1-ОК № 163076 від 15 квітня 2010 року. (а.с.6,7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 28 серпня 2014 року, він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків. На даний час їх шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, просить суд не змінювати їй прізвище. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 288, від 22 серпня 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб виданим повторно, Серія [NUMBER] від 13 квітня 2016 року. (а.с 6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER] від 21 серпня 2015 року. (а.с 3). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 травня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 332. Під час шлюбу у сторін 10.10.2011 року народилася дитина син [PERSON]. Вказує, що шлюбні стосунки між сторонами припинені у звязку з різними поглядами на життя. Спору про місце проживання дитини немає. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, наполягає на розірванні шлюбу між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 14 травня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 332. Під час шлюбу у сторін 10.10.2011 року народилася дитина син [PERSON]. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Спір про місце проживання дитини відсутній. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved