Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи позов, вказує, що відповідач є батьком їхнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на сина [PERSON] . Однак, відповідач належним чином не сплачує аліменти, через що за період з 01 червня 2009 року по 30 квітня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 88318 грн. 94 коп. Посилаючись на вимоги ст.196 СК України, вказує, що має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості. Вказує, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2020 року становить 318804 грн. 79 коп., однак враховуючи, що сума пені не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по аліментах, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 85099 грн. 69 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Григорук С.В. позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на відсутність своєї вини у виникненні заборгованості по аліментах. Пояснив, що він кожного місяця сплачував аліменти у тому розмірі, який йому визначав державний виконавець, а тому своєї вини у виникненні заборгованості не вбачає. У визначений судом строк відповідач подав також відзив, у якому вказує, що з 2009 року він добровільно щомісяця сплачував аліменти на користь позивачки на сина [PERSON] і оригінали квитанцій віддавав безпосередньо державному виконавцю, який жодних претензій до нього з приводу наявності заборгованості не висловлював. Лише, у 2020 році, коли державний виконавець змінився, у нього виникла заборгованість по аліментах в сумі 58600 грн., яку він 22 червня 2020 року сплатив на користь позивачки. Оскільки його вина у виникненні заборгованості по аліментах відсутня, тому вимоги позивачки про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволенню не підлягають. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Козак І.О. проти позову заперечив, посилаючись на те, що відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах виключає можливість стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 червня 2009 року і до його повноліття. На підставі цього рішення 22 вересня 2009 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області видав виконавчий лист №2-1758/2009, який з 06 жовтня 2009 року перебуває на примусовому виконанні у Старокостянтинівському районному відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Згідно уточненого розрахунку державного виконавця від 21 травня 2020 року, який було ним проведено на підставі додатково наданих квитанцій, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 травня 2020 року становить 85099 грн. 69 коп. 22 червня 2020 року [PERSON] у адресованій державному виконавцю заяві повідомила останнього, що [PERSON] повністю сплатив їй борг по аліментах, штраф та виконавчий збір по червень 2020 року включно, в зв`язку із чим претензій до нього щодо виконання рішення суду не має. Згідно розрахунку державного виконавця від 11 лютого 2021 року заборгованість у [PERSON] зі сплати аліментів за період з 01 травня 2020 року по 11 лютого 2021 року відсутня. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а також оглянутими у судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження №15189748. Частиною 9 статті 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз норм ст.196 СК України дає підстави для висновку, що неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розрахунку державного виконавця від 21 травня 2020 року вбачається, що [PERSON] з жовтня 2009 року по 01 травня 2020 року сплачував аліменти на користь позивачки на сина [PERSON] , однак у меншому розмірі, ніж нараховано державним виконавцем. Посилання відповідача на те, що він сплачував аліменти у тому розмірі, який йому визначав державний виконавець, є безпідставними, не підтверджені належними доказами та не свідчать про відсутність його вини у виникненні заборгованості, оскільки, як пояснив у судовому засіданні [PERSON] , він чітко знав в якому розмірі йому присуджено до сплати аліменти, знав розмір своїх доходів, а тому не був позбавлений можливості вирахувати розмір аліментів необхідних до сплати. Крім того, на протязі 2009-2020 років він не звертався до державного виконавця щодо надання йому розрахунку заборгованості по аліментах, а коли за ініціативою позивачки такий розрахунок державним виконавцем було здійснено, відповідач у встановленому законом порядку його не оспорював, тим самим визнавши наявність заборгованості та її розмір. Показання свідка [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, про те, що [PERSON] щомісяця сплачував аліменти у тому розмірі, який йому визначав державний виконавець, та приносив квитанції про оплату державному виконавцю, не є належним доказом та не підтверджують відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Таким чином, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини [PERSON] , а тому він повинен нести відповідальність у виді неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При розрахунку пені суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З огляду на викладене, неустойка (пеня) за період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2020 року (межі заявлених позовних вимог) за несплату аліментів становить 318168 грн. 44 коп. Зокрема, за січень 2017 року - 10940,96 грн. (899,75 грн. х 1216 днів х 1%); за лютий 2017 року -10662,04 грн. (899,75 грн. х 1185 днів х 1%); за березень 2017 року - 10410,11 грн. (899,75 грн. х 1157 днів х 1%); за квітень 2017 року - 11665,36 грн. (1036 грн. х 1126 днів х 1%); за травень 2017 року - 11354,56 грн. (1036 грн. х 1096 днів х 1%); за червень 2017 року - 11033,40 грн. (1036 грн. х 1065 днів х 1%); за липень 2017 року - 12075,86 грн. (1166,75 грн. х 1035 днів х 1%); за серпень 2017 року - 11714,17 грн. (1166,75 грн. х 1004 дні х 1%); за вересень 2017 року - 11352,48 грн. (1166,75 грн. х 973 дні х 1%); за жовтень 2017 року - 12480,61 грн. (1323,50 грн. х 943 дні х 1%); за листопад 2017 року - 12070,32 грн. (1323,50 грн. х 912 днів х 1%); за грудень 2017 року - 11673,27 грн. (1323,50 грн. х 882 дні х 1%); за січень 2018 року - 10709,84 грн. (1258,50 грн. х 851 день х 1%); за лютий 2018 року - 10319,70 грн. (1258,50 грн. х 820 днів х 1%); за березень 2018 року - 9967,32 грн. (1258,50 грн. х 792 дні х 1%); за квітень 2018 року - 10182,18 грн. (1338 грн. х 761 день х 1%); за травень 2018 року - 9780,78 грн. (1338 грн. х 731 день х 1%); за червень 2018 року - 9366 грн. (1338 грн. х 700 днів х 1%); за липень 2018 року - 9758,55 грн. (1456,50 грн. х 670 днів х 1%); за серпень 2018 року - 9307,04 грн. (1456,50 грн. х 639 грн. х 1%); за вересень 2018 року - 8855,52 грн. (1456,50 грн. х 608 днів х 1%); за жовтень 2018 року - 8775,49 грн. (1518,25 грн. х 578 днів х 1%); за листопад 2018 року - 8304,83 грн. (1518,25 грн. х 547 днів х 1%); за грудень 2018 року - 7849,35 грн. (1518,25 грн. х 517 днів х 1%); за січень 2019 року - 7258,41 грн. (1493,50 грн. х 486 днів х 1%); за лютий 2019 року - 6795,43 грн. (1493,50 грн. х 455 днів х 1%); за березень 2019 року - 6377,25 грн. (1493,50 грн. х 427 днів х 1%); за квітень 2019 року - 6279,57 грн. (1585,75 грн. х 396 днів х 1%); за травень 2019 року - 5803,85 грн. (1585,75 грн. х 366 днів х 1%); за червень 2019 року - 5248,83 грн. (1585,75 грн. х 331 день х 1%); за липень 2019 року - 5248,29 грн. (1720,75 грн. х 305 днів х 1%); за серпень 2019 року - 4714,86 грн. (1720,75 грн. х 274 дні х 1%); за вересень 2019 року - 4181,42 грн. (1720,75 грн. х 243 дня х 1%); за жовтень 2019 року - 3771,70 грн. (1770,75 грн. х 213 днів х 1%); за листопад 2019 року - 3222,77 грн. (1770,75 грн. х 182 дня х 1%); за грудень 2019 року - 2691,54 грн. (1770,75 грн. х 152 дня х 1%); за січень 2020 року - 2759,71 грн. (2280,75 грн. х 121 день х 1%); за лютий 2020 року - 1593,68 грн. (1770,75 грн. х 90 днів х 1%); за березень 2020 року - 1080,16 грн. (1770,75 грн. х 61 день х 1%); за квітень 2020 року - 531,23 грн. (1770,75 грн. х 30 днів х 1%). Всього за період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2020 року розмір неустойки (пені) склав 318168 грн. 44 коп. Заборгованість за аліментами виникла з вини [PERSON] , а тому позивачка має право на стягнення з нього неустойки (пені), розмір якої не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами за обчислюваний період. Оскільки заборгованість [PERSON] по аліментах за період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2020 року становила 57297 грн., а розмір неустойки (пені) за цей же період - 318168,44 грн., що перевищує розмір заборгованості по аліментах, тому з урахуванням вимог ст.196 СК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 57297 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не надав суду жодних доказів щодо свого матеріального та сімейного стану, які в силу ч.2 ст.196 СК України давали б суду підстави зменшити розмір неустойки. Оскільки при подачі позову [PERSON] звільнялась від сплати судового збору, а її позов задоволено частково, тому на підставі ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору.

Outcome: partial