Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу посилаючись на те, що 08.05.2008 року позивач передав відповідачу 5.000,00 Євро, про що було відповідачем написано розписку. Зазначену суму відповідач повинен був повернути через місяць. Однак у даний термін відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув. 28.05.2009 року його дружина [PERSON] за його дорученням отримала від [PERSON] частину боргу у розмірі 500,00 Євро. Позивач був присутній при передачі цих коштів, які передавала дружина [PERSON] У відомості про отримання коштів розписалася [PERSON], а не позивач через його погане самопочуття. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 4.500,00 Євро та судові витрати, пов'язані з залученням для участі у справі адвоката (т.1 а.с.5-6,116-118, т.2 а.с.14-15). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (т.2 а.с.25-27). В апеляційній скарзі (а.с.38-40 т.2) [PERSON] просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки: - 500,00 Євро отримала від [PERSON], яка не була офіційним представником позивача; - розписка, яка була взята до уваги судом при ухваленні оскаржуваного рішення, під час надання третій особі для підпису мала вигляд розграфлений аркуш паперу без необхідних реквізитів, який містив вільні місця для ймовірної можливості внесення даних в подальшому; - приймаючи розписку [PERSON] та визнаючи повернення ним боргу, суд не звернув уваги на те, що боржник не надав зворотної розписки. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти, про що було складено розписку; кошти за договором позики отримані третьою особою - дружиною позивача. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що згідно розписки від 08.05.2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг гроші в сумі 5000,00 Євро, які зобов'язався повернути не раніше 1-го місяця (т.1 а.с.10). Згідно відомість повернення боргу в сумі 5000,00 Євро від 28.05.2009 року (т.1 а.с.30). Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що згідно наданої відповідачем «Відомості повернення 5000 Євро», датованої 28.05.2009 року, дружина позивача [PERSON] отримала від відповідача кошти у розмірі 50000,00 грн. та 500,00 Євро, що підтвердила свідок [PERSON] Колегія суддів вважає, що з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна. Зі справи вбачається, що «Відомість повернення 5000 Євро» містить текст, цифри та підписи, що розташовані на восьми рядках, поділених на шість стовпчиків (т.1 а.с.30). Другий рядок цього документу містить окремі стовпчики № 1, № 2, № 3-4, № 5 та № 6, в яких окремо від інших послідовно розташовані написи: «28.05.2009», «500 Є», «Пятьсот евро 00 центов» та підпис від імені [PERSON], при цьому рядок № 3-4, в якому розтащований напис «Пятьсот евро 00 центов», є одним стовпчиком, а стовпчик № 5 є пустим. Перший рядок цього документу містить окремі стовпчики № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 та № 6, в яких послідовно розташовані написи: «28.05.2009», «50000 гр», «Пятьдесят тысяч грн 00 к», «Дата», «Подпись», при цьому напис «Пятьдесят тысяч грн 00 к» займає два стовпчики № 3 та № 4. Таким чином, другий рядок вказаного документу під назвою «Відомість повернення 5000 Євро» з написами «28.05.2009», «500 Є», «Пятьсот евро 00 центов» містить підпис [PERSON] В той же час перший рядок цього документу з написами «28.05.2009», «50000 гр», «Пятьдесят тысяч грн 00 к», «Дата», «Подпись» не містить підпису будь-якої особи про отримання вказаної суми. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що підпис [PERSON] проти написів «500 Є», «Пятьсот евро 00 центов» має свідчити і про отримання нею суми «50000 гр», «Пятьдесят тысяч грн 00 к», в той час як про отриання нею суми 50000,00 грн. вказаний документ її підпису не містить. У зв'язку з цим не можуть бути прийняті до уваги пояснення свідка [PERSON], підпис якої наяний на документі під назвою «Відомість повернення 5000 Євро», про отримання [PERSON] 50000,00 грн., які в цій частині не узгоджуються з текстом письмового доказу. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Як вбачається з розташування написів в першому рядку вказаної «відомості», написи - «28.05.2009», «50000 гр» та «Пятьдесят тысяч грн 00 к», наявні в стовпчиках № 1, № 2, № 3 та № 4, на відміну від написів «Дата» та «Подпись», наявних в стовпчиках № 5 та № 6, розташовані ближче до горизонтальної лінії, яка є межою між першим та другим рядками. При цьому вказані написи - «28.05.2009», «50000 гр» та «Пятьдесят тысяч грн 00 к», наявні в стовпчиках № 1, № 2, № 3 та № 4, виконані відносно лінії, яка є межою між першим та другим рядками, з нахилом зліво-направо, що є свідченням виконання цих написів не одночасно з написами «Дата» та «Подпись», наявними в стовпчиках № 5 та № 6 в першому рядку «відомості», а відповідно і з написами в другому рядку з підписом [PERSON] про отримання 500,00 євро. За вказаних обставин, коли наданий відповідачем документ про погашення боргу не містить підпису про отримання боргу в повному обсязі, а сам напис про залишок боргу свідчить про його внесення в документ неодночасно з іншим текстом цього документу, у суду відсутні підстави для визнання такого документу належним доказом щодо отриання підтвердження погашення відповідачем боргу за договором позики в повному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем на підтвердження позовнихз вимог надано розписку про наявність боргу відповідача в сумі 5000,00 євро. В заперечення позову відповідачм надано письмовий документ під назвою «Відомість повернення 5000 Євро», який містить підпис дружини позивача про отримання лише частини боргу в сумі 500,00 євро. Доказів про отримання [PERSON] 50000,00 грн. та погашення боргу в сумі 4500,00 євро відповідачем суду не надано. Тому позовні вимоги позивача про стягнення залишку боргу в сумі 4500,00 євро підлягають задоволенню в розмірі 113427,11 грн., що еквівалентно 4500,00 євро по курсу НБУ: 100,00 євро = 2520,6026 грн. станом на 23.10.2015 року, тобто на дату подання позивачем уточненої позовної заяви. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем, по сплаті державного мита в сумі 51,00 грн. та в сумі 389,60 грн. та вират на технічно-інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та по сплаті послуг адвоката в сумі 5000,00 грн., а також на кристь держави судовий збір в сумі 693,67 грн. з розрахунку 1134,27 грн. (судовий збір по справі) - 440,60 грн. = 693,67 грн. У зв'язку з викладеним і

Outcome: approved