Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 21.06.2014 року (свідоцтво про шлюб серії 1-КГ №280144, від 21.06.2014 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КГ №506199 від 02.08.2014 року). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4\~ст. 130 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому\~ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved