Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 27.07.2008 року у її брата [PERSON] та його дружини [PERSON] народився син [PERSON]. З 01.09.2015 року по 01.02.2016 року дитина відвідувала загальноосвітню шкоду І-ІІІ ступенів №47 м.Маріуполя, але батьки дитини зовсім не цікавились навчанням дитини, невідповідально ставилися до виконання дитиною домашніх завдань, не відкликалися на прохання класного керівника відвідувати школу, не відвідували батьківські збори, відвідати родину вдома також представниками школи не вдавалось. У жовтні 2015 року батько [PERSON] передав його позивачці на виховання без оформлення юридичних документів та з цього моменту дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків, в утриманні дитини участі не приймають, просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів аліменти на його утримання по 1/4 частині з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор позовні вимоги підтримав, просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно сина та стягнути з них аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Представник Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також висновок щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №687780, повторно виданого 21.07.2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 550. Відповідно до побутової характеристики на відповідачів, виданої КСН «МКР 232 квартал» вбачається, що відповідачі в грудні 2015 року залишили свого неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] з тіткою дитини [PERSON] та виїхали в невідомому напрямку. [PERSON] вела замкнутий спосіб життя, ні з ким з сусідів не спілкувалися. Батьки не підтримують жодних контактів з дитиною. Згідно із характеристикою на позивачку, виданої КСН «МКР 232 квартал» вбачається, що [PERSON] проживає [INFO] з 1995 року сумісно із чоловіком та пятьма дітьми. Відносини в родині та з сусідами добрі. [PERSON] гарно виконує материнські обовязки, веде здоровий спосіб життя, родина матеріально забезпечена. З грудня 2015 року в родині [PERSON] мешкає [PERSON] [INFO]. За повідомленням КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» від 15.11.2016 року [PERSON], [INFO], проживає [INFO]. Дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває, на прийом до лікаря приходить із тіткою [PERSON] Згідно із характеристикою, наданою дільничним інспектором Кальміуського ВП вбачається, що позивачка [PERSON] за час місцем проживання зарекомендувала себе задовільно, на обліку в Кальміуському ВП не перебуває, скарг та зауважень щодо останньої з боку родичів та сусідів не надходило, приводів не мала. Відповідно до трудової книжки позивачки остання з 01.09.2016 року працевлаштована продавчинею-флористом у ФЛП [PERSON] Відповідно до характеристики КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №47» від 06.01.2017 року [PERSON] навчався в ЗОШ №47 м.Маріуполя з 01.09.2015 року по 10.02.2016 року. Батьки [PERSON] зовсім не цікавилися навчанням дитини та невідповідально ставилися до її виховання в сімї. Батьки не відкликались на прохання класного керівника відвідати школу та не відвідували батьківські збори. Відвідати родину вдома теж не вдавалося, бо ніхто не відчиняв двері. [PERSON] викликала тривогу, бо батьки не приділяли належної уваги вихованню та навчанню сина, не підтримували його, погано впливали. За характеристикою, наданою КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №39» встановлено, що [PERSON] навчається у ЗОШ №39. За період навчання показа себе добросовісним, виконавчим учнем. [PERSON] [PERSON] слідкує за вихованням [PERSON]. Хлопчик завжди добре одягнений, [PERSON] відвідує батьківські збори, цікавиться успішністю дитини. Відповідно до висновку від 13.07.2017 року № 46.9-43091-46.1 Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської районної адміністрації від 12.07.2017 року № 14 п.7 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі на протязі тривалого часу ухиляються від виконання обовязків по вихованню дитини та не проявляють батьківської турботи до неї, у звязку з чим, суд вважає необхідним позбавити їх батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в рівних частинах.

Outcome: approved