overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відібрання дитини, зазначаючи, відповідач з дня народження сина [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов'язки, у грудні 2013 року залишила дитину і поїхала з дому, а у травні 2014 року шляхом обману викрала сина і утримує біля себе з метою користуватися грішми, які виплачує держава на дитину. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що позов надуманий. Вона дійсно по сімейним обставинам залишила сина [PERSON] біля позивача у грудні 2013 року, у подальшому намагалася його забрати, але позивач цьому перешкоджав. Тепер син проживає з нею. Представник служби у справах дітей Крижопільської РДА суду пояснила, що питання про відібрання дитини не розглядалося, оскільки з такою заявою позивач не звертався, але досліджувалися умови проживання дітей відповідача в селі Кісниця і вони задовільні. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної освіти, готувати її до самостійного життя. Позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконує батьківські обов'язки по вихованню сина [PERSON], що виразилося у неналежному вихованні та утриманні сина, не бере участь у фізичному, моральному та духовному розвитку дитини, веде аморальний спосіб життя. Однак, не надав суду належних доказів про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та не довів суду, що спілкування відповідача з дитиною може призвести до порушень прав та інтересів останньої. Представник служби у справах дітей Крижопільської РДА пояснив, що позивачем не порушувалося питання відібрання дитини у відповідача, відповідно відсутній висновок по даному питанню. Це ствердив у своїх поясненнях і позивач. Відповідно до вимог ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них у випадках, передбачених ст. 164 СК України (зокрема, якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обов'язків, є хронічними алкоголіками або наркоманами…), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про позивача як батька з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2009 року. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] і в свідоцтві про народження дитини він був записаний батьком. Тепер сторони спільно не проживають, 21 лютого 2013 року рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області шлюб було розірвано і йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини. Відповідач позов визнала, про що надала суду письмову заяву, де зазначила що позов визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний позивач. Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON], народженого [INFO], виключається. Відповідно до ст. 136 ч. 1, 2 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між собою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON]. звернувся до суду із позовом до [PERSON] стверджуючи, що їхня сім'я розпалася через різні погляди на сімейне життя, просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 1997 відділом реєстрації актів громадянського стану м.Іллічівська Одеської області, актовий запис №313 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Сім'я розпалася і її збереження неможливо. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа - Відділ РАЦС Крижопільської РУЮ, про виключення відомостей про позивача як батька з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що перебував з відповідачем у громадському шлюбі з 2008 року. 17.10.2008 року відповідач народила сина [PERSON] і запевнила, що це їх спільна дитина, і в актовий запис про народження дитини за згодою позивача він був вписаний батьком. Тепер сторони спільно не проживають, відповідач залишила позивача і переїхала проживати в Крижопільський район Вінницької області і повідомила позивачу, що [PERSON] не є його сином. Відповідач позов визнала, про що надала суду письмову заяву, при цьому пояснила, що дійсно позивач не є біологічним батьком її дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний позивач. Відповідач пояснила, що біологічним батьком [PERSON] є інша особа. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що позивач не є батьком дитини [PERSON], про що суду повідомила відповідачка, яка підтвердила, що батьком є інша особа, а тому є всі підстави для виключення відомостей про нього із актового запису як батька дитини [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія», в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в сумі 44166,13 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.12.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер [NUMBER], порушив правила дорожнього руху, в результаті чого сталося ДТП за участю автомобіля позивача - «КІА Sportage», державний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобіль було пошкоджено, а позивачу спричиненні матеріальні збитки. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідачем, позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, яку відповідачем було проігноровано, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольни з підстав, зазначених у позові, та проводити розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення повторного заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача та третя особа в судове засідання також не з'явились, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялись неодноразово, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень проти позову до суду не надходило.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія», в якому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в сумі 48263,35 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.12.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер [NUMBER], порушив правила дорожнього руху, в результаті чого сталося ДТП за участю автомобіля позивача - «КІА Sportage», державний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобіль було пошкоджено, а позивачу спричиненні матеріальні збитки. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідачем, позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, яку відповідачем було проігноровано, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання представник позивача не з'явилась, направила суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольни з підстав, зазначених у позові, проводити розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача та третя особа в судове засідання також не з'явились, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялись неодноразово, письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Третя особа явку свого представника не забезпечила, про дату, місце і час судового засідань повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що між ними відносини не склалися. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, до суду подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 10). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, з травня 2013 року не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Зазначила, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу не порушувалось. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просив розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 14). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 14). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 липня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 24). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом та просить його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.12.2009 між сторонами укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки у сторін фактично припинилися, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб укладений з [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, вислухавши суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.12.2009 року (а.с. 4). Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Також [PERSON] просить визначити місце проживання їх сина - [PERSON] з нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09 вересня 2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя з у сторін по справі не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї сторони вважають неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Outcome: approved