Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. у якому просить визнати виконавчий напис №4652 від 04.04.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованості за кредитним договором №71/2008 від 16.07.2008 року таким, що не підлягає виконанню. Також позивач просить відшкодувати завдану йому моральну шкоду внаслідок порушення його прав та законних інтересів в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що виконавчий напис вчинено без урахування того, що ним раніше вже повністю погашено заборгованість за кредитним договором на підставі відповідного рішення суду, що було приховано відповідачем і не перевірено нотаріусом, тобто, на даний час відбувається неправомірне подвійне стягнення неіснуючого боргу позивача за кредитним договором №71/2008 від 16.07.2008, при цьому відкрито виконавче провадження та арештовано автомобіль позивача, внаслідок чого грубо порушуються його права, завдається істотна матеріальна і моральна шкода. 25.02.2019 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення вимог позивача, вказували на правомірність виконавчого напису, просили в позові відмовити у повному обсязі. 05.02.2020 року позивач через канцелярію суду подав заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з припиненням предмету спору під час розгляду справи, оскільки виконавчий напис скасований самим нотаріусом, який його вчинив, за таких обставин просив лише про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. У судове засідання позивач не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, однак надав суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі, позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, заперечували проти задоволення позовних вимог, просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності осіб, які належним чином повідомлені про судовий розгляд, однак не з`явилися до суду. Із матеріалів справи вбачається, 16.12.2013 рішенням Таращанського районного суду Київської області у справі № 379/2034/13-ц стягнуто з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 71/2008 від 16.07.2008 року в розмірі 139 894,17 грн. та судові витрати у розмірі 1398,94 грн., що в сумі - 141 293.11 грн. 01.09.2014 року Таращанським районним судом Київської області на виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист №2/379/468/13. Державним виконавцем Таращанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській обл. відкрито виконавче провадження №51457553 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 71/2008 від 16.07.2008 року в розмірі 141 293,11 грн. 08.02.2017 року позивачем повністю сплачено заборгованість за кредитним договором № 71/2008 від 16.07.2008 року в розмірі 141 293,11 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №51457553 від 16.02.2017 року а також квитанцією про сплату вказаної суми (а.с.26-28). 04.04.2017 року за зверненням відповідача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.В. було вчинено щодо позивача виконавчий напис №4652 від 04.04.2017 року про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в загальному розмірі 198 972.40 грн. за тим же кредитним договором №71/2008 від 16.07.2008 року, укладеним між Позивачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який відступив своє право вимоги ТОВ «Кредитні Ініціативи» за договором відступлення прав вимоги від 17.12.2012. 05.02.2020 року позивач через канцелярію суду подав заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з припиненням предмету спору під час розгляду справи, оскільки виконавчий напис №4652 від 04.04.2017 року скасований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.В. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Підстав для неприйняття відмови від частини позову судом не встановлено, тому провадження у справі у частині вимоги про визнання виконавчого напису №4652 від 04.04.2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованості за кредитним договором №71/2008 від 16.07.2008 року, таким що не підлягає виконанню - підлягає закриттю. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить. Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи скасування виконавчого напису, що безспірно свідчить про його незаконність, суд вважає, що безпідставними вимогами відповідача про стягнення неіснуючої заборгованості з позивача, останньому завдано маральну шкоду. При цьому, розмір бажаної суми на відшкодування моральної шкоди належним чином позивачем не обґрунтований, враховуючи обставини, при яких позивачу була завдана шкода, глибину, тяжкість його моральних страждань, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи те, що позивач відмовився від частини позовних вимог унаслідок задоволення їх третьою особою після пред`явлення позову, тобто виконавчий напис було скасовано, суд вважає, що стягнення судових витрат потрібно здійснювати з відповідача. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір з відповідача потрібно стягувати на користь держави.

Outcome: partial