Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання та реєстрації доньки за адресою: [ADDRESS] та при розірванні шлюбу повернути їй прізвище «Шаповал». В подальшому відмовилася від вимоги про визначення місця реєстрації доньки та просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 17.07.2004 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дитину [INFO]. З травня 2012 р. вони разом не проживають і не підтримують подружні стосунки, оскільки за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів. Вони живуть кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Сім'я розпалася повністю, вони не сходяться характерами, шлюб існує формально. Зазначає, що відповідач майже рік має іншу сім'ю і матеріально дитину не підтримує, донька проживає із нею. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, додавши, що у них були скандали, ініціатором яких був відповідач, з травня 2012 р. спільний бюджет відсутній, шлюбно-сімейні стосунки також, проживають окремо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що вважає себе винним у розпаді сім'ї, оскільки мало уваги приділяв дружині, спочатку вони проживали разом, а потів він пішов із родини, вони вирішили, що треба пожити окремо, на даний момент, у нього інша сім'я. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 17 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 177, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 211464 (а.с. 4). З травня 2012 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім'ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним, подружжя мешкає окремо, за різними адресами. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved