Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Наш дім», в якому просить зобов`язати відповідача на балансі та в оперативному управлінні якого знаходиться житловий будинок, який має статус гуртожитку та розташований за адресою: [ADDRESS] , визнати право [PERSON] на приватизацію житла, здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] зазначеного вище будинку та видати свідоцтво про право власності на житло на ім`я [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] та встановити строк видачі свідоцтва терміном десять днів з моменту набрання законної сили рішення суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на законних підставах проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Позивачем було надано відповідачу документи для приватизації вказаної квартири, проте йому було відмовлено, із посиланням на те, що приватизація можлива лише після завершення процедури санації. Позивач зауважує, що не має заборгованості перед ДП «Наш дім» та іншими надавачами комунальних послуг. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій зазначила, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку. Надійшла заява представника відповідача, в якій зазначено, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі та просять відмовити у задоволенні даного позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі ордера № 008556 серії Б, виданого 13.07.2007, на підставі Розпорядження Печерської районної державної адміністрації від 11.07.2007 № 766, на право зайняття житлового приміщення жилою площею 8,7 кв.м., яке складається з 1-ї кімнати в буд. [ADDRESS] -Корчуватська вселені [PERSON] з сім`єю з 2 осіб. В примітках вказано, що ордер дійсний для заселення в надане жиле приміщення. Як вбачається з вказаного ордера [PERSON] являється сином [PERSON] . Згідно витягу з протоколу № 26 від 21.05.2008 спільного засідання адміністрації ДП «Наш дім» та профспілки ВАТ «Київський завод «Радар», переведено особовий рахунок на [PERSON] , що мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказу Міністерства промислової політики України № 443 від 28.12.1999 «Про створення державного підприємства «Наш дім» на базі рухомого та нерухомого майна відокремленого підрозділу Київського Заводу «Радар», було створено ДП «Наш дім». Згідно акту приймання-передачі житлових будинків, з балансу Заводу «Радар» на баланс ДП «Наш дім» передано гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . В ст. 4 Статуту ДП «Наш дім» визначено, що до статутного капіталу підприємства входять основні фонди. Таким чином, гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , корпус-А, включено до статутного капіталу підприємства та закріплено за ним на праві повного господарського відання. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України, згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. 11.06.2010 ухвалою Господарського суду м. Києва за заявою Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» було порушено процедуру санації ДП «Наш дім». Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.01.2020 припинено процедуру санації ДП «Наш дім» у зв`язку з виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника та припинено повноваження керуючого санацією ДП «Наш дім», арбітражного керуючого Козловської Д.В. Враховуючи викладене, на даний час платоспроможність відповідача була відновлена, що виключає необхідність передання державного житлового фонду у комунальну власність. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування. Положеннями ч. 2 ст. 41 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» встановлено, що У разі якщо передача об`єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України, пропозиції щодо передачі зазначених об`єктів погоджуються ініціаторами такої передачі, зазначеними у статті 3 цього Закону, та подаються до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. Згідно п. 18 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених наних завдань, погоджують передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності, господарських структур або в користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук, а також передачу об`єктів комунальної власності в державну власність; у випадках, передбачених законодавством, приймають рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності, господарських структур або в користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук. Підпунктом «й» п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлено, що Фонд державного майна України відповідно до законодавства щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна погоджує (приймає) рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших уповноважених органів управління або Національній академії наук України, галузевим академіям наук. Детальний порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій визначається Постановою Кабінету Міністрів України № 891 від 06.11.1995. Враховуючи викладене, лише після передачі об`єктів з державної у комунальну власність, яке буде здійснене за погодженням з суб`єктами управління об`єктами державної власності у встановленому порядку, позивач зможе скористатися своїм правом та набути право власності на квартиру [ADDRESS] , корпус А, у порядку, визначеному Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396. Міністерством з питань житлово-комунального господарства України 16 грудня 2009 року видано наказ №396 про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Відповідно до п. 13. вищевказаного Положення приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Відповідно до п. 14 Положення №396 Передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно п. 17 Положення №396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Саме до вказаних уповноважених органів приватизації громадяни мають подати документи відповідно до п. 18 вказаного Положення, а вони, в свою чергу, приймають рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян та на підставі вказаного рішення видають свідоцтво про право власності. Як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 11.03.2020 з вих. № 2141-09/16996-07 наданої Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, окремих органів приватизації на державних підприємствах, органом управління яких є Мінекономіки, у тому числі на ДП «Наш дім», не створювалися. Позивач звернувся до відповідача щодо приватизації вказаної квартири, проте листами № 31 від 30.01.2013 та № 396 від 05.12.2018 позивачу повідомлено, що вирішення питання проведення приватизації кв. [ADDRESS] можливе лише після завершення процедури санації ДП «Наш дім». Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Положеннями ст. 9 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. В свою чергу, ч. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає, що державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не зазначає та не надає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідач не визнає його право на приватизацію. Враховуючи принцип змагальності та диспозитивності, суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, і право обирати спосіб захисту порушеного права чи інтересу закон покладає на позивача. У межах обраного позивачем способу захисту його права на приватизацію жилого приміщення, суд не встановив факту порушення прав позивача протиправними діями жодного з визначених ним відповідачів. Суд, розглядаючи дану справу в межах заявлених позовних вимог і з заявлених підстав, та на підставі поданих доказів, в цілому визнає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки передумовою зобов`язання відповідача здійснити приватизацію та видати свідоцтво про право власності на житло позивачу, є передання житла в комунальну власність.

Outcome: dismissed