Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю до часу відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона починаючи з 2012 року мешкала зі спадкодавцем за однією адресою, а у 2013 році на спільні кошти вони придбали інше житло, куди переїхали та продовжували мешкати до моменту смерті [PERSON] . За увесь час проживання заявниця зі спадкодавцем була пов`язана спільним побутом, мала з останнім спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, вела спільне господарство, при цьому заробляла та накопичувала грошові кошти, які спільно з спадкодавцем й витрачала на різноманітні побутові справи (закупівля продуктів харчування, сезонного одягу та ліків, санітарний ремонт та подальше утримання квартири, сплата комунальних платежів тощо), заявниця як і спадкодавець підтримувати та піклуватись один про одного, як у моральному так і у матеріальному сенсі. Після смерті спадкодавця, заявниця, відповідно до ч. 3 ст. 749 ЦК України похоронила спадкодавця, справила йому девятини та сороковини, до того ж доглядає за могилою спадкодавця, продовжує мешкати у спільній квартирі та сплачувати всі необхідні комунальні платежі. Тобто заявниця зі спадкодавцем були чоловіком і дружиною, хоча й без реєстрації шлюбу, проте зі всіма необхідними для критерію «сім`ї» взаємними правами та обов`язками. Спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця вона прийняла відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом написання відповідної заяви до нотаріуса, у строк встановлений чинним законодавством. Проте, нотаріусом було відмовлено у заведенні спадкової справи/видачі свідоцтва про право на спадщину, та відповідною постановою рекомендовано звернутись до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. За вищевикладеного заявниця просила встановити факт постійного (не менше 5 років) проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу до часу відкриття спадщини, починаючи з 2012 року. Заявник надав суду заяву, в якій просила розглядати подану нею заяву у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник заявника в останнє судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Заінтересована особа надала суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Також суду пояснив, що заявник більше 5 років проживала з [PERSON] в одній квартирі, був спільний бюджет, піклувалися та підтримували один одного, а він сам не мав і не має наміру звертатися за отриманням спадщини у вигляді цієї квартири. Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та викладені у заявах позиції учасників справи, вислухавши показання допитаних в судовому засіданні свідків, суд дійшов до наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб,визначений законом або договором. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. До зазначеної черги спадкоємців може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру від 19.11.2018 р., [PERSON] сплатила 7000,00 грн. ритуальних послуг на поховання [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ММНО Димова О.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте постановою від 08.04.2019 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не надано доказів того, що остання постійно ( не менше 5 років) проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю до часу відкриття спадщини. Згідно повідомлення приватного нотаріуса ММНО Димова О.С. №348/01-16 від 15.10.2019 р., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на території України спадкова справа не заводилась. Допитані у судовому засіданні, в якості свідків - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є суідами та близькими друзями [PERSON] , підтвердили факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини та зазначили, що заявниця з 2012 року проживала із [PERSON] за місцем його мешкання однією сім`єю , вони вели спільне господарство, були пов`язані між собою спільним побутом, мали спільний бюджет, всі сприймали їх як одну родину, як чоловіка та жінку. Після смерті спадкодавця заявниця продовжує самостійно мешкати у квартирі спадкодавця, житло утримує у належному стані. У постанові КЦС ВС від 21.03.2019 по справі № 461/4689/15-ц; провадження № 61-43735св18 та постанові КЦС ВС від 12.08.2019 по справі № 521/16365/15; провадження № 61-28987св18, з посиланням на п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає доведеним належними та допустими доказами факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з 2012 року і по день його смерті , а також зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявницею свого майнового права, а за такого заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено заявником при подачі заяви до суду.

Outcome: approved