Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона являється співвласницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншою співвласницею являється - [PERSON] . У вказаній квартирі зареєстрована вона, позивач у справі, та відповідачка по справі, яка не проживає за місцем реєстрації та взагалі була зареєстрована 21.07.2008 року, до моменту придбання спірної квартири у власність позивачкою. Вказує, що відповідачка не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація [PERSON] за зазначеною адресою перешкоджає їй, позивачці, повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши представника позивача, позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 11 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий № 6062, [PERSON] , [PERSON] являються власниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № б/н про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Відповідачка у вказаній квартирі фактично не проживає, що також встановлено та підтверджується актами про не проживання від 09.09.2019 року, 12.12.2019 року, затвердженими Головою ОК ЖБК №221 Юренко К.В. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідачку [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved