Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

У травні 2019 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка є одинокою матір`ю, оскільки відомості про батька своїх синів вона зазначила згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Малолітні [PERSON] та [PERSON] з 12.11.2018 перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Головний лікар комунальної установи «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» звернувся до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з повідомленням від 05.11.2018 № 02-1.3/941 про госпіталізовану дитину [PERSON] , [INFO] , в супроводі медичного персоналу. За час перебування дитини у відділенні анестезіології інтенсивної терапії новонароджених дітей [PERSON] станом дитини цікавилась дуже рідко, участі в лікуванні майже не брала. Адміністрація закладу звернулась з проханням вирішити подальшу долю дитини. Службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради було направлено [PERSON] , [INFO] , до комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. 11.12.2018 року мати звернулася до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з заявою та повним пакетом документів щодо повернення дитини. Рішенням служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 13.12.2018 протокол № 25/1 малолітнього повернуто матері. 22.04.2019 року до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради далі звернувся [PERSON] , [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] , з заявою про те, що систематично бачить [PERSON] в нетверезому стані, діти занедбані, в будинку безлад. 23.04.2019 року спеціалісти відділу служби здійснили профілактичний рейд за місцем проживання сім`ї. У будинку була велика кількість сторонніх людей: баба дітей, яка в минулому була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , співмешканець (представився біологічним батьком дітей) та сама [PERSON] . Всі перебували в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, інші особи не встановлені оскільки ховались по кімнатам будинку. У зв`язку з чим спеціалістами відділу було викликано патрульну поліцію, які не стали встановлювати осіб та відмовились заходити в будинок. У будинку був затхлий запах, пліснява, антисанітарія, розкидані речі, недопалки на підлозі та столі. Діти занедбані, голодні. Дев`ятимісячний [PERSON] викликав занепокоєння у спеціалістів відділу служби, оскільки мав хворобливий вигляд, не рухався, був в`ялим та не виглядав на свій вік. У зв`язку з чим спеціалістами відділу було викликано швидку допомогу. Малолітній [PERSON] був у брудному одязі, в штанях без нижньої білизни, голодний. Лікарем швидкої допомоги було оглянуто немовля та з дозволу матері зроблено укол оскільки у дитини було ускладнення дихання, при прослухуванні встановлено попередній діагноз обструктивний бронхіт, підозра на пневмонію. [PERSON] недоношена дитина з затримкою психічного розвитку, носова перегородка несформована. У зв`язку з наявністю ознак загроз життю та здоров`ю дітей спеціалістами відділу служби було невідкладно проведено оцінку рівня безпеки дітей, складено відповідні акти, діти негайно направлені до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради. Після тимчасового влаштування дітей, відділом служби було прийнято рішення звернутись до голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району з клопотанням про негайне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 24.04.2019 № 227р малолітніх [PERSON] та [PERSON] було вилучено з родини. У зв`язку з тим, що відповідачка вихованням синів не займається, не спілкується, не виявляє до них батьківських почуттів, не цікавиться їх життям, здоров`ям, не забезпечує матеріально, не цікавиться їх освітою та досягненнями, поведінкою, своїми діями та повідомленнями дала зрозуміти, що діти зовсім її не цікавлять, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів, приймаючи до уваги викладене, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей, а також стягнути з останньої на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись малолітні діти аліменти у розмірі 1/3 частини (але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) від усіх видів доходів відповідачки щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення вказаного позову до досягнення дітьми повноліття. 25.07.2019 року відповідачкою під час слухання справи було подано відзив на позов, з якого вбачається, що позовні вимоги вона не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що 23.04.2019 року працівниками відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради разом з органами поліції близько 09.00 год. ранку незаконно відібрали у неї двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вона як мати була в шоковому стані, працівники Служби поводилися дуже зухвало, нічого не пояснювали, вимагали медичну картку, свідоцтво про народження дітей, у зв`язку з чим вона одразу зателефонувала на Урядову Гарячу Лінію з благанням допомогти повернути дітей та пояснила обставини виниклої ситуації. З відповіді [PERSON] дізналася, що причиною рейду працівників Служби стало звернення брата її діда [PERSON] - [PERSON] , який претендує на будинок за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Відповідачка разом з дітьми мешкає разом зі своїм дідом [PERSON] , який хотів оформити на неї право власності на будинок, проти чого [PERSON] заперечував. [PERSON] 27.05.2019 року звернулася до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з відповідною заявою та увесь цей час намагається повернути своїх дітей, яких після безпідставного відібрання госпіталізували до Запорізької міської дитячої багатофункціональної лікарні №5, в якій вона як мати постійно перебувала, але до дітей її не допускали. Вона приносила підгузки, фрукти, дізнавалася, що потрібно дітям і ніяк не могла дізнатись, з яким діагнозом забрали її синів до лікарні і чи була така гостра необхідність на госпіталізацію. [PERSON] звернулася за правовою допомогою до адвоката, після чого 28.05.2019 року до лікарні направлено адвокатський запит №1 про надання офіційної інформації щодо підстав направлення на госпіталізацію малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та надання копії направлення на госпіталізацію, але у наданні інформації було відмовлено. В подальшому прабабця відповідачки [PERSON] звернулася до Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району з заявою про передання їй для тимчасового влаштування малолітніх дітей, але їй відповіли, що питання необхідно вирішувати безпосередньо у Службі у справах дітей Запорізької міської ради. У зав`язку з чим вона одразу звернулася за направленням, але на час направлення вказаного Відзиву відповідь не надходила. Згодом дітей перевели до Комунальної установи «Сонечко», в якому відповідачка постійно відвідує дітей, крім того хлопців відвідує їх рідна тітка та прабабуся відповідачки. Вона як мати цікавиться тим, що необхідно дітям, але до неї дуже вороже відносяться і навіть не розповідають про стан здоров`я дітей. Їй надали список ліків, які було придбано і передано дітям. З пояснень відповідачки, на сьогоднішній день вона переїхала до своєї прабаби в смт. Томаківка і планує проживати там зі своїми дітьми, не бажає ставити під ризик благополуччя своїх дітей лише тому що стало питання поділу нерухомості. Прабаба охоче допомагає, вона отримує пенсію але ще й активно працює, тому матеріальних складнощів в них немає. Також [PERSON] зазначає, що вона як мати нормальна людина, не притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності, не конфліктна, не зловживає алкоголем та не вживає наркотиків, а крім того сподівається отримати власне житло де буде затишно її синам. Вона любить своїх дітей, купує все необхідне дітям, намагається влаштувати гідний догляд за дітьми та не зволікала щодо вчасного їх лікування, виконувала завжди всі рекомендації лікарів. Представник Органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі з наведених вище підстав. Надала Висновок №05/01-27/0560 від 15.5.2019 року по доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Відповідачка, її представник в судовому засіданні підтримали відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суду пояснили, що викладаючи обставин у позовній заяві, Орган опіки приділив увагу подіям, які вже відбулися і не мають ніякого відношення до справи про відібрання дітей 23.04.2019 року, а тому суд не повинен брати до уваги викладені події які відбувалися у 2018 році. Крім того, позивач не має права піднімати питання щодо того, яку біографію мають її родичі, зазначаючи у позові, що її мати була позбавлена батьківських прав, бо це ніяк не стосується предмета позову, а тому не має братися до уваги при розгляді вказаної справи. Позивач керується власними суб`єктивними оцінюваннями, стверджуючи про ті факти, які повинні підтверджуватися саме на підставі спеціальних знань та досліджень, зазначаючи що в день відібрання дітей всі в домі на той час перебували в алкогольному чи наркотичному сп`янінні, оскільки це неприпустимо, такі заяви повинні робитися на підставі відповідних висновків спеціалістів. Навіть органи поліції не знайшли законних підстав брати участь у беззаконні, не встановлювали осіб, які перебували в домі та не зайшли до будинку, бо на це не було ніяких законних підстав, дітям нічого не загрожувало. Тобто, Орган опіки безпідставно наводить аргументи, при цьому не посилаючись на жодні допустимі докази на підтвердження своїх доводів, відсутні підтвердження перебування сторонніх осіб в домі які перебували у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння. Всупереч вищевикладеним нормам позивачем не було надано жодного допустимого доказу законності відібрання дітей. Крім того, в матеріалах судової справи міститься повідомлення директора Запорізької міської дитячої багатофункціональної лікарні №5, в якому зазначено, що дітей госпіталізували у стані середньої тяжкості з вірусною інфекцією та бронхітом. Так, діти дійсно хворіли, але хіба при такому діагнозі відбирають дітей, без попереджень, без проведення якихось дій попереджувального характеру. В акті обстеження умов проживання від 23.04.2019 року зазначено що дітям відведена окрема кімната, може було і брудно але неохайність вдома не є підставою для відібрання дітей у матері. Крім цього, у зверненні начальника Служби у справах дітей до Запорізької міської дитячої багатофункціональної лікарні №5 неприпустимо зазначено про те, що питання щодо повернення дітей буде розглядатися після зібраного пакету документів з боку матері та усунення складних життєвих обставин, але з нею як з матір`ю ніхто не спілкувався, вона не знала, до якого органу звертатись, щоб їй повернули дітей, її не викликали на комісію, а одразу звернулися до суду. Знову ж таки, в зазначеному запиті вказано щодо зловживання алкоголем, не надаючи при цьому ніяких доказів лише за власними міркуваннями. Представник відповідачки адвокат Скрима В.А. в судовому засіданні суду пояснила, що відібравши дітей, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, чим порушив усі норми чинного законодавства України з питань захисту дітей, норми Сімейного кодексу України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Тобто, підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обстановки, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не явився, суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, просив прийняти рішення з врахуванням норм чинного законодавства та інтересів дітей. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що фактично є прабабою малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Зараз [PERSON] з батьком дітей [PERSON] переїхала проживати до її будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки будинок в якому вона проживала у м. Запоріжжі перебуває у гіршому стані, крім того, між родичами виникають конфлікті ситуації щодо цього будинку. В її будинку продовжують вестися роботи для створення всіх належних умов для проживання дітей. Саме через таку віддаленість від м. Запоріжжя та браку коштів вона не могла часто відвідувати дітей. [PERSON] є люблячою матір`ю, добре ставиться до своїх дітей, вживає всіх заходів щоб повернути їх до себе. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та долучені до неї письмові докази, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із роз`яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом установлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями долучених до позову свідоцтв про народження дітей. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з синами мешкає за вказаною адресою, що підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] та характеристикою виданою 27.08.2019 року головою квартального комітету №84 м. Запоріжжя [PERSON] . Згідно Довідки голови квартального комітету №84 м. Запоріжжя [PERSON] . № 18 від 11.12.2018 року, разом з відповідачкою та її синами за вищевказаною адресою мешкають дід відповідачки [PERSON] , мати [PERSON] , сестра [PERSON] . Згідно копій Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків № 00018195262 від 13.06.2017 року та № 00020748374 від 10.08.2018 року, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно Листа головного лікаря КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5» № 02-13/941 від 05.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] , було госпіталізовано із пологового будинку №4 м. Запоріжжя до відділення анестезіології інтенсивної терапії новонароджених 28.07.2018 року та в подальшому дитина була переведена до ІБВ недоношених дітей. За час перебування дитини у лікарні мати декілька разів (04.10.2018 року та 14.10.2018 року) відвідувала дитину, участі у її лікуванні майже не приймала. 08.11.2018 року [PERSON] звернулася до начальника відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з заявою про наміри повернути сина [PERSON] , [INFO] , в якій зазначила, що у лікарні без її присутності дитині було зламано стегно. Вона постійно купляє ліки для сина та передає їх медичному персоналу, оскільки її не пускають до дитини. Має намір в стислі строки здійснити ремонт у кімнаті для проживання дітей та якомога скоріше повернути сина [PERSON] . Просить не відбирати дитину. 12.11.2018 року згідно Наказу начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №914, [PERSON] , [INFO] , було взято на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах. 12.11.2018 року згідно Наказу начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №915, [PERSON] , [INFO] , було взято на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради було направлено [PERSON] , [INFO] , до комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. 10.12.2018 року [PERSON] звернулася до начальника відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з заявою про наміри в стислі строки доробити ремонт у кімнаті для проживання дітей та якомога скоріше повернути сина [PERSON] . Просить не відбирати дитину. 11.12.2018 року [PERSON] звернулася до начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з заявою про повернення їй сина [PERSON] , який на той час перебував у Дитячому будинку «Сонечко». Згідно Акта обстеження умов проживання [PERSON] , здійсненого 12.12.2018 року комісією відділу по Дніпровському району служби (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради у складі головних спеціалістів [PERSON] та [PERSON]., було встановлено, що умови проживання задовільні, в дитячій кімнаті зроблено косметичний ремонт, кімнати обладнані необхідними меблями, пічне опалення, електро-, газо- та водопостачання підключене. Ванна кімната потребує ремонту. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено такі умови: виділена окрема кімната (приблизно 7 кв.м), зроблено ремонт, є необхідні меблі: диван, два дитячих ліжка, комод для речей, засоби гігієни, дитячі речі, іграшки. Є ванночка, візок для дитини. Разом з [PERSON] за вказаною адресою мешкають його прадід [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , тітка [PERSON] , [INFO] , та брат [PERSON] , [INFO] . Мати бажає повернути малолітнього сина [PERSON] в родину. 22.04.2019 року до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради звернувся [PERSON] , [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] із заявою про те, що систематично бачить [PERSON] в нетверезому стані, діти занедбані, в будинку безлад. Згідно Акта обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] , здійсненого 23.04.2019 року комісією відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у складі головних спеціалістів [PERSON] , [PERSON] . та [PERSON] , було встановлено, що умови проживання незадовільні, антисанітарія, помешкання в аварійному стані, потребує ремонту, в будинку брудно, сморід, окурки, затхлий запах, пліснява, в будинок приходять сторонні люди. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено такі умови: виділена окрема кімната (приблизно 7 кв.м), облаштована меблями: диван, два дитячих ліжка, комод, шафа для одягу. Санітарно-гігієнічний стан житла незадовільний. Разом з дітьми за вказаною адресою мешкають його прадід [PERSON] , [INFO] , прабаба [PERSON] , [INFO], мати [PERSON] , [INFO] . У будинку присутні сторонні люди. Приміщення в аварійному стані, антисанітарія, малолітній [PERSON] брудний, голодний, недоглянутий, малолітній [PERSON] має хворобливий вигляд. Мати дітей на вигляд хвора, або перебуває під дією алкогольного сп`яніння. Згідно Листа Служби (управління) у справах дітей ЗМР № 01-17/896 від 23.04.2019 року, адресованого головному лікарю КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5» [PERSON] є одинокою матір`ю відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Родина проживає за адресою: [ADDRESS] , де належні умови для проживання дітей не створені. В будинку брудно, сморід, діти не доглянуті, одяг брудний. Складні життєві обставини негативно впливають на стан дітей. Їх потреби переважно не задовольняються. Батьківський потенціал дуже слабкий, батьки не усвідомлюють наявності проблем, не розуміють їх ризику і загрози, мотивація до змін низька. Складні життєві обставини носять затяжний характер, мати зловживає алкогольними напоями, в будинку постійно збираються сторонні люди. Відділ по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР займається вирішенням подальшої долі малолітніх, у в`язку з чим просить дітей матері не віддавати. Розпорядженням голови районної адміністрації по Дніпровському району ЗМР № 227р від 24.04.2019 року, малолітніх [PERSON] та [PERSON] було відібрано у матері. Згідно Листа КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5» № 158/02-13 від 26.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований до лікарні з діагнозом: ГРВІ, Назофарингит, а [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований до лікарні з діагнозом: ГРВІ, Обструктивний бронхіт, ДН-1 ст. 06.05.2019 року [PERSON] звернулася до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР з заявою про обставини відібрання в неї дітей 23.04.2019 року, в якій зазначила, що станом на теперішній час вона мешкає по [ADDRESS] , у подруги, оскільки дядько її діда вигнав її з дому. Згідно Листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР № С-2463 від 14.05.2019 року, Департамент розглянув звернення [PERSON] № С-5494-Д, яке надійшло до гарячої телефонної лінії Запорізької обласної державної адміністрації, з питання забезпечення житлом у м. Запоріжжі за пільгою дитини позбавленої батьківського піклування, і по суті порушеного питання роз`яснив, що відповідно до чинного житлового законодавства України житлова площа надається громадянам, які перебувають на квартирному обліку згідно з їх чергою і урахуванням пільг. Як особа з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] перебуває на квартирному обліку за місцем походження в районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району з 22.05.2017 року складом родини із 2-х осіб (вона та син [PERSON] , 2018 року народження) і станом на 01.01.2019 рік у загальній черзі числиться за №1640, у позачерговій черзі за №122, в окремому списку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування за №40, а в міському реєстрі громадян зазначеної категорії під №249. Документи облікової справи не поновлювалися (даних щодо народження другої дитини, в обліковій справі немає). Для поновлення облікової справи, [PERSON] необхідно звернутися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району. Оскільки черга на отримання житла не надійшла, розглядати питання виділення упорядкованого житла передчасно. Враховуючи вищевикладене, питання поліпшення житлових умов [PERSON] буде розглядатись районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району при наближенні черги відповідно до вимог чинного законодавств 27.05.2019 року [PERSON] звернулася до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з заявою стосовно пояснень подій, що сталися 23.04.2019 року, після яких її синів [PERSON] та [PERSON] відібрали у неї та направили до дитячої лікарні №5 м. Запоріжжя, що підтверджується копією відповідної заяви та копією Листа Служби (управління) у справах дітей ЗМР № С-278 від 08.05.2019 року, долучених до матеріалів справи. На підставі направлення служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 01-17/1181 від 03.06.2019 року, з КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР 03.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані до Будинку «Сонечко», що підтверджується Листом КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради» № 1189 від 29.10.2019 року. 28.05.2019 року до голови районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району звернувся адвокат відповідачки Скрима В.А. з запитом стосовно наданням офіційної інформації стосовно підстав що спричинили здійснення рейду служби у справах дітей за місцем мешкання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , копії акту проведення оцінки рівня безпеки дітей, копії розпорядження про відібрання дітей, та надання інформації стосовно того, чи здійснювались заходи щодо направлення дітей до родичів відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини. На вказаний адвокатський запит районна адміністрація ЗМР по Дніпровському району 07.06.2019 року надала відповідь № 05/01-27/1073, з якої вбачається, що копію відповідного розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району «Про негайне відібрання малолітніх [PERSON] , [PERSON] » від 24.04.2019 № 227р. було направлено на адресу адвоката, та з приводу того, чи здійснювалися заходи щодо направлення дітей до родичів відповідно до порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (зі змінами), роз`яснено, що до районної адміністрації не надходили заяви від родичів, щодо тимчасового влаштування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . З приводу виконання п.п. 1,2 адвокатського запиту районна адміністрація рекомендувала звернутися до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, у зв`язку з тим, що діти перебувають на обліку як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. 18.06.2019 року до голови районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району звернулась [PERSON] з заявою, в якій зазначила, що вона є прабабкою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а їх мати [PERSON] опікується дітьми, постійно відвідувала її разом з правнуками. Вважає, що дітей було відібрано лише тому, що власник будинку по [ADDRESS] [PERSON] має намір оформити житло на свою онуку [PERSON] , проти чого виступає його брат [PERSON] , який має намір забрати вказаний будинок, а для цього йому необхідно виписати дітей з житлового приміщення. У заяві [PERSON] просила здійснити перевірку умов проживання за адресою її мешкання: [ADDRESS] та передати їй [PERSON] та [PERSON] для тимчасового влаштування. На вказану заяву районна адміністрація ЗМР по Дніпровському району надала Лист Г-0624 від 25.06.2019 року, вказуючи, що зазначені вище діти розпорядженням голови районної адміністрації від 24.04.2019 року № 227р були відібрані від матері та влаштовані до державного закладу, де і перебувають до теперішнього часу. На момент відібрання дітей заяв від родичів щодо тимчасового влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] до районної адміністрації не надходило. Щодо вирішення питання [PERSON] по суті останній було рекомендовано звернутись до служби (управління ) у справах дітей ЗМР з відповідною заявою. Згідно Листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ЗМР № 1850/03-Д від 25.06.2019 року, встановлено, що родина [PERSON] переїхала до [ADDRESS] , у зв`язку з чим центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді було надіслано лист із проханням провести соціальне обстеження з подальшим наданням копії висновку акту оцінки потреб. В результаті відвідування родини було з`ясовано, що будинок потребує капітального ремонту, кімнати не облаштовані, меблі відсутні, умов для проживання малолітніх дітей не створено. [PERSON] повідомила, що вона із співмешканцем, [PERSON] , мають намір зробити косметичний ремонт проте в ході повторного обстеження, яке відбулося через 10 днів після першого візиту, ніяких змін не відбулось. У зв`язку з чим, спеціалістами Томаківського РЦСССДМ було зроблено висновок, що [PERSON] та [PERSON] не мають намірів змінювати власне життя на краще. Відділ по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Листом від 08.10.2019 № 01-03/1160 звернувся до служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Листом від 08.10.2019 № 01-03/1161 до КЗ «Томаківський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» щодо можливості проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з їх матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно Листа служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 464 від 30.10.2019 року, зазначене вище домоволодіння належить громадянці [PERSON] , бабі громадянина [PERSON] , співмешканця [PERSON] Загальна житлова площа помешкання близько 25 кв.м. Службою у справах дітей райдержадміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи та дільничним офіцером поліції неодноразово відвідано помешкання за вказаною адресою, переважно в домоволодінні нікого не було. Так [INFO] громадянка [PERSON] перебувала вдома. Обстеживши умови проживання встановлено, що для дітей зроблено косметичний ремонт в кімнаті, але інші кімнати в будинку потребують ремонту, в помешканні холодно, запас дров відсутній, також відсутній запас продуктів харчування. На подвір`ї бур`яни, биті склянки. Під час повторного візиту 30.10.2019 року ситуація мало змінилася, зроблено косметичний ремонт в одній кімнаті для дітей, інші кімнати потребують ремонту, в них безлад, не зроблено ремонту навіть в кухні. Відсутній запас дров та продуктів харчування. В будинку є енергопостачання та газопостачання, але розраховують обігрівати помешкання пічним опаленням. Згідно Листа КЗ «Томаківський районний центр соціальних служб ля сім`ї, дітей та молоді» №413/01-09 від 23.10.2019 року встановлено, що 11.06.2019 року результаті відвідування директором КЗ «Томаківський РЦСССДМ» [PERSON] , фахівцем із соціальної роботи [PERSON] , начальником служби у справах дітей [PERSON] , старшим дільничним офіцером поліції [PERSON] родини [PERSON] за адресою [ADDRESS] було з`ясовано, що будинок потребує капітального ремонту, кімнати не облаштовані, меблі відсутні, умов для проживання малолітніх дітей не створено, а сама [PERSON] повідомила, що вона разом з цивільним чоловіком мають намір зробити косметичний ремонт. Повторне відвідування здійснено 21.06.2019 року, але протягом 10 днів ніяких змін не відбулося. [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає. Вдома застати будь-кого з членів родини не вдається, хоча сусіди підтверджують їх місце перебування за вказаною адресою. Ні [PERSON] , ні її співмешканець зустрічатися з фахівцем із соціальної роботи з власної ініціативи бажання не виявили. Запрошення до КЗ «Томаківський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» ігнорують, а тому враховуючи все вищесказане, а також те, що діти не проживають з матір`ю, зробити висновок, щодо рівня батьківського та виховного потенціалу [PERSON] неможливо. Згідно Листа КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради» № 1190 від 29.10.2019 року, встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовані за направленням служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 03.06.2019р. №01 - 17/1181 як позбавлені батьківського піклування. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в Будинку дитини « Сонечко » з 03.06.2019 року батьки дітей відвідували періодично а саме: 07.06.2019, 09.06.2019, 27.06.2019, 15.07.2019, 20.07.2019, 29.07.2019, 07.08.2019, 24.08.2019, 26.08.2019, 07.09.2019, 14.09.2019,08.10.2019, 20.10.2019 року. Під час відвідувань батьки приносили дітям ліки, фрукти, цукерки. Діти раділи зустрічі з батьками. Під час відвідувань батьки цікавилися станом здоров`я, потребами дитини. Згідно Довідки КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР №с 1827 від 03.07.2019 року, [PERSON] на обліку в установі не перебуває. Згідно Характеристики, наданої ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» [PERSON] за час навчання у закладі досить позитивно характеризувалась: скромна, товариська, стримана, врівноважена, завжди користувалась авторитетом серед товаришів, готова була прийти на допомогу, мала друзів як серед однолітків так і серед учнів центру. Завжди свідомо виконувала доручення, користувалась повагою серед майстрів виробничого навчання та викладачів закладу. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком Органу опіки та піклування №05/01-27/0560 від 15.05.2019 року було встановлено, що діти проживали разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] , яка належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, не піклується про їх здоров`я фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття дітьми освіти, а передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку піклування про них, а крім того, мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, у висновку жодним чином не відображено, на підставі яких документів орган опіки та піклування встановив факт невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Висновок, на думку суду, є необґрунтованим, не містить жодних об`єктивних даних стосовно суті питання та даних щодо наявності чи відсутності винних дій в ухиленні матері від виховання синів, в ньому не зазначається доцільності втручання в життя дітей шляхом позбавлення матері батьківських прав та висновків про те, яким чином позбавлення батьківських прав захистить інтереси дітей. Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. Суд також приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі Хант проти України (рішення від 07.12.2006 року) суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27.11.1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 07.08.1996 року, п. 78). У цьому рішенні також зазначено, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено і судом не встановлено, що відповідачка злісно ухиляється від виконання нею своїх батьківських обов`язків. Позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не буде відповідати меті такого заходу як захист інтересів дитини та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що на час ухвалення рішення у справі відповідачка надала достатньо доказів того, що вона усіляко намагається повернути відібраних у неї 23.04.2019 року дітей в родину, а також те, що вона має наміри в стислі строки відновити нормальні умови для життя синів, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] через недоведеність фактів ухиляння її від виховання дітей та свідомого нехтування нею батьківськими обов`язками. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошено, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Справи щодо батьківських прав неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, n. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: «Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], Ms 39221/98 і 41963/98, n. 148, 6X7777 2000-VI11). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Нааве v. Germany), № 11057/02, п. 99, 6X7777 2004-III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (Справи «Валлова і Валла проти Чеської Республіки» (Wallova and Walla v. the Czech Republic), № 23848/04, n. 72, від 26 жовтня 2006 року; «Гавелка та інші проти Чеської Республіки» (Havelka and Others v. the Czech Republic), № 23499/06, n. 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (Справа «К. А. проти Фінляндії» (К. A. v. Finland), № 27751/95, п. 92, 6X7777 2003-1). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (Справа «Мозер проти Австрії» (Moser v. Austria), № 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі «Валлова і Валла проти Чеської Республіки», пп. 73-76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Аналіз зазначених положень закону, прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обстановки, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed