Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 15.07.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає що відповідає строку дії карти. Відповідач підписав заяву, якою надав згоду, про складання між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору, з приєднанням до Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/ru/terms/pages/70/, та відповідно до яких кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та [PERSON] надає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Проте відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.03.2016 року у сумі 29339,97 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14391,54 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 12227,49 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 847,61 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), та у розмірі 1373,33 грн. - штраф (процентна складова).У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача Сафір Ф.О., не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.39). Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, що з позовними вимогами позивача ознайомлений та згоден. Вказував, що не сплачував суму боргу через скрутний матеріальний стан. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 15.07.2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає що відповідає строку дії карти. Крім того, вбачається, що [PERSON] підписав заяву, якою надав згоду, про складання між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору, з приєднанням до Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/ru/terms/pages/70/, та відповідно до яких кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та [PERSON] надає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (п.2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг). (а.с.9-32). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якого договором приєднання, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, згідно Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.07.2013 року станом на 31.03.2016 року має заборгованість у сумі 29339,97 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14391,54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12227,49 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 847,61 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), та у розмірі 1373,33 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.5). У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1378,00 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved