Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

У січні 2020 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2006 р. є власником житлового будинку [ADDRESS] . За зазначеною адресою зареєстровані відповідачі, які не проживають у житловому приміщенні понад 1 рік без поважних причин, а саме з 15 березня 2019 року. Участі в утриманні будинку не приймають, комунальні платежі не сплачують, особистих речей в будинку не мають. Своєю реєстрацією відповідачі створюють перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки він вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які нараховуються залежно від кількості зареєстрованих осіб. Також зазначена реєстрація створює перешкоди стосовно отримання субсидії. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, справу просив розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 27.04.2020 р. позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, об`єднані в одне провадження. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що позивачу, на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2006 р. належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок посвідчується договором купівлі-продажу від 09.02.2006 р. зареєстрованого в реєстрі за № 429 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2006 р. (.а.с.8-9). Згідно інформації будинкової книги житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що в будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.15-26). З довідки місця проживання № 652 від 20.12.2019 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з 15.03.2019 року фактично за даною адресою не проживав та не проживає по теперішній час (а.с.27). Свідок [PERSON] , який є сусідом позивача підтвердив, що відповідачі зареєстровані в будинку сусіда, однак понад один рік за місцем реєстрації не проживають, їх особистих речей в будинку немає. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.ст. 321 та 391 ЦК України). Статтею 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] є власником будинку, в якому з 15.03.2019 року зареєстрований [PERSON] та з 26.10.2017 р. зареєстрований [PERSON] , однак з часу реєстрації відповідачі не проживали за місцем реєстрації, що підтверджується відповідними довідками (а.с.27), та показами свідка. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved