Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У травні 2021 року, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила змінити розмір аліментних платежів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом зміни способу їх присудження, які стягуються з відповідача з 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) останнього на ј частину з усіх видів заробітку (доходу). В обгрунтування зазначила, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів на даний час є недостатнім для належного утримання дитини. Дитина цього року пішла до школи, зрослі ціни та речі та одяг, також не вистачає коштів на оплату секцій для розвитку та забезпечення дитини. Крім того, на теперішній час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за своєю другою дитиною, тому працювати змоги не має. Відповідач працює на ПрАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» і має змогу платити аліменти в більшому розмірі. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін). Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що зокрема підтверджується змістом його заяв, наданих до суду про зупинення провадження у справі та об`єднання позовів, правом надання відзиву не скористався. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про об`єднання справи з іншою справою за його позовом про визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області від 11 жовтня 2013 року, серії [NUMBER] актовий запис № 1271 (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно\~ст. 8 Закону України Про охорону дитинства\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 2, ч. 3\~ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.\~182\~СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Згідно зі\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч наведених вимог закону, позивачем не надано належних та допустимих доказів існування обставин, які можуть бути підставою для застосування положень ст. 192 СК України та збільшення розміру раніше стягнутих аліментів з відповідача. Жодних доказів на підвиредження істотної зміни в бік покращення матеріального стану платника аліментів матеріали справи не містять. Посилання позивача на збільшення витрат на дитину у зв`язку із початком учбового процесу, необхідності відвідування секцій можуть бути лише підставою для стягнення додаткових витрат на дитину, на підставі ст.185 СК України. Посилання позивача на наявність у неї іншої дитини [PERSON] , [INFO] , з якою вона перебуває у декретній відпустці та не має змоги працювати, також не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на утримання іншої дитини [PERSON] , оскільки позивач не позбавлена права на звернення до батька своєї другої дитини за отриманням належного утримання дитини та матері до досягнення дитиною віку 3х років. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed