Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У червні 2014 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 16 червня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У зв'язку з порушеннями ст.ст. 526, 527, 530, ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України та зобов'язань за кредитним договором відповідачка має заборгованість станом на 5 грудня 2013 року в розмірі 22765.04 грн.,яка складається з наступного: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 11169.80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7035.00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. фіксована частина та 1060.24 грн. процента складова, яку ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» просив стягнути з відповідачки, а також стягнути судові витрати в розмірі 243.60 грн. Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 10 квітня 2014 року позов ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» задоволений частково: стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість по кредиту в сумі 6960.60 грн. та судові витрати в сумі 74.47 грн. В апеляційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» просить змінити рішення суду в частині відмови у стягненні комісії, штрафів, зменшення процентів, задовольнивши позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» в цій частині в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Акцент-Банк» посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неналежне дослідження судом доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи; стосовно відмови суду у стягненні комісії апелянт посилається на те, що банк має всі правові підстави вимагати стягнення з боржника комісії в розмірі 7035.00 грн., оскільки п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг зазначений обов'язок позичальника погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених чинним договором, довідка про стандартні умови кредитування в А-банку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, оформленого за технологією «Швидка готівка» містить стандартні умови надання кредиту в А-банку, а також умови щодо нарахування комісії у розмірі 3,50 % за розрахункове обслуговування, щомісячно на загальну суму кредиту, зазначена довідка мстить особистий підпис [PERSON]; стосовно відмови суду у стягненні штрафів висновок суду є помилковим, оскільки кредитний договір, укладений із [PERSON], складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, пам'ятки клієнта, а також Тарифів і складає між Банком та позичальником договір про надання банківських послуг, про згоду відповідачки на укладення договору саме в такій формі та ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг свідчить підпис [PERSON] Заяви позичальника, що свідчить про те. Що вона приєдналась до Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору, а тому нарахування позичальнику штрафів у зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за договором відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову є цілком законним та обгрунтованим; стосовно зменшення судом заборгованості по процентам, апелянт посилається на те, що суд, не маючи спеціальних знань, вирахував розмір відсоткової ставки по кредиту за формулою, що встановив самостійно і в мотивувальній частині рішення не навів, чому не взяв до уваги розмір відсоткової ставки у розмірі 180% на рік, що нараховується на прострочену заборгованість по кредиту. У судовому засіданні апеляційного суду 16 червня 2014 року представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. У судове засідання 28 липня 2014 року сторони не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином: ПАТ «Акцент-Банк» в електронному вигляді, відповідачка [PERSON] - телефонограмою, яка зареєстрована у журналі телефонограм №1 за № 1268 від 21 липня 2014 року. Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Акцент-Банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального права. Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог в частині стягнення комісії за користування кредитом в сумі 7035 грн., оскільки з заяви відповідача від 16 червня 2008 року на надання кредитки вбачається, що щомісячна комісія складає 0%; відмовляючи у стягненні штрафів, суд виходив з того, що зазначені у позові Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, що свідчить про необізнаність її з цими Умовами; визначаючи розмір заборгованості по процентам в сумі 3960 грн. суд виходив з того, що відповідачка, укладаючи кредитний договір, зобов'язалась сплачувати відсотки користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, виходячи із розрахунку 3000 грн. - заборгованість за кредитом х 24% х 66 місяців заборгованості з 16 червня 2008 року по 5 грудня 2013 року. Проте з такими висновками суду погодитися неможливо, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи 16 червня 2008 року між ЗАТ «А-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Пунктом 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачений обов'язок позичальника погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених чинним договором. Довідка про стандартні умови кредитування в А-банку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, оформленого за технологією «Швидка готівка» містить стандартні умови надання кредиту в А-банку, а також умови щодо нарахування комісії у розмірі 3,50% за розрахункове обслуговування, щомісячно на загальну суму кредиту. Зазначена довідка містить підпис [PERSON] і таким чином вона погодилась з цією умовою договору. З договору вбачається, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн., отже комісія у розмірі 3,50% від загальної суми кредиту складає 105.00 грн., що відображено також у розрахунку заборгованості. Таким чином, ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» має всі правові підстави для стягнення з [PERSON] комісії в розмірі 7035.00 грн. Тому рішення суду в цій частині є незаконним. Виходячи з того, що Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною договору, а відповідачка ознайомлена з даними умовами, нарахування позичальнику штрафу у зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за договором відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову, що складає 1060 грн. 24 коп. є законним та обгрунтованим, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, апеляційний суд вважає, що зменшуючи розмір заборгованості по процентам суд першої інстанції помилково вирахував розмір відсоткової ставки по кредиту за формулою 3000 грн. кредит х 24% х 66 місяців заборгованості з 16 червня 2008 року по 5 грудня 2013 року. Так пунктом 2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена винагорода банка - це сума зобов'язань держателя платіжної карти по оплаті встановлених банком Тарифами: процентів за користування кредитом, в тому числі за користування простроченим кредитом і Овердрафтом; плати за випуск/обслуговування платіжної карти; інших комісій і штрафних санкцій. Згідно п. 5.5.1 Умов та Правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і Овердрафтом) держатель оплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами. За таких обставин і в цій частині рішення суду першої інстанції є незаконним. Як вбачається з розрахунку заборгованості за несвоєчасне виконання [PERSON] боргових зобов'язань публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» нараховані проценти на прострочену заборгованість по кредиту у розмірі відсоткової ставки 180% на рік, що в загальній сумі складає 11169 грн. 80 коп., яка і підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved