Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У травні 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 29.11.2007 року [PERSON] отримала кредит в сумі 11500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею і Банком договір. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов), де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом, в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п.6.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. +5% від суми позову. У порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала і станом на 30.04.2014 року має заборгованість в розмірі 15046,90 грн., із яких сума заборгованості за кредитом 11420,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2271,34 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 400,00 грн., штрафи: 250,00 грн. - фіксована частина, 704,61 грн. - процентна складова. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача до суду не з'явився, направив до суду письмову заяву від 24.10.2014 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явилася, причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд враховує, що у судовому засіданні, яке відбулося 01.10.2014 року відповідач [PERSON] пред'явлені до неї Банком вимоги визнала повністю, підтвердила, що, дійсно, отримала кредит зі встановленням кредитного ліміту 5000,00 грн., який згодом був збільшений. Не заперечувала, що останні рік вона не вносить кошти на погашення кредиту через фінансові проблеми, однак розгляд справи було відкладено за її клопотанням для звернення до Банку. Однак 26.11.2014 року відповідачем [PERSON] була подана зустрічна позовна заява до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про розірвання кредитного договору, яка ухвалою від 26.11.2014 року була їй повернута через пропуск встановленого ст. 123 ЦПК України строку для пред'явлення зустрічного позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, враховуючи наступне. Так, судом встановлено, що 29.11.2007 року [PERSON] отримала в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тарифами Банку складає між нею і Банком договір. Позичальник взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця в розмірі 7% від суми заборгованості, з оплатою комісії за зняття кредитних коштів, що підтверджується копією заяви позичальника, довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка універсальна» 55 днів пільгового періоду, підписані відповідачем, Умовами та правилами надання банківських послуг. Як вбачається з наданої позивачем роздруківки щодо руху коштів по платіжній картці відповідача, відповідно до п.п.3.2,3.3 Умов, Банком декілька разів змінювався кредитний ліміт, в тому числі був збільшений 02.03.2012 року - до 11000,00 грн., а 16.04.2012 року - до 11500,00 грн. На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконувала, останнє поповнення на картковий рахунок здійснювалося ще у березні 2013 року. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 30.04.2014 року має заборгованість в розмірі 15046,90 грн., із яких сума заборгованості за кредитом 11420,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2271,34 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 400,00 грн. Відповідно до заяви позичальника, де передбачено обов'язок позичальника сплатити штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову в разі порушення строків платежів по будь-якому зобов'язанню більше ніж на 120 днів, Банком нараховані також штрафи: 250,00 грн. - фіксована частина, 704,61 грн. - процентна складова. Отже, загальна сума заборгованості становить 37047,70 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання однієї сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з п. 9.12 Умов та правил надання банківських, послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін, тобто строк дії договору не припинився. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи надані позивачем докази по справі, суд вважає обґрунтованими і доведеними підстави для стягнення з відповідача всієї суми заборгованості по кредитному договору, враховуючи, що відповідач в свою чергу жодних заперечень з приводу правильності нарахування Банком сум по тілу кредиту, відсоткам, комісії та штрафам суду не направила. Навіть у зустрічній позовній заяві, яку суд не прийняв до провадження, відповідач жодним чином не оспорювала суму заборгованості, яку вона має перед Банком за кредитним договором, посилаючись лише на неможливість її погасити через фінансові труднощі, тому просила кредитний договір розірвати. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved