Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У червні 2013 року позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом, який під час судового розгляду уточнила, в якому просить поділити житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] в натурі між власниками. Виділити позивачці [PERSON] у власність 6/10 частини цього нерухомого майна, що складаються із: частини житлового будинку, позначеної у технічному паспорті як квартира № 2 та яка складається із коридору площею 3.7 кв.м. (літ. 2-1), житлової кімнати площею І 2,1 кв.м. (літ. 2-2), житлової кімнати площею 7,5 кв.м. (літ. 2-3), житлової кімнати площею 17,5 кв.м.(літ. 2-4), санвузла 3 кв.м. (літ. 2-5), службового приміщення площею 5,7 кв.м. (літ. 2-6), кухні площею 9 кв.м. (літ. 2-7), вхідного ганку (літ. а); господарських будівель - погріба (літ.Г), вигрібної ями (літ.Д). водопровідної колонки (літ. №2), сараїв (літ. Л,С), огорожі (літ.№5,№6). Виділити відповідачці [PERSON] у власність 4/10 частини цього нерухомого майна, що складаються із: частини житлового будинку позначеної у технічному паспорті як квартира №1 та складається із житлової кімнати площею 10,9 кв.м. (літ. 1-1), житлової кімнати площею5,9 кв.м.(літ.1-2), житлової кімнати площею 13,7 кв.м.(літ. 1-4), санвузла площею 3,6 кв.м. (літ.1-3), вхідного ганку (літ.а1); господарських будівель - літньої кухні з тамбуром (літ. Б,б), вигрібної ями (літ.Е),альтанки (літ.В), водопровідної колонки (літ№2) та огорожі (літ. №1,3). Визначити порядок користування земельною ділянкою співвласниками домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] згідно варіанту запропонованому у підставі висновках №1080/10.7 судової будівельно - технічної експертизи від 7 квітня 2014 року, виділивши: [PERSON] земельну ділянку площею 226 кв.м.. зафарбовану червоним кольором; [PERSON] земельну ділянку площею 170 кв.м., зафарбовану синім кольором; залишити у спільному користуванні земельну ділянку площею 43 кв.м., зафарбовану жовтим кольором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що згідно із договором дарування від 2 березня 2004 року позивачка [PERSON] , стала власником 6/10 часток домоволодіння [ADDRESS]. Власницею 4/10 частки вищевказаного домоволодіння є відповідач [PERSON]. За час проживання у даному будинку між позивачкою та родиною відповідачки, склалися непорозуміння з приводу користування домоволодінням, оскільки згоди між ними не досягнуто. Представник позивача у судовому засіданні на позові [PERSON] наполягав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, в подальшому просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідач позов визнала, просила розглядати спарву за її відсутністю. Треті особи у судове засідання не з'явились про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення слухання справи не надано. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи згідно із договором дарування від 2 березня 2004 року, витягом про реєстрацію права власності позивач [PERSON] є власником 6/10 часток домоволодіння [ADDRESS] (а.с.6-8). Власницею 4/10 частки вищевказаного домоволодіння є відповідач [PERSON], що підтверджено договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.04.2002 року зареєстрованим у реєстрі права власності МКП «БТІ» (а.с.41-45). Позивач користується частиною житлового будинку, що у технічному паспорті позначена, як квартира № 2 та складається із коридору площею 3,7 кв.м. (літ. 2-1), житлової кімнати площею 12,1 кв.м. (літ. 2-2), житлової кімнати площею 7,5 кв.м. (літ. 2- 3), житлової кімнати площею 17,5 кв.м.(літ. 2-4), санвузла 3 кв.м. (літ. 2-5), службового приміщення площею 5,7 кв.м. (літ. 2-6) кухні площею 9 кв.м. (літ. 2-7), вхідного гайку (літ. а). Крім того, позивачка користується наступними господарськими будівлями - погрібом (літ. Г), вигрібною ямою (літ. Д), водопровідною колонкою (літ. №2'), сараями (літ. Л, С), огорожею (літ. №5, №6). Відповідач користується частиною житлового будинку, що у технічному паспорті домоволодіння позначена як квартира № 1. та складається із житлової кімнати площею 10,9 кв.м. (лит. 1-1), житлової кімнати площею 5,9 кв.м. (літ. 1-2), житлової кімнати площею 13,7 кв.м. (літ. 1-4), санвузла площею 3,6 кв.м (літ. І~3), вхідного ганку (літ. аі). Кухня площею 15,2 кв.м. (літ. 1-5) збудована самовільно. Крім того, відповідачка користується наступними господарськими будівлями - літньою кухнею з тамбуром (літ. Б,б), вигрібною ямою (літ. Е), альтанкою (літ. В), водопровідною колонкою (літ № 2) та огорожею (літ. №1,3). Земельна ділянка використовувалася за усною домовленістю між співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. Позивачка та відповідачка разом зі своєю сім'єю мешкають у даному будинку. За час проживання, між ними склалися непорозуміння з приводу користування домоволодінням, оскільки згоди користування домоволодінням між ними не досягнуто. Відповідно до висновку №1080/10.7 судової будівельно-технічної експертизи від 18.04.2014 року по цивільній справі № 434/4926/13-ц, провадження № 2/434/764/14, розділ домоволодіння [ADDRESS] відповідно часток співвласників, а також визначення порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS] - можливий. 6/10 часток [PERSON] складає приміщення №2 площею 58,5 м2 ; 4/10 частки [PERSON] складає приміщення №1 площею 49,3 м2. Згідно зі ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно до ст.ст. 321, 328 ЦК України, право власності здобувається на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше не випливає із закону або не встановлено судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.ст. 356 ч.1, 358 ч.3 , 364 ч.1 ЦК України , власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю .Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності . Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній частковій власності . Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У відповідності зі ст. 377 ЦК України до особи, що придбала житловий дім, будинок або спорудження, переходить право власності на земельну ділянку, на якому вони розміщені, без зміни його цільового призначення, у розмірах, установлених договором. У випадку їхнього відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якому вони розміщені, і частиною ділянки, що необхідний для їхнього обслуговування. Згідно зі ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ст. 158 Земельного Кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Таким чином між сторонами склався вказаний порядок користування спірною домобудівлею , який є єдиним в пропозиції експерта при розподілі домобуділі та повністю влаштовує співвласників . Суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки і розділити домобудівлю та визначити порядок користування земельною ділянкою, згідно висновку №1080/10.7 судової будівельно-технічної експертизи від 18.04.2014 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просить суд стягнути з відповідача половину понесених судових витрат, відповідач не заперечує проти заявлених вимог. Позивачем було сплачено судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 780 гривень 00 копійок, а також витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3000 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією № 872 від 27.12.2013 року на суму 1500 гривень та квитанцією № 103 від 18.04.2014 року на суму 1500 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved