Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. В позові вказав, що його батькам [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS]. Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області 15.10.1999 видано свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння на ім'я [PERSON] Проте у вказаному свідоцтві була допущена помилка у назві вулиці, яка у подальшому була виправлена секретарем сільської ради. Ця обставина перешкоджає нотаріальному оформленню мого права на спадкове майно, у зв'язку з чим, вимушений звернутися до суду з позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позові. Представник відповідача до суду не з'явився, на адресу суду надіслав лист в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, батькам позивача - [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS]. Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області 15.10.1999 видано свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння на ім'я [PERSON] Проте у вказаному свідоцтві була допущена помилка у назві вулиці, яка у подальшому була виправлена з вул. Кірова на вул. Шевченка секретарем сільської ради (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 15.09.1958 виданого Білоцерківською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 7), [PERSON] є чоловіком [PERSON] відповідно вони є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 27.05.1964 Березоворудським сільським бюро ЗАГС с. Березова Рудка, Пирятинського району, Полтавської області (а.с.6). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8), після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями розташованими по [ADDRESS]. Згідно заповіту (зареєстрованого в реєстрі за № 85 від 22.08.2007) позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] 27.09.2012 мати позивача - [PERSON] відмовилася від належної їй обов'язкової часки у спадщині та [INFO] померла (а.с. 9). Зазначений заповіт та відмова знаходяться у Пирятинській державній нотаріальній конторі Полтавської області у матеріалах спадкової справи, з таких обставин інших спадкоємців на вказане домоволодіння немає. Відповідно до довідки № 200 виданої 02.04.2014 виконкомом Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та інформаційної довідки ПП «Бюро послуг та консультацій» від 08.04.2014 власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 10-11). За змістом листа Пирятинської державної нотаріальної контори № 644/02-17 від 01.04.2014, нотаріус відмовив позивачу у оформленні прав на майно з видачею про це свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ти, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданого Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області 15.10.1999 на підставі рішення виконкому Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 14.10.1999 за № 9, перекреслено назву вулиці «Кірова» і дописано «Шевченка» іншим чорнилом і заповнено іншою особою з проставленням печатки і підписом секретаря Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області Громенко Н.В., при цьому виправлення має право вносити керівник органу, який видав документ (а.с. 16). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивач є спадкоємцем, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкоємця відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за заповітом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved