Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 11593,80 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що 07.11.2011 року уклала з відповідачкою договір позики, за яким передала [PERSON] 1000 доларів США, що еквівалентно 8100 гривень, а відповідач зобов'язалася повернути позику 01.03.2012 року, про що написала письмову розписку. На її вимогу про повернення боргу відповідач грошові кошти не повернула, стала уникати її та ухилятися від обов'язку повернути борг. На момент звернення до суду з вказаним позовом гроші їй так і не повернуті. Тому на підставі ст.ст.526, 1046-1050 ЦК України вважає, що гроші повинні бути стягнуті в примусовому порядку. Посилаючись на наведені вище обставини, позивач просила позов задовольнити, стягнути вказані суми та відшкодувати судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність, а також надала заяву про збільшення позовних вимог, які просила задовольнити. Представник позивача збільшенні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що з часу звернення до суду офіційний курс долара змінився, а тому просив стягнути суму заборгованості за договором позики 12952,57 гривень, що еквівалентно 1000 доларам США, та стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн.. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення поштового відправлення, із заявами про розгляд справи в її відсутність не зверталася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.11.2012 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики в усній формі, за умовами якого позивачка передала у борг відповідачці грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що на день позики було еквівалентно 8100 гривень, які остання зобов'язалася повернути не пізніше 01 березня 2012 року. В забезпечення виконання умов договору позики відповідачкою власноруч була складена розписка щодо отримання грошей, однак свої зобов'язання у встановлений договором строк відповідачка не виконала. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Обов'язок позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, передбачений в ст.1049 ЦК України. Таке ж правило містить ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК зазначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З витягу Національного банку України офіційний курс гривні до долару США станом на 19.08.2014р. становить за 100 дол.США 1295,2576 гривень. З огляду на вищевикладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням збільшених позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений останньою при подачі позову судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved