Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У січні 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, у якому вказав, що у його особистій власності знаходиться будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36365629 від 16 квітня 2015 року. Позов мотивує тим, що у 2015 році його донька [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] (відповідачем у справі), а тому він, як батько нареченої надав право [PERSON] зареєструватись у вищевказаному житловому будинку. Однак, у 2018 році рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та після розірвання шлюбу по даний час відповідач за місцем реєстрації не проживає та припинив користування будинком [ADDRESS] , а також у зв`язку з роботою переїхав без зняття з реєстрації у м. Київ де і проживає по даний час. Враховуючи, що відповідач зареєстрований у будинку позивача, позивач сплачує послуги і за нього, а тому не може оформити субсидію. З огляду на відсутність за місцем реєстрації на думку позивача відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням, тому він звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області 18 січня 2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Судом установлено, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36365629 від 16 квітня 2015 року (а.с.4). У вказаному будинку, належному позивачеві зареєстрований відповідач у справі [PERSON] , що підтверджується копією із домової книги (а.с.5), однак, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 3 листопада 2020 року (а.с.6), зазначається, що [PERSON] у будинку належному позивачеві не проживає. Крім того, як вбачається із наданих позивачем доказів, а саме: пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,9) які вказали, що відповідач [PERSON] на даний час за вказаною адресою не проживає та взагалі відсутній у смт Дашів Іллінецького району Вінницької області. Так, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає праві користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо визнання [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням, доведена повністю, тому підлягає задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved