Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У червні 2011 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банкУкргазбанк (далі Банк або ПАТ\~АБ\~Укргазбанк) звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог (а.\~с. 155-156), просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за договором кредиту від 08 серпня 2008 року №\~92608\~Ф\~ИЖН\~125086\~К\~1 (далі кредитний договір) у розмірі 109903,60 доларів США та 1170184 грн. 11 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 08 серпня 2008 року між [PERSON] і [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 60236,00 доларів США на строк із 08 серпня 2008 року по 07 серпня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,8\~% річних, що підтверджується заявою на видачу готівки №\~354_44 від 08 серпня 2008 року. За умовам цього договору Позичальник зобовязувався сплачувати заборгованість за кредитом щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця в розмірі не менше 739,00 доларів США,з яких платіж по кредиту складає суму згідно із графіком, останній платіж у розмірі 484,90 доларів США сплачується в день закінчення строку, на який видано кредит. Своїх зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконував, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 04 липня 2016 року складає 109903,60 доларів США та 1170184 грн. 11 коп., з яких: 52045,08 доларівСША строкова заборгованість по кредиту, 6141,14 доларівСША прострочена заборгованість по кредиту, 751,59 доларівСША поточна заборгованість по процентам, 50965,78 доларівСША прострочена заборгованість по процентам; 108241 грн. 44 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 1061942 грн. 68 коп. пеня за несвоєчасну сплату процентів. Згідно із умовами п. 5.8 кредитного договору строк позовної давності за цим договором сторонами встановлено тривалістю у три роки. Також 08 серпня 2008 року з метою забезпечення виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором між [PERSON] і [PERSON] (далі Поручитель) був укладений договір поруки №\~92608\~Ф\~ИЖН\~125086\~П\~1, за умовами якого остання поручилася перед [PERSON] за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Поручитель відповідає перед [PERSON] у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основної суми кредиту, процентів за користування ним, неустойки (штрафу, пені), а також інших зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідачі своїх зобовязань за кредитним договором та договором поруки не виконують. Представники відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у суді позов не визнали, подали заперечення на позов та пояснили, що між [PERSON] і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, останній платіж за кредитним договором Позичальником було здійснено 25 лютого 2010 року в розмірі 682,35 доларів США. 27 грудня 2010 року Банк направив Позичальникові претензію про повернення достроково заборгованості в розмірі 64852,13 доларів США, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України є зміною в односторонньому порядку строку виконання зобовязання за кредитним договором, тому саме з цього моменту Банк втратив право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки, оскільки кредитні зобовязання припинилися та залишилися виключно боргові зобовязання по сплаті суми боргу. Також вважають, що строк предявлення дострокової вимоги 27 грудня 2010 року є моментом трансформування зобовязання зі сплати періодичних платежів за кредитним договором на одноразове повернення всієї, навіть не простроченої, суми за кредитом. За таких умов нарахування процентів у розмірі, визначеному кредитним договором на зобовязання щодо повернення всієї суми коштів, є неправомірним. Крім того, Банк нарахував проценти за період з 01 липня 2010 року по 04 липня 2016 року, що суперечить умовам п. 5.8 кредитного договору, яким сторонами встановлено строк позовної давності тривалістю у три роки. Щодо нарахування пені в розмірі 1170184 грн. 11 коп. просили суд застосувати строк позовної давності в межах одного року згідно із вимогами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Враховуючи, що позивачем ПАТ\~АБ\~Укргазбанк належного розрахунку заборгованості за кредитним договором не надано, просили суд у задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у суді позов не визнала, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору Позичальник зобовязувався сплачувати кредит з 1-го по 10-е число кожного місяця. Останній платіж [PERSON] здійснено 25 лютого 2010 року, черговий строк виконання зобовязання за кредитним договором настав з 01 по 10 березня 2010 року. Проте Позичальник своїх зобовязань не виконав. 27 грудня 2010 року [PERSON] направлено Поручителю вимогу про повне погашення кредиту та лише 06 червня 2011 року, тобто більше ніж через шість місяців, з дня невиконання Позичальником своїх зобовязань, Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості солідарно. Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 559 ЦК України у даному випадку порука припинилася. Просила суд застосувати наслідки спливу строку предявлення вимоги до Поручителя щодо стягнення солідарно заборгованості та відмовити у задоволенні позову в частині вимог до відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 08 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком Укргазбанк (далі також Банк чи Кредитор), правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ\~АБ\~Укргазбанк, і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №\~92608\~Ф\~ИЖН\~125086\~К\~1. Згідно із п. п. 1.1, 1.4 кредитного договору Банк надає Позичальнику на споживчі цілі кредит у сумі 60236,00 доларів США, на строк з 08 серпня 2008 року по 07 серпня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,8\~% річних. Відповідно до п. п. 3.3.1, 3.3.3 цього договору Позичальник зобовязувався використати кредит на зазначені у п. 1.4 договору цілі та здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Повернення суми кредиту та процентів за його використання згідно із п. 1.1 цього договору Позичальник зобовязувався здійснювати щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця в розмірі не менше 739,00 доларів США. За змістом п. 3.3.4 даного договору Позичальник зобовязаний у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом, та пеню в розмірі 0,1\~% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. У п. 3.1.10 кредитного договору передбачено, що Банк на залишок простроченої заборгованості за кредитом нараховує проценти виходячи із 14,8\~% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Згідно із п. 5.3 кредитного договору за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] пеню в розмірі 0,1\~% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Відповідно до п. 5.8 кредитного договору строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору. За змістом п. п. 3.2.5, 3.2.6 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань Позичальника за цим договором, забезпеченого іпотекою, у разі неналежної сплати страхових платежів за договором страхування майна, переданого в іпотеку, від усіх ризиків та договору страхування власного життя, а також невиконання зобовязань за кредитним договором. Також 08 серпня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір поруки №\~92608\~Ф\~ИЖН\~125086\~П\~1. За умовами п. 1.1 договору поруки відповідач [PERSON] поручилася перед [PERSON] за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 08 серпня 2008 року, зокрема, за сплату кредиту в розмірі 60236,00 доларів США і сплату процентів за користування кредитом у розмірі 13,8\~% річних. У п. 1.2 договору поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність із Позичальником за порушення виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно із п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобовязань по договору, Кредитор звертається з письмовою вимогою до Позичальника та Поручителя. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобовязання Позичальника за кредитним договором не предявить вимоги до Поручителя. Судом встановлено, що Банк свої зобовязання за кредитним договором від 08 серпня 2008 року виконав повністю, надав відповідачу [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі в сумі 60236,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 08 серпня 2008 року за №\~354_44. Цього факту сторони в суді не заперечували. Проте Позичальник своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконував, заборгованість за кредитом, проценти за його користування та інші платежі у визначені кредитним договором строки та порядку не сплачував, у звязку з чим виникла заборгованість. Останній платіж у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем [PERSON] здійснено 25 лютого 2010 року. 22 квітня 2010 року ПАТ\~АБ\~Укргазбанк направляло [PERSON] листа, у якому повідомляло його про те, що 07 серпня 2009 року закінчився строк дії договору страхування квартири [ADDRESS], яка є предметом застави, просив його укласти договір страхування квартири та повідомляв, що у разі не укладення такого договору Банк буде змушений вимагати сплати штрафу та звертатися з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Цю вимогу Позичальник одержав 04 травня 2010 року. 27 грудня 2010 року ПАТ\~АБ\~Укргазбанк направляло претензії [PERSON] та [PERSON], у яких повідомляло їх про те, що станом на 27 грудня 2010 року Позичальник прострочив виконання своїх зобовязань за кредитним договором, просило сплатити протягом 10 днів з дня отримання претензії прострочену суму заборгованості та попереджало, що у разі несплати цієї суми буде звертатися до суду з позовом про стягнення заборгованості. Зазначену претензію поручитель [PERSON] одержала 14 січня 2011 року, точної дати отримання даної вимоги позичальником [PERSON] судом не встановлено. Із дослідженого в суді розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 04 липня 2016 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] складає 109903,60 доларів США та 1170184 грн. 11 коп., з яких: 52045,08 доларівСША строкова заборгованість по кредиту, 6141,14 доларівСША прострочена заборгованість по кредиту, 751,59 доларівСША поточна заборгованість по процентам, 50965,78 доларівСША прострочена заборгованість по процентам; 108241 грн. 44 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1061942 грн. 68 коп. пеня за несвоєчасну сплату процентів (а.\~с. 157-164). У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобовязання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні. У ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови №\~14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі вказав на те, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №\~5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У ст. 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У п. 4.2 договору поруки від 08 серпня 2008 року, укладеного між [PERSON] і відповідачем [PERSON], встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобовязання Позичальника за кредитним договором не предявить вимоги до Поручителя. Згідно із ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка неминуче має настати. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 17 вересня 2014 року у справі №\~6-53цс14, від 11 листопада 2015 року у справі №\~6-2056цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №\~6-1451цс16, строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі №\~6-53цс14 зазначив, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору повернення кредиту та процентів за його користування Позичальник зобовязаний здійснювати щомісячно з 1-го по 10-те число. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що останній платіж позичальником [PERSON] було здійснено 25 лютого 2010 року. Наступний платіж згідно із умовами кредитного договору Позичальник повинен був внести в строк до 10 березня 2010 року, проте цих своїх зобовязань він не виконав, чергові платежі в рахунок погашення суми заборгованості за кредитним договором у подальшому припинив здійснювати взагалі, будь-яких платежів він більше не здійснював. Виходячи з наведеного, положень ст. 526, ч. 4 ст. 559 ЦК України, п. 4.2 договору поруки, суд вважає, що вимога до [PERSON] як до поручителя про виконання нею солідарно із [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 08 серпня 2008 року повинна бути предявлена до суду протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за кредитом (10 березня 2010 року), тобто у строк по 10 вересня 2010 року, оскільки відповідно до умов кредитного договору погашення кредиту здійснюється періодичними платежами у період з 1-го по 10-те число кожного місяця, тому відповідальність Поручителя наступає з наступного дня за датою не вчинення чергового платежу по кредиту. До суду з позовом ПАТ\~АБ\~Укргазбанк до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором звернулося лише 06 червня 2011 року, що свідчить про сплив строку предявлення [PERSON] вимоги до Поручителя. Виходячи з наведеного, враховуючи що строк на предявлення вимоги до Поручителя про стягнення солідарно з Позичальником заборгованості за кредитним договором сплинув, порука за кредитним договором від 08 серпня 2008 року вважається такою, що припинилася, тому суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~АБ\~Укргазбанк у частині заявлених вимог до [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості задоволенню не підлягає. Доводи ПАТ\~АБ\~Укргазбанк на те, що позов до [PERSON] як до поручителя [PERSON] предявлений протягом шести місяців з дня направлення їй 27 грудня 2010 року вимоги про погашення простроченої Позичальником заборгованості за кредитним договором, висновків суду не спростовують, оскільки відповідно до правових позицій Верховного Суду України така вимога повинна бути предявлена до суду протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням. Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи видно, що з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] достроково всієї суми заборгованості за кредитом у розмірі 58186,22 доларів США позивач ПАТ\~АБ\~Укргазбанк звернулося до суду 06 червня 2011 року, тобто в межах строку позовної давності. Заперечуючи проти позову представники [PERSON] посилалися на те, що [PERSON] неправомірно нараховано проценти за період з 05 липня 2010 року по 04 липня 2016 року, оскільки нарахування процентів за вказаний період суперечить вимогам ст. 257 ЦК України та умовам п. 5.8 кредитного договору, яким сторонами договору позовну давність щодо вимог по сплаті процентів за користування кредитом встановлено в три роки. Також вони вказували на те, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для стягнення пені законом встановлено строк позовної давності в один рік, проте всупереч вимогам закону [PERSON] нараховано пеню за три роки. Із розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором вбачається, що станом на 04 липня 2016 року Позичальник має поточну заборгованість по процентам у розмірі 751,59 доларів США та прострочену заборгованість по процентам у розмірі 50965,78 доларів США, нараховану за весь період прострочення відповідачем виконання зобовязання по сплаті процентів, з яких 24217,65 доларів США заборгованість по процентам за період з 05 липня 2013 року по 04 липня 2016 року (50965,78 26748,13), тобто за останні три роки з дня подачі [PERSON] заяви про збільшення позовних вимог, тобто в межах позовної давності. Суд вважає, що позовні вимоги ПАТ\~АБ\~Укргазбанк у частині стягнення з відповідача [PERSON] строкової заборгованості по кредиту в розмірі 52045,08 доларів США та простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 6141,14 доларівСША, всього заборгованості по кредиту в загальному розмірі 58186,22 доларів США, а також поточної заборгованості по процентам у розмірі 751,59 доларівСША є обґрунтованими, доведеними у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Що стосується стягнення визначеної [PERSON] простроченої заборгованості по процентам у розмірі 50965,78 доларів США, суд дійшов наступних висновків. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У п. 5.8 кредитного договору сторонами визначено, що позовна давність за цим договором становить три роки, в тому числі до вимоги по поверненню процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов договору. Зі змісту п. 5.8 кредитного договору вбачається, що строк для предявлення вимоги про стягнення процентів за користування кредитом сторонами цього договору встановлено в три роки. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05 липня 2013 року розмір заборгованості по процентам складає 26748,13 доларів США. Також із цього розрахунку видно, що розмір заборгованості по процентам у межах строку позовної давності за останні три роки з дня подачі заяви про збільшення позовних вимог за період з 05 липня 2013 року по 04 липня 2016 року становить 24217,65 доларів США (50965,78 26748,13). За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи подання представниками відповідача [PERSON] до суду заяви про застосування наслідків спливу позовної давності, суд вважає, що з останнього на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість по сплаті процентів у розмірі 24217,65 доларів США у межах строку позовної давності. Всього з [PERSON] на користь ПАТ\~АБ\~Укргазбанк підлягає стягненню заборгованість по процентам у загальному розмірі 24969,24 доларів США (24217,65 + 751,59). За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано належним чином. Розмір пені збільшується залежно від продовження правопорушення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Позивач ПАТ\~АБ\~Укргазбанк, посилаючись на умови п. п. 5.3, 5.8 кредитного договору просить стягнути на його користь пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 108241 грн. 44 коп. та пеню на несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1061942 грн. 68 коп. за останні три роки несвоєчасного виконання Позичальником своїх зобовязань. Заперечуючи проти позову стороною відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності також і до вимог щодо стягнення пені, вказуючи на те, що пеня може бути стягнута лише за один рік. У судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що останній платіж у рахунок погашення заборгованості за кредитом [PERSON] здійснено 25 лютого 2010 року. Верховний Суд України у постанові від 25 травня 2016 року у справі №\~6-1138цс15 висловив правову позицію та зазначив, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Аналіз цих норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. Враховуючи подання представниками відповідача [PERSON] до суду заяви про застосування наслідків спливу позовної давності і до вимог про стягнення пені, суд вважає, що з останнього на користь [PERSON] підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 48878 грн. 12 коп. і пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 472921 грн. 39 коп. за період з 05 липня 2015 року по 04 липня 2016 року, тобто за останні 12 місяців з дня подачі заяви про збільшення позовних вимог. Посилання позивача ПАТ\~АБ\~Укргазбанк на те, що згідно із умовами п. 5.8 кредитного договору стягнення пені проводиться в межах строку визначеної сторонами та збільшеної позовної давності у три роки, висновків суду щодо стягнення пені за один рік не спростовують. За змістом ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Окремий договір щодо збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення між позивачем ПАТ\~АБ\~Укргазбанк і відповідачем [PERSON] не укладався. У постанові від 24 лютого 2016 року у справі №\~6-1824 цс15 Верховним Судом України викладено правову позицію в аналогічній цивільній справі за позовом ПАТ\~АБ\~Укргазбанк про стягнення заборгованості за кредитним договором та зазначено, що якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст. 6 і ч. 1 ст. 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором. У вказаній вище постанові Верховного Суду України зазначено, що суди встановили, що п. 5.8 кредитного договору строк позовної давності визначається сторонами в три роки, в тому числі на вимоги з повернення: процентів за користування кредитом та суми заборгованості за кредитом з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов цього договору. Згідно із умовами п. 5.8 кредитного договору від 08 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ\~АБ\~Укргазбанк і [PERSON], строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі до вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов договору. Зі змісту п. 5.8 кредитного договору від 08 серпня 2008 року, на відміну змісту пункту 5.8 вказаного вище кредитного договору в іншій справі, у даному кредитному договорі відсутнє конкретне посилання на застосування строку позовної давності три роки до вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, тому відсутні підстав для стягнення з Позичальника пені більш ніж за один рік. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує своїх зобовязань за кредитним договором від 08 серпня 2008 року належним чином, суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~АБ\~Укргазбанк у частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково. Суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 83155,46 доларів США (58186,22 доларів США заборгованість за кредитом і 24969,24 доларів США заборгованість по процентам) та 521799 грн. 51 коп. (48878 грн. 12 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту і 472921 грн. 39 коп. пеня за несвоєчасну сплату процентів). Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн., всього 1820 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial