Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У травні 2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в лютому 2017 р. він випадково дізнався у приватного нотаріуса про те, що на його майно в 2004 р. було накладено арешт, ким та на підставі чого йому невідомо, оскільки за місцем реєстрації йому ніяких листів не надходило. Зі слів позивача, у березні 2017 р. позивач звернувся до Оболонського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою щодо припинення чинності арешту, на що отримав відповідь про те, що виконавчі провадження з 2004 року по 2013 роки знищені за закінченням терміну зберігання. Вважає, що оскільки арешт на його майно було накладено помилково та дане виконавче провадження було знищено, то є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просить суд звільнити з-під арешту його майно, накладеного постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві № 2267/20 від 01.11.2004 р., реєстраційний № 1435437, зареєстровано 03.11.2004 р. 11-ою Київською державною нотаріальною конторою м. Києва. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача - районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник 11-ої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, у лютому 2017 р. [PERSON] випадково дізнався у приватного нотаріуса про те, що на його майно в 2004 році було накладено арешт, ким та на підставі чого йому невідомо, оскільки за місцем реєстрації йому ніяких листів не надходило. У березні 2017 р. позивач звернувся до відповідача - Оболонського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою щодо припинення чинності арешту, на що отримав відповідь про те, що виконавчі провадження з 2004 року по 2013 роки були знищені за закінченням терміну зберігання. На даний момент арешт з майна [PERSON] не знято. У відповідності до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно до п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо). Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт накладений на майно позивача [PERSON], що у даному випадку так і не було зроблено, що тягне за собою задоволення позову та звільнити з-під арешту усього майна позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial