Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У травні 2015 р. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення сум заборгованості за кредитним договором в сумі 52 027 грн. 04 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 10.08.2007 р. між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») (далі - АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 2007/38-27/32, відповідно до умов якого Банк надавав [PERSON] кредит в сумі 10 000,00 грн., позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 09.08.2008 р. зі сплатою 24,00 % річних та комісій. Відповідно до п. 3.3.7 Договору кредиту, встановлено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку,визначеному п.п. 2.4., 2.5 цього договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 10.08.2007 р. року було укладено договір поруки: № 07-15/1070 із поручителем позичальника [PERSON] Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте Позичальник платежі належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 08.12.2015 р. за ним виникла заборгованість у сумі 52 027,04 грн., яку до теперішнього часу не погашено, і яку просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомили, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 10.08.2007 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007/38-27/32, відповідно до умов якого Банк надавав [PERSON] кредит в сумі 10 000,00 грн., позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 09.08.2008 р. зі сплатою 24,00 % річних та комісій. (а.с.5-7). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 10.08.2007 року було укладено договір поруки № 07-15/1070 із поручителем позичальника - [PERSON] (а.с.8). Згідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 08.12.2015 р. у [PERSON] виникла заборгованість перед АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в загальній сумі -52 027,04 грн., яка складається з: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 19 980,00 - заборгованість за відсотками; 5 030,56 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 7 103,15 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, 4 110,00 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом, 5 803,33 - розмір інфляційних витрат за відсотками, що підлягає стягненню з відповідачів солідарно. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved