Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерська контора «Біком» (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ №11-ОС від 14.04.2017р., поновити її на посаді головного бухгалтера фінансового департаменту з 15.04.2017р., визнати недійсним запис про звільнення з посади від 14.04.2017р. у трудовій книжці, зобов'язати директора внести зміни до трудової книжки стосовно поновлення на роботі. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що з 23.06.2014р. позивачка працювала на посаді фінансового директора ТОВ «Брокерська контора «Біком». 01.11.2016р. Позивачку було переведено на посаду головного бухгалтера фінансового департаменту. 14.04.2017р. згідно наказу по ТОВ «Брокерська контора «Біком» № 11-ОС [PERSON] було звільнено за одноразове грубе порушення трудових обов'язків на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України. Позивачка вважає рішення відповідача про її звільнення безпідставним, необгрунтованим та протиправним, оскільки підставою для її звільнення стали висновки викладені в Акті перевірки ТОВ «Брокерська контора «Біком» від 20.03.2017р. за № 101/26-15-14-01-05/19123231 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. складеного за результатами проведення планової виїзної перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві в період з 20.02.2017р. по 13.03.2017р., які є надуманими та такими, що не відповідають дійсному стану справ. Так, Позивачка вважає, що звільнення з роботи працівника є виключним заходом і звільнення за п.1 ст. 41 КЗпП України може мати місце тільки тоді, коли головний бухгалтер допустив таке грубе порушення, яке призвело до фактичного спричинення документально підтверджених збитків організації, у який він працює. Окрім того, під час роботи Позивачки у ТОВ «Брокерська контора «Біком» товариство неодноразово проходило як аудиторські, так і податкові перевірки, будь-яких зауважень щодо якості ведення бухгалтерського обліку і стану організації податкового обліку ніколи не надходило, яких-небудь порушень податкового законодавства встановлено не було. Більше того, відповідачем у встановленому порядку від Позивачки не було витребувано і не отримано письмових пояснень з приводу, начебто допущеного нею порушення. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, підтримав письмові заперечення проти позову, в яких зокрема зазначив, що внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов'язків головним бухгалтером Товариства - [PERSON], що виразилось в порушенні вимог ведення бухгалтерського обліку та податкового законодавства України, що було встановлено в Акті перевірки від 20.03.2017р. за № 101/26-15-14-01-05/19123231, призвело до накладення адміністративного штрафу на Відповідача у сумі 365 400,00 грн., що завдало Товариству збитків (шкоду) на зазначену суму, так як даний штраф сплачено в повному обсязі Суд, заслухавши надані пояснення, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ч.1 ст.43 Конституції України). Працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (ст. 139 КЗпП України). Судом встановлено, що 23.06.2014р. [PERSON] було прийнято на роботу в ТОВ «Брокерська контора «Біком» на посаду фінансового директора на підставі Наказу (Розпорядження) № 33-ОС від 23.06.2014р. про прийняття на роботу (а.с.56). Згідно Наказу № 16/3-КЗ про переведення [PERSON], з її згоди, переведено з посади фінансового директора фінансового департаменту на посаду головного бухгалтера фінансового департаменту з 01.11.2016р., з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.58). Відповідно до Посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої Директором ТОВ «БК «Біком» Н.І. Фітковським 22.11.2013р. головний бухгалтер, зокрема забезпечує ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з урахуванням особливостей діяльності підприємства та технології оброблення ділових даних; організовує роботу бухгалтерської служби, контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх видів господарських операцій; забезпечує складання на основі даних бухгалтерського обліку фінансової звітності підприємства, підписання її та подання в установлені строки користувачам; здійснює заходи щодо надання повної, правильної та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух коштів підприємства; бере участь у підготовці та поданні інших видів періодичної звітності, які передбачають підпис головного бухгалтера, до органів вищого рівня у відповідності з нормативними актами, затвердженими формами та інструкціями тощо (а.с.60-65). Зі змістом посадової інструкції [PERSON] ознайомилась під підпис 02.12.2014р. У період з 20.02.2017р. по 13.03.2017р. Головним управлінням ДФС України у м. Києві проведено планову виїзну перевірку ТОВ «БК «Біком» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., за результатами якої складено Акт від 20.03.2017р. № 101/26-15-14-01-05/19123231, яким встановлено порушення ТОВ «БК «Біком»: п.п.134.1.1. п.134.1. ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами в результаті чого ТОВ «БК «Біком» завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 135 312 920 грн.: в тому числі за 2015 рік в сумі 82 321 110 грн., за 2016 рік в сумі 52 991 810 грн.; п.п.39.2.1.7. п.39.2. ст.39, п.п.39.2.1.2. п.п.39.2.1. р.39.2. ст. 39, п.п.14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік (а.с.91-129). Згідно п.п.4.1.1. та п.7.2. вказаного Акту визначено, що у період вчинення відповідних правопорушень відповідальними особами були: директор - [PERSON], [PERSON], головний бухгалтер - [PERSON] 29.03.2017 року [PERSON] були подані Заперечення вих. № 01-02/64 від 28.03.2017р. до Акту документальної перевірки від 20.03.2017р. № 101/26-15-14-01-05/19123231 про результати планової виїзної перевірки ТОВ «БК «Біком» (а.с.130-132). За результатом розгляду вказаних заперечень Головним управлінням ДФС у м. Києві повідомлено Відповідача, що висновки акта перевірки від 20.03.2017р. № 101/26-14-01-05/19123231 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БК «Біком», код 19123231, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.12.2016р.» залишаються без змін. (а.с.133-137). Так, на підставі Акта перевірки від 20.03.2017р. № 101/26-14-01-05/19123231 ГУ ДФС України у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення форма «П» від 12.04.2017р. № 00002361401 та форма «ПС» від 12.04.2017р. № 00002371401, якими ТОВ «БК «Біком» зобов'язано виправити частину суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, яку було завищено у показниках податкової звітності з податку на прибуток та сплатити адміністративний штраф у розмірі 365 400 грн. відповідно (а.с.138-139). Адміністративний штраф сплачений Відповідачем 29.06.2017р. в сумі 365 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3701 від 29.06.2017р. (а.с.140). Згідно Доповідної записки фінансового директора ТОВ «БК «Біком» [PERSON] від 10.04.2017р. встановлено, що на ТОВ «БК «Біком» була проведена документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., за результатами якої було складено акт від 20.03.2017р. № 101/26-14-01-05/19123231, та встановлено відповідні порушення. У період вчинення правопорушень відповідальними особами на підприємстві були директор [PERSON] з 03.09.2015р. (згідно наказу № 07-ОС від 26.08.2015р. про призначення) по 27.09.2016р. (згідно наказу № 06-ОС від 25.09.2016р. про припинення обов'язків директора) та головний бухгалтер [PERSON] з 02.12.2014р. (згідно наказу № 51-ОС від 02.12.2014р. про призначення) (а.с.43). Повідомленням про надання письмового пояснення від 10.04.2017р. № 01-02/74 [PERSON] була повідомлена про необхідність надання письмових пояснень до кінця робочого дня 14.04.2017р. на ім'я директора Товариства щодо причини порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, встановлених за результатами документальної планової виїзної перевірки Головного управління ДФС у м. Києві за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. та викладених в акті від 20.03.2017р. за № 101/26-15-14-01-05/19123231 (а.с.40). Відповідно до Акту № 1 від 13.04.2017р. «Про відмову [PERSON] про проставлення підпису про ознайомлення з повідомленнями про надання письмового пояснення від 10.04.2017р. за № 01-02/74, та від 13.04.2017р. за № 01-02/76» (а.с.42) та Акту від 13.04.2017р. (а.с.47), складеного за участі фінансового директора ТОВ «Брокерська контора «Біком» [PERSON], заступника директора [PERSON], директора юридичного департаменту [PERSON], 13.04.2017р. головний бухгалтер [PERSON] ознайомилась зокрема з повідомленням про надання письмового пояснення щодо причин порушень вимог податкового валютного та іншого законодавства та відмовилась від проставлення підпису про ознайомлення з ним. 14.04.2017р. надавати пояснення щодо причин порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, встановлених за результатами документальної планової виїзної перевірки ГУ ДФС у м. Києві за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. та викладених в акті від 20.03.2017р. за № 101/26-15-14-01-05/19123231, Позивачка відмовилась, що зафіксовано також в Акті від 14.04.2017р., складеному заступником директора [PERSON], фінансовим директором [PERSON], директором юридичного департаменту [PERSON] та начальником служби безпеки [PERSON] (а.с.48) та Акті № 2 від 14.04.2017р. «Про відмову [PERSON] від надання письмових пояснень згідно повідомлення за № 01-02/74 від 10.04.2017р. (ознайомлено з повідомленням 13.04.2017р.)» (а.с.52). Також до матеріалів справи долучені акти щодо неодноразового фіксування фактів невиконання позивачкою трудових обов'язків, зокрема систематична відсутність на робочому місці (а.с.41, 44-48), в результаті чого до [PERSON] згідно Наказу від 13.04.2017р. № 10/1-ОС було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.49). 14.04.2017р. на підставі Наказу № 11-ОС про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] була звільнена з посади головного бухгалтера фінансового департаменту за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п.1 ст. 41 КЗпП України) на підставі Акту про результати документальної планової виїзної перевірки Головного управління ДФС у м. Києві за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. від 20.03.2017р. за № 101/26-15-14-01-05/19123231; акту про відмову в наданні пояснень головним бухгалтером [PERSON] від 14.04.2017р.; доповідної записки фінансового директора [PERSON] від 10.04.2017р. (а.с.55). Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України. Відповідно до п.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Як роз'яснено в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 передбачено, що на підставі п.1 ст.41 КЗпП ( 322-08 ) за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Так, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Позивачка, перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «БК «Біком» на посаді головного бухгалтера фінансового департаменту, допустила порушення п.п.134.1.1. п.134.1. ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами в результаті чого ТОВ «БК «Біком» завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 135 312 920 грн.: в тому числі за 2015 рік в сумі 82 321 110 грн., за 2016 рік в сумі 52 991 810 грн.; та порушення п.п.39.2.1.7. п.39.2. ст.39, п.п.39.2.1.2. п.п.39.2.1. р.39.2. ст. 39, п.п.14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, що було встановлено при проведенні планової виїзної перевірки ТОВ «БК «Біком» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. та відображено в Акті від 20.03.2017р. № 101/26-15-14-01-05/19123231 за результатами проведення вказаної перевірки, що призвело до завдання Відповідачеві збитків (шкоди) на суму 365 400,00 грн., що були сплачені останнім як адміністративний штраф за порушення вищевказаних вимог податкового законодавства. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України, на підтвердження того, що висновки викладені в Акті перевірки ГУ ДФС України в м. Києві від 20.03.2017р. № 101/26-15-14-01-05/19123231 є надуманими та такими, що не відповідають дійсному стану справ Позивачкою не надано та в судовому засіданні не здобуто. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в діях відповідача відсутнє порушення вимог чинного законодавства при звільненні позивача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, в силу вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відповідає чинному трудовому законодавству України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу по ТОВ «БК «Біком» № 11-ОС від 14.04.2017р., поновлення [PERSON] на посаді головного бухгалтера фінансового департаменту ТОВ «Брокерська контора «Біком» з 15.04.2017р., визнання недійсним запису про звільнення з посади від 14.04.2017р. у трудовій книжці [PERSON] та зобов'язання директора ТОВ «Брокерська контора «Біком» внести зміни до трудової книжки [PERSON] стосовно поновлення на роботі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed