Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 2002 року відкрито та безперервно проживає у житловому будинку по вул.Чкалова, 16 в м.Тростянець Сумської області. Протягом 13 років позивач утримувала указане домогосподарство, оплачувала рахунки за комунальні послуги. Правоустановчих документів на указаний житловий будинок позивач не має, оскільки вселилась в нього самовільно, коли він був покинутий та занедбаний. За період тринадцятирічного проживання у будинку по вул.Чкалова, 16 в м.Тростянець Сумської області власників будинку позивач не бачила, перешкод у користуванні цим майном їй ніхто не чинив. Ураховуючи вказані обставини, позивач вважає, що безперервно, відкрито та добросовісно володіє указаним нерухомим майном більше 10 років, а тому має право на визнання за нею права власності на спірний будинок за набувальною давністю. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що, покинувши колгосп у 2002 році переїхала з с.Люджа Тростянецького району до м.Тростянець. Оскільки свого житла не мала, позивач спочатку орендувала житло, вподальшому дізнавшись, про занедбаний будинок по вул.Чкалова, 16 у м.Тростянці, в якому ніхто тривалий час не живе, вирішила вселитись до нього. На той час у будинку було повно сміття, не було вікон. У будинку не було світла, а тому позивач звернулась до Тростянецького РЕМ для укладення договору про електропостачання, і по цей час несе витрати на оплату послуг за електроенергію. За власні кошти позивач поставила вікна в будинку. З того часу позивач постійно проживає у вказаному будинку, який є невеликим, деревяним, складається з однієї кімнати та маленької кухні, опалюється будинок дровами, водопостачання відсутнє. Про власників будинку позивачу нічого не відомо, за все час її проживання жодна особа не повідомила їй про права власності на будинок по вул.Чкалова, 16 у м.Тростянці, їй невідомо хто може претендувати на цей будинок. Звернувшись до міської ради з питання надання їй житла у власність, позивач дізналась, що указаний будинок перебуває на обліку як безхазяйне майно. Ураховуючи викладене та те, що володіння будинком протягом останніх 13 років було відкритим, безперервним та добросовісним, позивач просила суд на підставі статті 344 ЦК України визнати за нею право власності на спірний будинок. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказує, що проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути без участі представника Тростянецької міської ради (а.с.25). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» не формувалась інвентарна справа на домоволодіння по вул.Чкалова,16 у м.Тростянець Сумської області, оскільки інвентаризація нерухомого майна не проводилась, а на підставі листа Тростянецької міської ради від 27.04.2010 № 1492 домоволодіння по вул.Чкалова,16 у м.Тростянець Сумської області було поставлено на облік 28.04.2010 як безхазяйне майно за № 132 (а.с.38). У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек станом на 01.07.2015 відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо будинку № 16 по вул.Чкалова у м.Тростянці Тростянецького району Сумської області відсутні (а.с.49). Відповідно до листа виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 25.06.2015 № 1122 домоволодіння по вул.Чкалова,16 в м.Тростянець Суської області до комунальної власності ні як відумерла спадщина, ні як безхазяйне майно не передавалось (а.с.37). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством Тростянецької міської ради «Бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивача станом на 28 квітня 2015 року, домоволодіння, розміщене по вул.Чкалова, 16 у м.Тростянці Сумської області за даними технічної інвентаризації має такі характеристики: житловий будинок деревяний «А-1», тамбур дощатий «а», огорожа деревяна № 1. Житловий будинок одноповерховий, загальна площа будинку № 32,3 кв. м., у тому числі житлова площа 18,5 кв.м., знос житлового будинку складає 60 % (а.с.7-12). Допитана в якості свідка [PERSON], [INFO], суду показала, що проживає [INFO] з 1967 року, [PERSON] є її сусідкою. У будинку № 16 по вул.Чкалова проживало подружжя [PERSON] та [PERSON], у яких було два сина [PERSON] та [PERSON], але які з батьками не проживали. Спочатку помер чоловік [PERSON], а у 1999 році померла [PERSON], на похоронах якої не було ні синів, ні інших родичів. Після смерті господарів будинку він був занедбаний, ніхто ним не опікувався, згодом там жили безхатченки, було повно сміття, вікна були розбиті. Приблизно через 4 роки після смерті [PERSON] до будинку заселилась [PERSON], яка провела світло до будинку, сусіди допомогли привести будинок до стану придатного до проживання. Наразі хата за свідченням [PERSON] не в дуже гарному стані, деревяна, відсутнє газопостачання та вода. У будинку [PERSON] проживає більше десяти років сама, про власників будинку № 16 по вул.Чкалова у м.Тростянець [PERSON] нічого не відомо. Допитаний у якості свідка [PERSON], [INFO], в суду пояснив, що проживає [INFO] з 1987 року. [PERSON] знає як особу, яка проживає з ним по-сусідству по вул.Чкалова. Свідок [PERSON] вказав, що пригадати точно з якого часу живе позивач у будинку № 16 по вул.Чкалова не може, але живе вона там давно, приблизно 20 років. Живе позивач у будинку сама, хата паганенька, деревяна, води і газу там немає. Допитаний як свідок [PERSON], [INFO], показав суду, що вже близько 10 років є головою вуличного комітету по вул. Чкалова у м.Тростянці, проживає [INFO] по цій вулиці від дня свого народження. Свідок вказав, що приблизно 12 років тому позивач самостійно вселилась до будинку № 16 по вул.Чкалова, який був занедбаний, заріс буряном. Попередні власники подружжя [PERSON] померли, чоловік помер приблизно у 1987 році, а дружина - у 1998-1999 роках, після чого у будинку ніхто не проживав. Сини померлих власників з часу смерті батьків до будинку не приїжджали і [PERSON] їх не бачив з 1998-1999 років, інших осіб, які б заявляли про свої права на будинок йому невідомі. Позивач сама живе у будинку, дуже рідко до неї навідується донька. За допомогою сусідів подвіря біля будинку приведено у задовільний стан, видалено бурян, сміття, зроблено огороджу, забезпечується електропостачання, опалює позивач будинок дровами. Допитана як свідок [PERSON], [INFO], суду повідомила, що проживає [INFO] з 2007 року і на той час позивач уже проживала [INFO]. Спілкується вона з позивачем як з сусідкою, допомагає їй по господарству, оскільки остання проживає сама. Будинок № 16 дуже зношений, потребує ремонту. За весь час, коли [PERSON] проживає по сусідству з позивачем їй нічого не відомо про осіб, які б заявляли про свої права на будинок, в якому проживає позивач. Згідно з частиною 4 статті 319, 322 ЦК України, власність зобов'язує, а власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до частин 1 та 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. Таким чином, враховуючи викладене та те, що судом на підставі досліджених доказів установлено, що позивач володіє спірним будинком з 2003 року і по цей час, то положення статті 344 ЦК України з урахуванням пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК поширюються на весь час проживання позивача у будинку по вул.Чкалова, 16 у м.Тростянці Сумської області. Досліджені судом письмові докази та показання свідків дають підстави дійти висновку, що позивач у 2002 році заволоділа спірним будинком добросовісно, здійснила поточний ремонт, утримує його, несе витрати по оплаті послуг з електропостачання згідно з договором від 16.11.2004 № 232023016, заборгованість за користування електроенергією відсутня (а.с.54), продовжує володіти будинком відкрито, без таємниць, що є очевидним для всіх третіх осіб, і безперервно, даних, що до позивача пред'являвся правомочною особою вимоги про повернення будинку не установлено. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок по вул.Чкалова, 16 у м.Тростянці Сумської області на підставі статті 344 ЦК України підлягають задоволенню, оскільки вона добросовісно заволоділа вказаним нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом більше 10 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved