Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

у травні 2018 року ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 51 623,94 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 06.11.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53113481044B, за умовами якого останньому було надано грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 25.11.2017 року та сплатою процентної ставки в розмірі 7,5% річних. В порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач не виконав свої зобов'язання, а саме: припинив вносити платежі, передбачені умовами кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість, котра станом на 07.05.2018 року склала 51 623,94 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 39 193,02 грн.; заборгованість по відсоткам - 3 264,92 грн.; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 0,00 грн.; заборгованість по комісії - 9 166,00 грн. 21.05.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 210515нв. 15.04.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 15/04/2016-01. Згідно договору відступлення ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВТБ Банк», включно і до [PERSON] Тому, просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № R53113481044B від 06.11.2013 в розмірі 51 623,94 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченка С.В. від 11.06.2018 року позовну заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області (а.с. 100). Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від Дутчак І.М. від 05.11.2018 року позовну заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 108-109). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 119-120). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 06.11.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53113481044B, за умовами якого останньому було надано грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 25.11.2017 року та сплатою процентної ставки в розмірі 7,5% річних (а.с. 27-29). У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість, котра станом на 07.05.2018 року склала 51 623,94 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 39 193,02 грн.; заборгованість по відсоткам - 3 264,92 грн.; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 0,00 грн.; заборгованість по комісії - 9 166,00 грн. (а.с. 67). 21.05.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 210515нв (а.с. 68-73). 15.04.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 15/04/2016-01 (а.с. 74-90). Згідно договору відступлення ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВТБ Банк», включно і до [PERSON] Вказані договори є чинними, недійсними в установленому законом порядку не визнані. Доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. 07.05.2018 року ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» вимого № 492 повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги та про наявну заборгованість перед позивачем за кредитним договором, яка становить 51 623,94 грн. (а.с. 94-95). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 с. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов'язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 51 623,94 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved