Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, який мотивований тим, що 04.06.2016 року приблизно о 13 годині 50 хв. у м.Полтава по вулиці Сковороди по проїжджій частині дороги рухався належний йому автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] поблизу будинку № 3 по вул.Сковороди у м.Полтаві внаслідок злому стовбура дерева - каштана та його падіння відбулося пошкодження вказаного транспортного засобу, а саме автомобіль отримав механічні ушкодження. В цей же день, після приїзду працівників поліції та відібрання пояснень у очевидців події, працівниками КП «Декоративні культури» було спиляно залишки каштана та зафіксовано факт аварійного стану цього дерева у звязку із знаходженням всередині стовбуру порожнини. Позивач зазначає, що із заявами про відшкодування завданих матеріальних збитків звертався до [PERSON] міської ради, КП «Декоративні культури» та УЖКГ, які надали йому письмові відмови, погодившись, що причина ДТП падіння аварійного дерева, але відповіді щодо відповідального балансоутримувача зелених насаджень та власника земельної ділянки по вул.Сковороди біля будинку №3 в м.Полтаві та зелених насаджень, відповідальних за тримання відповідних обєктів благоустрою позивач не отримав. У звязку з пошкодженням автомобіля звернувся до судового експерта, та відповідно до звіту вартість відновлювального ремонту становить 55604,89 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно з Додатком 1 до рішення 37 сесії пятого скликання [PERSON] міської ради від 19.02.2009 року зелені насадження по вул.Сковороди, 3 не включені до Переліку зелених зон та зелених насаджень із зазначенням їх балансоутримувача. Зазначене також вбачається із листа-відповіді на претензію позивача про відшкодування збитків від 20.09.2016 року №38-2 КП «Декоративні культури», оскільки вказаний обєкт на балансі підприємства не перебуває, що виключає відповідальність за спричинену шкоду. Разом із тим, позивач відзначає, що подія мала місце саме на обєкті благоустрою комунальної власності, оскільки належить територіальній громаді міста. У звязку з цим вважає, що винною особою в отриманні ушкоджень майном позивача є виконавчий комітет [PERSON] міської ради, який в межах своїх повноважень, визначених відповідно до пп.7 пункту «а» ч.1 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» не визначив відповідального балансоутримувача, який мав здійснювати контроль та нагляд за станом зелених насаджень та має нести відповідальність в силу ст.1166 ЦК України. На думку позивача, виконавчий комітет ПМР не здійснив своєчасних заходів по передачі останніх на баланс спеціалізованого підприємства КП «Декоративні культури», не забезпечив проведення сезонних (осінніх) оглядів зелених насаджень по вул.Сковороди, 3, а це, в свою чергу, призвело до того, що аварійне дерево каштан не було своєчасно виявлено та видалено, натомість спричинило шкоду оточуючим, а тому відповідач має нести цивільно-правову відповідальність за спричинену майнову шкоду, оскільки зазначена бездіяльність знаходиться у причинному звязку з такими наслідками. Крім того, зазначає, що внаслідок винних та неправомірних дій відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що протягом тривалого часу у звязку з пошкодженням автомобіля йому довелося здійснювати його ремонт, все це спричинило виникнення пригніченого стану, моральні страждання, що позначилось на стосунки у сімї та спокійному відпочинку у позаробочий час, тобто викликало порушення звичайного способу життя та негативно вплинуло на стан здоровя. Розмір душевних страждань позивач оцінює в сумі 10000 грн. Також вказує на понесені ним витрати на отримання правничої допомоги та витрати на оплату експертного висновку, а також сплачений судовий збір. На підставі викладеного, а також з урахуванням доводів, викладених у позовній заяві, просить суд стягнути з виконавчого комітету [PERSON] міської ради на користь позивача 55604,89 грн. відшкодування матеріальної шкоди; 10000,00 грн. відшкодування моральної шкоди; 9200,00 грн. відшкодування витрат на отримання кваліфікованої правової допомоги; 12500,00 грн. відшкодування витрат, повязаних з оплатою експертного висновку, а також 704,80 грн. відшкодування витрат, повязаних з оплатою судового збору. 18 червня 2018 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави позовну заяву залишено без руху (а.с.32 т.1). 13 липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.38 т.1). Згідно з розпорядженням керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави №2121 від 27.09.2018 року цивільну справу №554/4517/18-ц у звязку з рішенням Вищої ради правосуддя від 25.09.2018 року про звільнення судді Кулешової Л.В. за наслідками повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями та відповідно до протоколу від 27.09.2018 року передано для подальшого розгляду судді Андрієнко Г.В. (а.с.58, 59 т.1). 28 вересня 2018 року ухвалою суду зазначену цивільну справу прийнято до провадження (а.с.60 т.1). 07 листопада 2018 року ухвалою суду задоволено клопотання\~представника виконавчого комітету [PERSON] міської ради та ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с.176-177 т.1). Також ухвалою суду від 07 листопада 2018 року задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі як третіх осіб комунальне підприємство «[PERSON] міська шляхово-експлуатаційна дільниця» [PERSON] міської ради, комунальне підприємство «Декоративні культури» [PERSON] міської ради та [PERSON]\~житлово-комунального\~господарства виконавчого\~комітету [PERSON]\~міської ради (а.с.174-175 т.1). 04 грудня 2018 року згідно з ухвалою суду [PERSON] житлово-комунального\~господарства виконавчого\~комітету [PERSON]\~міської ради за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі як співвідповідача (а.с.241-242 т.1). Також позивачем була подана уточнена позовна заява, у якій зазначав, що балансоутримувачем є УЖКГ виконавчого комітету [PERSON] міської ради, і просив стягнути з нього відшкодування завданої матеріальної шкоди (а.с.214-222 т.1). 26 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.27 т.2). Представник відповідача виконавчого комітету [PERSON] міської ради з позовом не погодився, позовні вимоги не визнав та надав на адресу суду письмовий відзив на позов, у якому вважав його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, вважає доводи [PERSON] щодо існування факту виникнення між виконавчим комітетом ПМР та позивачем спірних правовідносин, що полягають у протиправній бездіяльності щодо обслуговування та утримання в належному стані дерев, які ростуть поряд з проїзною частиною, зокрема, бездіяльності стосовно здійснення заходів щодо передачі складових вул.Сковороди у м.Полтаві зелених насаджень на баланс КП «Декоративні культури» незаконними, оскільки позивачем не надано до суду жодних належних доказів наявності порушеного права відповідачем виконавчим комітетом ПМР. Посилається на те, що за змістом ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою врегульовано повноваження в галузі житлово-комунального господарства, визначено права та обовязки не виконавчого комітету [PERSON] міської ради, а виключно права та обовязки виконавчого органу [PERSON] міської ради [PERSON] житлово-комунального господарства, який при цьому самостійно реалізовує надані йому повноваження. Крім того, згідно з пп.7 пункту «а» ст.30 вказаного Закону та за змістом Положення про [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради визначено, що [PERSON] забезпечує виконання завдань по утриманню обєктів міського благоустрою та інших обєктів. Також наявне відповідне рішення виконавчого комітету ПМР №99 від 30.03.2001 року, яким зобовязано [PERSON] житлово-комунального господарства вжити всіх дієвих заходів щодо постійного утримання вулиці Сковороди у м.Полтава та елементів її вуличного обладнання і регулювання дорожнього руху на ній у належному стані, яке є чинним. Крім того, зазначає, що відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утворено підприємства для утримання обєктів благоустрою комунальної власності, а саме КП «Декоративні культури» [PERSON] міської ради та КП «[PERSON] міська шляхово-експлуатаційна дільниця» [PERSON] міської ради, які самостійно здійснюють свою господарську діяльність та відповідають за своїми зобовязаннями. Враховуючи викладене, виконавчий комітет не є стороною у вказаних правовідносинах та з огляду на відсутність у виконавчого комітету [PERSON] міської ради стосовно управління обєктами житлово-комунального господарства, здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, жодним чином порушити права позивача у вказаних правовідносинах не міг. Вважав безпідставними доводи позивача стосовно можливості застосування до спірних правовідносин ст.1166 ЦК України з огляду на відсутність безпосереднього причинно-наслідкового звязку між шкодою та діями виконавчого комітету ПМР. Надуманими вважає доводи щодо наявності факту існування аварійного дерева, падінням гілки з якого завдано шкоди позивачу, і що це якимось чином повязано із діями виконавчого комітету ПМР. Виключними повноваженнями щодо встановлення факту аварійності зеленого насадження наділена Комісія з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості, яка складає за зверненням заявника відповідний акт обстеження у встановленому порядку. Отже, доводи, викладені у позовній заяві, на думку сторони відповідача, ніяким чином не відображають наявності причинного звязку між діями чи бездіяльністю виконавчого комітету ПМР, внаслідок чого було завдано матеріальної шкоди позивачу, та позовна заява не містить обґрунтування щодо цих обставин. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову (а.с.75-84 т.1). Від [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради як співвідповідача, до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, у якому заперечував проти уточнених позовних вимог у звязку з їх безпідставністю. Стверджує, що позивачем не надано жодного доказу протиправності діяння, причинного звязку між шкодою та протиправним діянням, а тому вина УЖКГ по відношенню до завданої майнової шкоди відсутня. При цьому зазначає, що відповідно до рішення [PERSON] міської ради від 02.08.2012 року відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на обєктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих обєктів. [PERSON] не є установою, яка відповідає за збереження зелених насаджень та не є балансоутримувачем зелених насаджень, а також не є власником чи користувачем (орендарем) будь-якого з обєктів чи елементів благоустрою та земельної ділянки, що розташовані за адресою, де, як зазначає позивач, сталася пригода, та на сьогоднішній день відсутні будь-які рішення відповідного уповноваженого органу щодо визначення УЖКГ балансоутримувачем вказаних обєктів. Вказував, що у звязку з відсутністю відповідних звернень осіб стан зелених насаджень за вказаною адресою не визначався. При цьому, позивачем не додано до позовної заяви будь-яких доказів на підтвердження того, що дерево, яке спричинило пошкодження його автомобіля, було аварійним, а УЖКГ не вжило в межах наданих повноважень заходів щодо його обстеження у встановленому порядку у звязку з чим такі твердження позивача вважає недостовірними. За вказаних обставин вважає, що УЖКГ виконавчого комітету [PERSON] міської ради є неналежним відповідачем по даній справі. Щодо посилання позивача на рішення виконавчого комітету ПМР від 30.03.2001 року №99 вказує, що воно не містить положень щодо визначення балансоутримувачем вулиць міста саме УЖКГ. Також зазначає, що в м.Полтаві створене КП «[PERSON] міська шляхово-експлуатаційна дільниця» ПМР, для утримання та поточного ремонту обєктів благоустрою. Саме КП «ПМШЕД» ПМР є балансоутримувачем вулиць та доріг міста. Таким чином, позивачем не надано доказів щодо неправомірних дій УЖКГ, що перебували б у причинно-наслідковому звязку з обставинами, які призвели до пошкодження автомобіля позивача, а тому відсутні підстави покладати на відповідача обовязок по відшкодуванню шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. то відповідно до ст.1167 ЦК України вона відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Водночас, докази неправомірних дій чи бездіяльності відповідача у справі відсутні. Крім того, позивачем не вказано з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та не подав ніяких доказів на підтвердження нанесеної моральної шкоди. Щодо стягнення витрат на правову допомогу та витрат, повязаних з оплатою експертного висновку, відповідач вважає заявлені вимоги безпідставними та недоведеними. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.188-191 т.1, а.с.1-6 т.2). У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав, викладених у письмовому відзиві на уточнену позовну заяву, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи комунального підприємства «Декоративні культури» [PERSON] міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову. Представник Виконавчого комітету [PERSON] міської ради позовні вимоги не визнав, заперечував проти позову в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову. У судове засідання 17.04.2019 року свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи комунального підприємства «[PERSON] міська шляхово-експлуатаційна дільниця» [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також доводи відповідачів, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 червня 2016 року під час руху автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] по проїжджій частині в м.Полтаві по вулиці Сковороди біля будинку №3 вказаний транспортний засіб отримав механічні ушкодження внаслідок падіння на нього частини дерева, і факт вказаної події зафіксований, зокрема, схемою місця ДТП від 04.06.2016 року, відповідними поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.19, 21, 22, 23 т.1). Згідно з копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 403973 транспортний засіб Daewoo Nexia, д.н.з. [NUMBER] зареєстровано за позивачем [PERSON] (а.с.16 т.1). \~\~\~ Відповідно до висновку №12-07 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 08 липня 2016 року експертом автотоварознавцем [PERSON] за заявою [PERSON], вартість відновлювального ремонту КТЗ Daewoo Nexia, д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження 08.07.2016 року складає 67780,65 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ Daewoo Nexia, д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження 08.07.2016 року складає: 55604,89 грн.; вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ Daewoo Nexia, д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження 08.07.2016 року складає: 55604,89 грн. (а.с.136-145, 149-154 т.1). Згідно з копією протоколу огляду транспортного засобу від 08.07.2016 року, який є додатком № 1 до Висновку № 12-07 експертного автотоварознавчого дослідження, було проведено огляд вищевказаного колісного транспортного засобу та внаслідок ДТП експертом виявлено перекоси кузова, перекоси прорізу кришки багажника, перекоси каркасу салона кузова автомобіля [NUMBER], характер та обсяги пошкоджень якого відображені на доданих фототаблицях (а.с.146-148, 155-169 т.1). До огляду транспортного засобу позивачем залучались представники УЖКГ, КП «Декоративні культури» ПМР, про що наявні відповідні листи-повідомлення на їх адреси (а.с.18, 20 т.1). 07.09.2016 року [PERSON] подав начальнику [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради заяву, у якій зазначив про обставини ДТП, що мало місце 04.06.2016 року, факт пошкодження транспортного засобу, а також вартість матеріальних збитків його як власника цього автомобіля. На підставі викладеного просив відшкодувати вартість матеріальних збитків по ремонту автомобіля, пошкодженого в результаті падіння дерева, а також оплатити експертизу в сумі 2500 грн., про що надати відповідь у встановленому порядку (а.с.14 т.1). Також позивач звернувся із письмовою претензією аналогічного змісту щодо відшкодування збитків на імя міського голови м.Полтави (а.с.15 т.1). Крім цього, тотожну претензію було зареєстровано у КП «Декоративні культури» ПМР 08.09.2016 року (а.с.17 т.1). \~\~\~\~ Листами [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради за вих. №Б010601/08/2424 від 06.10.2016 року та вих.№Б010601/08/1720-1 від 07.10.2016 року позивачу [PERSON] повідомлено про результати розгляду поданих ним заяви та претензії щодо відшкодування вартості матеріальних збитків, а саме, з огляду на той факт, що [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету не є власником чи баласоутримувачем будь-яких зелених насаджень, земельних ділянок чи територій у місті Полтаві та управління не визначено розпорядником коштів по затверджених у встановленому законом порядку програмах, які б передбачали видатки на відшкодування вартості ремонту майна, що перебуває у приватній власності фізичних чи юридичних осіб, а тому відсутні правові підстави для відшкодування вартості матеріальних збитків по ремонту автомобіля, а також оплати за експертизу у зазначеному позивачем розмірі (а.с.24-25, 26-27 т.1). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.2\~ЦПК України\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Сторона позивача стверджує, що автомобіль [NUMBER] було пошкоджено з вини відповідача виконавчого комітету [PERSON] міської ради, який не визначив відповідального балансоутримувача, який мав би здійснювати контроль та нагляд за станом зелених насаджень, а балансоутримувачем ділянки дороги, на якій трапилась подія, є УЖКГ виконавчого комітету [PERSON] міської ради, з вини якого був пошкоджений автомобіль позивача. У звязку з цим відповідачі мають відшкодувати матеріальну шкоду позивачу. Відповідно до ч.1 ст.316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22, 23\~та Главою\~82 Цивільного кодексу України. Так, статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Повноваження та компетенція представницького органу місцевого самоврядування закріплені у ст.ст.\~25,\~26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Пунктом 5 частини другої статті 10\~Закону України\~«Про благоустрій\~населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо. Згідно з ч.1 ст.15\~Закону України\~«Про благоустрій\~населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання обєктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких обєктів. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт обєкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради наділений компетенцією у прийнятті рішення щодо видалення зелених насаджень на території населеного пункту, що здійснюється за процедурою, встановленою Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045\~(далі - Порядок). Підпунктом 7 пункту «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально\~технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озелення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Пунктом 7 частини першої статті 17\~Закону України\~«Про благоустрій\~населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою. Крім того, ч.1 ст.20\~цього Закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до ч.2 ст.13, пункту 2 ст.21\~Закону до об'єктів благоустрою відносяться і прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях. Положеннями статті 25\~Закону України\~«Про благоустрій\~населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Пунктами 3,7 ст.28\~Закону встановлено окремий порядок щодо охорони та утримання зелених насаджень, відповідно до якого видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Пунктом 2.2.3 Положення про [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради (далі Положення) визначено, що [PERSON] забезпечує виконання завдань по утриманню, експлуатації, поточному ремонту, капітальному ремонту, будівництву та реконструкції обєктів міського благоустрою, житлового фонду та інших обєктів. Пунктом 2.3.13 Положення [PERSON] забезпечує виконання робіт поточному утриманню елементів благоустрою. [PERSON] координує роботу підпорядкованих підприємств. (2.3.23 Положення) а.с.97-106 т.1). Відповідно до пункту 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, (далі - Правила), балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Пунктом 3.2 Правил до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Пунктом 6.2 Правил встановлений обов'язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об'єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо. Видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 Порядку (п. 7). Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (п. 9.1.12 Правил). Згідно з розділом 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Огляд проводять балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки. Відповідно до пункту 13.2.1 вищезазначених Правил видалення окремих засохлих дерев та кущів відноситься до поточного ремонту на об'єктах благоустрою зеленого господарства. За організацію поточного ремонту, планування/прийняття робіт, складання кошторису, поданням щорічних розрахунків до органу місцевого самоврядування, згідно пунктів 13.2.3. 13.2.4. Правил є відповідальним балансоутримувач. Згідно з пунктом 5.2. Положення про систему моніторингу зелених насаджень у містах і селищах міського типу України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 4 серпня 2008 року N 240, з метою контролю за станом зелених насаджень міст та селищ міського типу, балансоутримувач об'єкта благоустрою зеленого господарства здійснює їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. Під час загального огляду обстежують усі елементи, а під час часткового - лише окремі елементи об'єктів благоустрою зеленого господарства. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, а також відповідно до презумпції заподіювача шкоди саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини у заподіянні шкоди позивачеві. Як встановлено судом, дерево, частина якого впала на автомобіль, росло на території, розташованій вздовж дороги за адресою: м.Полтава, вул.Сковороди, 3, є складовим елементом обєкту благоустрою вулиці, яка перебуває в комунальній власності міста Полтави. Зазначені обставини сторонами не оспорювалися, а отже відповідно до ч.1 ст.82\~ЦПК України не підлягають доказуванню. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] міською радою виконано обов'язок, передбачений пп.7 п.«а»\~статті 30\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» щодо визначення балансоутримувачів обєктів благоустрою м.Полтави (а.с.11-13). Водночас, з метою, зокрема, і утримання обєктів благоустрою населених пунктів, які спрямовані на забезпечення та збереження їх технічного та естетичного стану, підвищення експлуатаційних якостей та продовження їх строків служби [PERSON] міською радою було створено комунальне підприємство «[PERSON] міська шляхово-експлуатаційна дільниця» [PERSON] міської ради (далі - КП «ПМШЕД» ПМР) Відповідно п.2.4.14 Статуту КП «ПМШЕД» ПМР (код ЄДРПОУ 03365854) основними видами діяльності підприємства є, в тому числі, поточний ремонт та утримання обєктів благоустрою; вулиць і доріг міста, складовими яких, зокрема, є проїзна частина вулиць і доріг, дорожнє покриття, зелені насадження та інші обєкти за дорученням Органу управління. Так, суд звертає увагу на те, що згідно даних відомості інвентаризації основних засобів КП «ПМШЕД» ПМР станом на 01.08.2013 року серед обєктів, які перебувають на балансі вказаного підприємства, значиться вул.Сковороди (а.с.7-8 т.2). Відповідно до інформації з ЄДРПОУ про юридичну особу - комунальне підприємство «[PERSON] міська шляхово-експлуатаційна дільниця» [PERSON] міської ради (код 03351987) перебуває в стані припинення та станом на час розгляду справи не ліквідоване. Таким чином, вбачається, що КП «ПМШЕД» ПМР є балансоутримувачем вулиці Сковороди в м.Полтава, та саме на вказану особу покладений обовязок щодо утримання її в належному стані, зокрема, і дерево, внаслідок падіння якого, сталася пригода, що повною мірою узгоджується зі Статутом КП «ПМШЕД» ПМР. В той же час, ані положеннями\~Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ані статутами підприємств ПМР не визначено обов'язку та механізму передачі об'єктів благоустрою міста на баланс вказаних підприємств. Згідно з ч.1\~ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2\~ст.89\~ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того, як вбачається зі змісту ст.ст.51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Звертаючись до суду із зазначеним позовом, користуючись своїми правами на свій розсуд, позивач визначив як відповідача виконавчий комітет [PERSON] міської ради, в подальшому судом у визначеному процесуальним законом порядку залучено як співвідповідача УЖКГ виконавчого комітету [PERSON] міської ради. За змістом ст.51\~ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Разом із тим, суд вважає, що позивачем не доведено, що визначені співвідповідачі виконавчий комітет [PERSON] міської ради та [PERSON] житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради є відповідальними за завдану йому майнову шкоду, не надано доказів факту безпосереднього причинного звязку між шкодою, завданою майну позивача, та можливими протиправними діями чи бездіяльністю цих співвідповідачів, а також з обставинами, які призвели до пошкодження автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON], а тому достатніх правових підстав покладати на них обовязок по відшкодуванню шкоди немає. Також відповідачами спростовано доводи позивача, що УЖКГ є балансоутримувачем зелених насаджень, зокрема, дерева, яке впало на транспортний засіб позивача, натомість, з матеріалів справи вбачається, що балансоутримувачем є інша особа. Окрім цього, на розгляд суду не надано даних щодо причин падіння дерева та належних доказів про те, що дерево перебувало в аварійному стані. З урахуванням викладеного, відповідачами доведено і відсутність вини у заподіянні шкоди. Крім того, як вбачається з копії рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.12.2017 року, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 26.03.2018 року, яке в силу ч.4 ст.82 ЦПК України має преюдиціальне значення при розгляді\~даної справи,\~було встановлено\~обставини,\~які свідчать\~про відсутність\~причинно-наслідкового\~звязку між\~діями чи\~бездіяльністю відповідачів\~[PERSON] міської\~ради та\~УЖКГ та\~завданою падінням\~дерева шкодою\~[PERSON](а.с.121-124, 125-135 т.1). Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги до виконавчого комітету [PERSON] міської ради, [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд зазначає про таке. Згідно з ч.1\~ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки під час судового розгляду будь-яких дій або бездіяльності з боку відповідачів, що стали наслідком завдання позивачу майнової шкоди,\~\~не встановлено, та позивачем не доведено, а відтак, і вимоги щодо завдання такими діями (бездіяльністю) відповідачів моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України\~судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed