Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобовязань щодо повернення коштів за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 18.11.2014 № б/н, внаслідок чого на 19.04.2016 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 20295,90 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 3, 36). Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Пояснив, що допустив прострочку щодо повернення коштів банку через втрату доходу, на який він розраховував, та необхідністю несення витрат на навчання дітей. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 18.11.2014 між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від № б/н (далі Угода) (а.с. 6). Угодою передбачено, зокрема, зменшення розміру заборгованості позичальника перед банком за кредитними договорами від 27.09.2013 і від 25.07.2012; визначено заборгованість з дати укладення Угоди за договором від 27.09.2013 1750,72 грн, за договором від 25.07.2012 20075,15 грн; дата остаточного погашення заборгованості за договорами 30.11.2017; надання банкумо позичальнику кредиту 19325,87 грн на строк 36 місяців з 18.11.2014 по 30.11.2017 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту; 1,5 % на місяць на суму залишку за кредитом; щомісячна сплата 701,14 грн на повернення заборгованості за кредитом; сплату штрафу 1813,64 грн у разі прострочки більш як на 32 дні з повернення кредиту. Угодою передбачено, що вона разом із Умовами і правилами (а.с. 7-30), Тарифами (відсутні у справі) складає між банком і позичальником кредитний договір. Отже між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір (далі Угода). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.\~2 ст.\~10561\~ ЦК\~). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 4) вбачається, що 18.11.2014 позивач видав відповідачеві кредит 19325,87 грн, тобто виконав свій обовязок, передбачений п. 2.1 Угоди. Також з розрахунку вбачається, що відповідач допустив несвоєчасне погашення відповідних щомісячних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів здійснено відповідачем банку 15.01.2016 у сумі 500\~грн. Згідно розрахунку станом на 19.04.2016 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Угодою: 14493,57 грн заборгованість за кредитом, 1717,18 грн заборгованість за процентами, 2314,69\~грн заборгованість за пенею та комісією, 1770,46 грн штраф, а всього 20295,90 грн. Відповідач не оспорив розрахунок. Судові не надано доказів на спростування неправильності та/або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Позов визнано. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобовязань за Угодою, станом на 19.04.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем за Угодою на загальну суму 20295,90 грн, яку не сплачує в добровільному порядку, а, відтак, позовні вимоги є законними і обґрунтованими. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 1378,00\~грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с.\~1). На підставі викладеного,

Outcome: approved