Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У травні місяці 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 23 грудня 1999 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з земельної частки (паю) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Луговиківської сільської ради. Земельна частка (пай) належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0121835 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 19 грудня 1996 року. Позивачка є спадкоємицею майна померлої, за заповітом, тому має право на спадкування її майна, земельної частки (паю), просила суд визнати право власності на земельну частку (пай) за нею. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду показала, що 23 грудня 1999 року померла [PERSON], після її смерті залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах. Позивачка є спадкоємицею за заповітом. Поскільки в заповіті не була вказана земельна частка (пай) та був втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай), позивачка пропустила терміни для прийняття спадщини. Чи успадкувала позивачка житловий будинок та грошові вклади їй не відомо. Просила суд визнати право власності на земельну частку (пай) за позивачкою. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23 грудня 1999 року померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, яку остання отримала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0121835 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 19 грудня 1996 року. За заповітом, посвідченим секретарем Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 03 березня 1999 року, [PERSON], заповіла своє майно [PERSON]. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] за заповітом, вона має право на спадкування майна померлої земельної частки (паю) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах. Позивачка має бажання прийняти спадщину, але через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса, тому суд вважає за можливе поновити строки для прийняття спадщини. В матеріалах справи міститься інформаційна довідка із спадкового реєстру сформована державним нотаріусом, з якої вбачається, що після смерті [PERSON] із заявами в нотаріальну контору про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved