Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 4» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних, суму інфляційних втрат та пеню. В обгрунтовання позову вказує, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що 15.07.2002 року між сторонами було укладено Договір «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території». Разом з тим, відповідач не виконує покладені на неї Договором зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 05.03.2019 року виникла заборгованість у розмірі 8 11085,60 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу 403,68 грн., 3 % річних 138,11 грн., пені 8592,10 грн. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та вирішити питання розподілу судових витрат. 30.05.2019 року позивачем ТОВ «Рада 4» подано заяву про збільшення позовних вимог,в якій просить стягнути з відповідача суму інфляційної складової боргу 663,75 грн., 3 % річних 206,15 грн., пені 10605,22 грн. та судовий збір 1921 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2002 року між сторонами було укладено Договір «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території», предметом якого є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території, де знаходиться квартира, що належить власнику на праві приватної власності. Згідно п. 2.1.2 Договору, встановлено, що платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 55, згідно з ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР та п. п. 5,10 ст. 20 Закону № 1875, п. 2.2.4 Договору, Боржник зобов`язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, натомість ним грубо порушуються зазначені положення нормативно-правові актів та умови Договору. Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом строк. Частиною 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що представником позивача надані достатні докази того, що ТОВ «Рада 4» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговувала будинок [ADDRESS] , у період часу, який досліджується судом, та була виконавцем житлово-комунальних послуг, які надавались власникам квартир зазначеного будинку у зазначений період, в тому числі відповідачу. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, станом на 05.03.2019 року, за період з квітня 2018 по березень 2019 у відповідача виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 11085 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу 663,75 грн., 3 % річних 206,15 грн., пені 10605,22 грн. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов`язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання щодо сплати заборгованості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved