Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У травні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовні заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він періодично допомагає залежно від своїх фінансових можливостей, однак це не завжди можливо, оскільки на його утриманні знаходиться дитина від іншого шлюбу - [PERSON], 2005 року народження. Однак якщо позивач вирішила стягувати аліменти через суд, він не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач має від шлюбу з відповідачем сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 13.09.2010 року. Відповідач визнає дитину своєю, батьківство не оспорює. Сторони на час розгляду справи перебувають у шлюбі, однак проживають окремо, їх спільна дитина проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач проживає окремо від дитини, між сторонами не існує домовленостей щодо надання у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання цієї дитини. Доказів надання такої допомоги відповідач не надав. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину, оскільки згідно його пояснень офіційно працевлаштований. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Матеріалами справи підтверджується, що на утриманні відповідача перебуває інша його дитина, [PERSON], 2005 року народження, який проживає разом з відповідачем, а його мати з ними не проживає і не бере участі у вихованні та навчанні сина. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд знаходить заявлений розмір аліментів на дитину обґрунтованим в частині мінімального встановленого законом розміру аліментів - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки відповідач має на утриманні іншу дитину. Стягнення аліментів в більшому розмірі не враховувало б інтереси іншої дитини відповідача. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 28.05.2015 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісяця у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову (28.05.2015 року) і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 243,60 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial