Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 22 червня 2016 року було укладено кредитний договір. За яким останній отримав кредит у розмірі 28\~518,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 27 квітня 2017 року має заборгованість грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 21\~549,99грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 1888,91 грн., заборгованість за комісією та пенею 1809,95 грн., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 25030,96 грн. Тому просив суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 50\~279,81 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». 22 червня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов вищевказаної Генеральної угоди, вона укладена з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 13 вересня 2013 року. Сторони домовилися, що заборгованість за договором від 13 вересня 2013 року станом на 22 червня 2016 року становить 30 828 грн 71 коп. Дата остаточного погашення заборгованості за кредитним договором від 13 вересня 2013 року визначено не пізніше 30 червня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаною угодою [PERSON] зобов`язана сплати в день підписання Генеральної угоди 2310 грн (п.п.1.1.2. 1.3.1. п. 1 Генеральної угоди). Пунктом 2.1. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 22 червня 2016 року визначено, що банк надає позичальнику строковий кредит на строк 12 місяців на період з 22 червня 2016 року до 30 червня 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в розмірі 28\~518,71 грн в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,083 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Оплата заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з 1 до 25 число кожного місяця позичальник сплачує банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 2547,21 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30 червня 2017 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало свої зобовязання перед [PERSON] за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 22 червня 2016 року При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Пунктом 2.2. вищевказаної Генеральної угоди визначено, що при порушенні строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, Умовах і правилах більш ніж на 31 день за зобовязаннями строк виконання яких настав, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 8599,66 грн. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що станом на 27 квітня 2017 року [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 21 549 грн 99 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами розмірі 1888 грн 91 коп, заборгованість по комісії в розмірі 1809 грн 95 коп та штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, в розмірі 8599,66 грн, що разом складає 33\~848,51 грн. Спір про розмір заборгованості між сторонами не виник. Разом з тим, враховуючи вимоги п.2.2 Генеральної угоди суд приходить до висновку, що штраф складає 8599,66 грн. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження розміру штрафу саме в сумі 25\~030,96 грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні вимог. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що [PERSON] не виконала своїх зобов'язань перед позивачем за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 22 червня 2016 року, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню, а саме в розмірі 33\~848,51 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за від 08 травня 2017 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 1600,00 грн підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: partial