overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 жовтня 2004 року уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 365. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. З 2014 року однією сім'єю не проживають, сімейні стосунки не підтримують через несумісність поглядів на спільне життя та виконання подружніх обов'язків, через що постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На підставі вищевикладеного, позивачка бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань у встановленому законом порядку від відповідача не надійшло. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У зв'язку з вищевказаним позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач не має регулярного доходу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити наданий позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] в Іллічівському районі м.Маріуполя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником вказаної квартири. Разом з тим, в квартирі був зареєстрований відповідач, в якого позивачка придбала квартиру. У квартирі відповідач після оформлення договору купівлі-продажу не проживав, однак з реєстрації знятий не був. Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі, оскільки останній там не проживає тривалий час, його особистих речей в квартирі не має, він не виконує зобовязання, повязані з утриманням квартири. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час там місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через неявку у судове засідання відповідача за згоди позивача суд ухвалив розглянути справу заочно у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Відповідно до письмових пояснень свідка [PERSON], який є сусідом позивачки, відповідач [PERSON] дійсно був власником квартири [ADDRESS] та після продажу квартири позивачці він приблизно в жовтні 2013 року виїхав з квартири та на теперішній час місце його перебування невідоме, його особистих речей в квартирі не зберігається. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 грудня 2012 року. Відповідач [PERSON] був зареєстрований в зазначеній квартирі 03 листопада 1981 року. Згідно акту та довідки від 21 травня 2015 року ЖКП Іллічівського району, відповідач дійсно зареєстрований в спірній квартирі з 03 листопада 1981 року по теперішній час, однак в квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі не має. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин, в звязку з чим втратили право користування житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. З урахуванням викладеного, просила суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстрації відповідача [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання у справі не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], відповідно до ордеру № 2374 від 11.09.1980 року всилилася та зареєструвалася разом зі своєю матір'ю [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. [INFO] року мати позивачки - [PERSON] померла. Разом з позивачкою в вищевказаній квартирі зареєстрований її онук - відповідач по справі [PERSON], [INFO]. Відповідач в квартирі ніколи не проживав, особистих речей у спірній квартирі не має, що підтверджується письмовими поясненнями сусідів. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивачки, оскільки остання оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у зв'язку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача витрати, понесені за сплату судового збору та витрати, що сплачуються в дохід держави при розірванні шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, звільнивши її /позивачку/ від їх сплати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на розірвання шлюбу, а щодо стягнення з нього аліментів зазначив, що, хоч він і є офіційно працевлаштованим, але сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі не має змоги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2005 року і від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] /а.с.9,11/. Як пояснила позивачка в судовому засіданні і відповідач в цій частині визнав позов, сімейне життя у сторін не склалося, з травня 2015 року вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач частково визнав позов в цій частині та зазначив, що він є офіційно працевлаштованим, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивачкою суду не надано доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, то в іншій частині в позові суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на повному її утриманні. \~Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в сумі 3000 гривень, щомісячно, з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що маючи пенсію в розмірі приблизно 2600 грн. також являється приватним підприємцем, однак підприємницька діяльність доходу не надає, тому на утримання дітей надає матеріальну допомогу в сумі 1500 гривень. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4). Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-7), які проживають разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Пісківської селищної ради (а.с.9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи часткове визнання відповідачем позову, та відсутність доказів, що підтверджують наявність доходу який дає можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень, суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1500 гривень, щомісяця, починаючи з 22 квітня 2015 року до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. \~Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліментів в розмірі 15% доходу, оскільки має на утриманні ще сина, [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем позивачка має сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що визнається відповідачем та підтверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4), свідоцтва про народження (а.с.5), актом обстеження житлово-побутових умов від 18 березня 2015 року (а.с.9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Оскільки відповідач має постійний дохід та на утриманні у нього знаходиться, ще одна неповнолітня дитина (а.с.26,27), то суд частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 02 липня 1988 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. окільки відповідач став зловживати спиртними напоями, вчиняти сканали і бійки. Вважає, що шлюб існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 липня 1988 року перебувають у шлюбі зареєстрованому Морозівською сільською радою народних депутатів Малинського району, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка заперечує проти примирення і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2010 року. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. У липні 2013 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. З цього часу проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини не підтримують і не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, проти примирення заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому виконкомом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області шлюбі, від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) та копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1995 року. Оскільки вони з відповідачем не зійшлися характерами між ними постійно виникають сварки, відповідач перестав піклуватися про створення нормальних сімейних відносин. Внаслідок цього шлюбні відносини вони припинили, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому вважає, що шлюб існує формально та просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явивлась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечуває. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, проти примирення заперечуває. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 28 квітня 1995 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Пісківською селищною радою Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 03 вересня 2005 року зареєструвала з відповідачем шлюб, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] івана Івановича, [INFO]. Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу син проживає з нею, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, позивачка просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання сина до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання по повторному виклику не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони 03 вересня 2005 року зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] івана Івановича, [INFO], який проживає з позивачкою. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved