Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду зі позовом до Яцьківської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просив, попередньо скасувавши державну реєстрацію спадкового нерухомого майна проведену за померлим, визнати за ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що залишилися після смерті 17 лютого 2014 року [PERSON], який заповів все майно позивачу. Вказуючи на те, що після смерті 17 лютого 2014 року його батька [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, через реєстрацію правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця після його смерті, при зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову у видачі такого свідоцтва, а тому, не маючи можливості оформити відповідно до вимог законодавства право на спадкове нерухоме майно у звязку із проведенням державної реєстрації в порушення вимог ст. 25 ЦК України, просить суд задовольнити позов з викладених в ньому обставин. [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, 02 червня 2015 року надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с. 58). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, але 03 червня 2015 року надав до суду письмову заяву, у якій просить справу слухати без його участі. Позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с. 58). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвам про смерть серії І-БК №292729, актовий запис № 3171 (а.с.6). 16 вересня 1976 року народився [PERSON], батьками, якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-БК №385001, актовий запис №2464 (а.с.5). Як вбачається із заповіту від 17.02.2014 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] на праві власності належить житловий будинок в с. Яцьки, Васильківського району по вул. Калініна, 63 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 07.03.2014 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка за адресою Київська область, Васильківський район , с. Яцьки, вул. Калініна, кадастровий номер 3221489001:01:008:0017 (а.с.12, 13). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2015 року (а.с.14-15). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із\~ст. 1217 ЦК України,\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно\~ст. 1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 21/2014, заведеної 24 липня 2014 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області до майна померлого 17 лютого 2014 року [PERSON], [PERSON] є єдиним спадкоємцям до майна померлого за паповітом, оскільки діти спадкодавця [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є повнолітніми та працездатними особами, а тому обов'язкової частки на спадкування не мають (а.с. 19-56). Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України та ст. 4. Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 12 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви. Таким чином, судом достовірно встановлено, що заяви про державну реєстрацію права власності на вказане вище нерухоме майно подані та, відповідно, зареєстроване право власності на вказане нерухоме манно і видані свідоцтва про право гласності, після смерті власника цього майна. Згідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 346 ЦК України, право власності припиняється в разі смерті власника, тобто за чинним законодавством України зареєструвати право власності на померлого неможливо. З огляду свідоцтва про право вланості на нерухоме майно, індексний номер 18761086; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18761200; свідоцтва про право вланості на нерухоме майно, індексний номер 18758218; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18758362; свідоцтва про право вланості на нерухоме майно, індексний номер 18759196; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18759338, виданих 07 березня 2014 року реєстраційною службою Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, вказані правовстановлюючі документи було видано в порушення ст. 25 ЦК України на ім'я спадкодавця [PERSON] після його смерті (а.с.8-13). Як розяснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Враховуючи, що Яцьківська сільська рада Васильківського району Київської області позов визнала, про що направила до суду заяву (а.с. 59), визнання ним позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та, попередньо визнавши недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно і скасувавши державну реєстрацію права власності на ім'я померлого, визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті 17 лютого 2014 року [PERSON]. Позов в частині визнання недійсними Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень до задоволення не підлягає, оскільки державна реєстрація здійснюється на підставі рішення державного реєстратора, що підлягає скасуванню, а кінцевим правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на майно є свідоцтво про право вланості на нього, яке підлягає визнанню недійсним. Судові витрати позивач просив на відповідача не покладати.

Outcome: partial