Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Комерційного банку «Фінансова ініціатива» про стягнення відсотків та пені за несвоєчасне повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 28.08.2014 було укладено договори №№90-в-17/340258; 90-в-17/340256; 90-в-17/340252; 90-в-17/340248 банківських вкладів в іноземній валюті. Депозитні вклади з нарахованими відсотками, що закінчилися ще 20.11.2015 банк повернув лише 29.04.2015. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь за прострочений строк виплати депозиту та нарахованих відсотків 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 102,87 доларів США, відсотки по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів на підставі ч. 5 ст. 1061 ЦК України в розмірі 479,98 доларів США; пеню у розмірі 3% річних за кожен день прострочення строку виплати депозиту по нарахованих відсотках на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 37539,23 доларів США та 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договори №№90-в-17/340258; 90-в-17/340256; 90-в-17/340252; 90-в-17/340248 банківських вкладів в іноземній валюті. Загальна сума вкладів становила 14 930 доларів США. Депозитні вклади разом з відсотками, що закінчилися ще 20.11.2014 фактично банк повернув 29.04.2015. За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати слугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї. У ч. 2 ст. 1060 ЦК України вказано, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно із ч. 1 ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Як вбачається з правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29.05.2013 справа №6-39цс13 зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачем кошти у визначений договором строк на його вимогу не повернуті, то це дає право позивачеві на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, а також на отримання сум, передбачених ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, стягненню з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь позивача підлягає також сума процентів за договорами банківських вкладів у розмірі 479,98 дол. США та три проценти річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 102,87 доларів США. Щодо позовних вимог про стягнення пені на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» та моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Разом з тим, в розумінні вказаної норми сума банківського вкладу не є результатом виконання роботи (надання послуги), тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в стравах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема п. 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім цього, даною постановою передбачено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то необхідно з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. В даному випадку мають місце договірні відносини, які склалися між сторонами, а договорами, укладеними між позивачем та відповідачем, не передбачена можливість відшкодування моральної шкоди. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial