Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

у травні 2018 р. представник позивача звернувся до суду з позовними вимогами про розірвання договору будівельного підряду №117, укладеного 05.07.2005 між ТОВ «Будівельник» та [PERSON] , зобов`язання відповідача звільнити гаражний бокс [ADDRESS] , розташований за адресою: [ADDRESS] , стягнення судових витрат по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2005 між сторонами укладено договір №117, відповідно до умов якого позивач зобов`язався здійснити будівництво індивідуального гаражного боксу, а відповідач-фінансування будівництва даного гаражного боксу. Позивачем зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, гаражний бокс побудовано та передано в користування відповідачу. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не здійснив фінансування гаражного боксу в розмірі 10000,00 дол. США. Враховуючи, що відповідач самоусунувся від виконання зобов`язань за договором, а тому наявні підстави для розірвання договору та звільнення гаражного боксу. Ухвалою суду від 25.07.2018 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 19). Заочним рішенням від 14.02.2019 позовні вимоги задоволено, розірвано договір будівельного підряду №117 від 05.07.2005, зобов`язано відповідача звільнити гаражний бокс, вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 33-34). Ухвалою суду від 21.11.2019 скасовано заочне рішення суду від 14.02.2019, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 53-54). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 59), причини неявки суду не відомі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 60), причини неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи без його участі не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.07.2005 між ТОВ «Будівельник» та [PERSON] укладено договір №117. відповідно до п. 1.1 якого Підприємство здійснює будівництво індивідуального боксу [ADDRESS] , а [PERSON] будує гаражний бокс [ADDRESS] за власні кошти та власні будівельні матеріали (а.с. 4). 12.09.2008 сторони підписали акт №12, відповідно до якого засвідчено виконання умов інвестиційного договору №117 від 05.07.2005, ТОВ «Будівельник» передає, а відповідач приймає гаражний бокс [ADDRESS] розміром 3,5*6,3 з підвальним приміщенням в гаражному комплексі (а.с. 7). Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.04.2017, позивачу на праві приватної власності належать нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS], 40 кв.м., (літ. В) - 559, 40 кв.м., (літ. Г) - 848, 20 кв.м., (літ. Ж) - 135, 20 кв.м., (літ. Е) - 523, 90 кв.м., (літ. Д) -426, 20 кв.м. Підстава виникнення права власності рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2012 (а.с. 9-10). Рішенням Господарського суду Київської області від 24.01.2012 встановлено, що ТОВ «Будівельник» є власником багатоповерхового гаражу «Аврора», розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25-31). Відповідно до п. 5.2 договору №117 у разі порушення громадянином [PERSON] умов цього договору підприємство має право достроково розірвати договір з поверненням внесених коштів на розрахунковий рахунок громадянина, а також у випадку розірвання договору позивачем без поважних причин, підприємство повертає йому 100% від внесеної суми. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. За змістом ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Договором від 05.07.2005 не визначено вартості ціни робіт, способи її визначення. Позивачем не заявлялась вимога щодо встановлення такої ціни. Жодних даних, що між сторонами узгоджувалась ціна за роботу, матеріали справи не містять. Пункт 1.1 договору свідчить про те, що гаражний бокс [ADDRESS] відповідач будує за власні кошти із власних матеріалів. Інших умов розрахунків договором не передбачено та до матеріалів справи не додано. На підтвердження будівництва спірного гаражу, позивачем не надано жодних документів, як і затвердженого сторонами договору порядку розрахунків. Не надано і документів зі сторони позивача на підтвердження виконання предмету договору, в тому числі, кошторису. Таким чином, оскільки умови договору містять в собі протиріччя, докази з обох сторін на підтвердження правильності їх доводів відсутні, суд приходить до висновку, що не вбачається можливим встановити дійсні обставини справи. Актом №12 від 12.09.2008 зазначено, що умови інвестиційного договору сторонами виконано, в результаті чого позивач передав відповідачу гаражний бокс. В період з 12.09.2008 по 18.05.2018 (направлення відповідачу претензію), тобто маже 10 років не було жодних претензій ТОВ «Будівельник» щодо користування відповідачем гаражним приміщенням. Окрім того, суд зазначає, що рішенням Господарського суду Київської області від 24.01.2012 р., визнано за ТОВ «Будівельник» визнано право власності на багатоповерховий гараж «Аврора», розташованого за адресою: [ADDRESS] , в реєстрі зареєстровано право власності на нежитлові будівлі (літ. Б)-5407, 40 кв.м., (літ. В) - 559, 40 кв.м., (літ. Г) - 848, 20 кв.м., (літ. Ж) - 135, 20 кв.м., (літ. Е) - 523, 90 кв.м., (літ. Д) -426, 20 кв.м. Проте, матеріали справи не містять даних, що спірний гараж входить до цих нежитлових приміщень та належить позивачу. Таким чином, з огляду на те, що позивачем не доведено, що спірний гаражний бокс № 72 побудовано саме ТОВ «Будівельник» та те, що саме на гаражний бокс № 72 рішенням суду визнано право власності та його зареєстровано за позивачем, а також відсутність доказів невиконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню. У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, суд не вбачає підстав для відшкодування судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed