Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У червні 2018 року позивач, звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягувати з\~нього на\~користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що сума стягуваних аліментів, на утримання доньки [PERSON] від першого шлюбу, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно є для нього занадто великою та непосильною, оскільки з 2013 року його матеріальний стан погіршився. Він вдруге одружився і від цього шлюбу має ще двох неповнолітніх дітей, крім того, його дружина в даний момент знаходиться у декретній відпустці по догляду за меншим сином, він є єдиним працюючим членом родини, матеріальне забезпечення якої повністю лежить на ньому, а тому встановлений розмір аліментів на забезпечення доньки [PERSON], ставить його у дуже скрутне матеріальне становище та призводить до утискання прав ще двох його неповнолітніх дітей від другого шлюбу і дружини, які він за законом також зобовязаний утримувати. Крім того, у 2017 році в нього було виявлено остеохондроз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта і лікування також постійно потребує додаткових витрат. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач була повідомлена, зокрема судова повістка направлялась за останнім відомим та вказаним у позовній заяві місцем її проживання та була отримана нею особисто 06.07.2018 року, про причини неявки до суду вона не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України), а у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України). Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дочку, сина визначені ст.ст. 181, 200 СК України, за змістом яких, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до виконавчого листа № 285/4973/13-ц від 06.11.2013 року (далі Виконавчий лист) з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2015 року до її повноліття 06.02.2020 року.(а.с. 5) За Виконавчим листом [PERSON] аліменти сплачує, будь-яка заборгованість по утриманню і сплаті аліментів за 2017-2018 роки відсутня, що підтверджується довідкою директора СТОВ «Птахівник» на якому офіційно працює позивач. Відповідно до матеріалів справи, а саме: копій свідоцтва про шлюб та про народження, судом встановлено, що позивач з 09.09.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з Суховою (після реєстрації шлюбу Андрушко) Л.Ю., від якого він має ще двох неповнолітніх дітей: доньку Олену, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 10,11,12). Відповідно до довідки по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, виданої Міністерством праці та соціальної політики по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 11.06.2018 року, судом зясовано, що його дружина [PERSON] дійсно знаходиться у декретній відпустці та в період з грудня 2017 року по травень 2018 року отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., що становить 5\~160 грн., а довідка видана виконавчим комітетом Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 04.06.2018 року підтверджує, що на утриманні позивача знаходиться його дружина [PERSON] та діти Олена і Руслан. (а.с.13,17) Довідкою виданою медичним центром «Асклепій» 31.05.2017 року судом встановлено, що під час магнітно-резонансної томографії у позивача виявлено остеохондроз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з часу видачі Виконавчого листа матеріальний стан сторін змінився. У позивача матеріальний стан погіршився, оскільки після укладення шлюбу у 2014 році в нього народилось ще двоє неповнолітніх дітей, які також перебувають на його утриманні, дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшим сином Русланом, [INFO], та також потребує матеріального забезпечення, оскільки позбавлена можливості реалізувати себе в карєрному плані та заробленні коштів для утримання і забезпечення їх спільних неповнолітніх дітей усім матеріально необхідним, що дає зробити висновки про те, що [PERSON] є на сьогоднішній день єдиною особою, яка приносить дохід в родині та яку він матеріально забезпечує. Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи наявність потреби відповідача у фінансовій допомозі з боку позивача, який є фізичною особою 44 років, працездатного віку, має незадовільний стан здоровя, та окрім доньки від першого шлюбу [PERSON], 06.02.2002 року, якій на момент винесення рішення виповнилось повних 16 років, слід також прийняти до уваги, що на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей: донька - 3 років, та син - 9 місяців, а також дружина, яка перебуває у декретній відпустці. З урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (з 01.01.2018 року становить 1 860 грн. для дітей віком від 6 до 18 років), визначеного ст. 183 СК України розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, який на одну дитину становить 1/4 частину, а на трьох і більше половину заробітку (доходу) платника аліментів, розмір мінімальної заробітної плати (з 01.01.2018 року становить 3\~723 грн.), розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (яка згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за січень-травень 2018 року становить 6 820 грн.) суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, а саме не менше 930 грн. щомісячно, що відповідатиме як інтересам неповнолітньої доньки Вікторії, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, надасть змогу забезпечити першочергові життєві її потреби. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітньої доньки на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання.

Outcome: approved