Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У червні 2017 року Харківський національний університет імені В.Н.Каразіна звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості навчання в аспірантурі за період з грудня 2013 р. по листопад 2014 р. у розмірі отриманої стипендії в сумі 16 724 грн. 47 коп. та подальшого перерахування до державного бюджету. Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 18 серпня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна вартість навчання у денній аспірантурі за період з липня 2014 р. по листопад 2014 р. в сумі 7357 грн. 67 коп. та понесені витрати у розмірі 704 грн, а всього 8 061 грн. 67 коп. В іншій частині позовні вимоги Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна залишено без задоволення. Не погоджуючись з вказаним рішенням, Харківський національний університет імені В.Н.Каразіна звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити вказане рішення в частині визначення періоду та розміру вартості навчання в аспірантурі відповідача, яка має бути стягнута з відповідача, а також в частині розміру судових витрат, понесених університетом. В обґрунтування скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач всупереч пп.5 п. 16, п. 41 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів не подав звіту про виконання індивідуального плану роботи протягом 2013 - 2014 року, не пройшов щорічної атестації науковим керівником та не був переведений на наступний рік навчання. Індивідуальний план роботи аспіранта [PERSON] не містить відміток про виконання, оцінки і заключения кафедри та наукового керівника щодо виконання робочого плану протягом другого року підготовки. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у стягненні з [PERSON] на користь позивача вартості навчання в аспірантурі в розмірі отриманої стипендії за період з грудня 2013 року по липень 2014 року, тому в іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядається. Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що за період навчання в аспірантурі з 15 листопада 2012 р. по 27 червня 2014 р. аспірант [PERSON] повністю виконав індивідуальний план, передбачений на ці навчальні роки, надав відповідний звіт, який позитивно затверджено Вченою радою юридичного факультету університету. Відповідачем не надано суду будь-яких об'єктивних та безспірних доказів виконання індивідуального плану роботи аспіранта з липня по листопад 2014 р., що передбачено Угодою між сторонами, або поважності причин його невиконання. Оскільки [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за Угодою, він має відповідати перед позивачем за порушення договірних зобов'язань. З таким висновком суду, судова колегія погоджується частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом ректора Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна № 0302-3/475 від 01.11.2012 р., [PERSON] зараховано з 15.11.2012 р. до аспірантури з відривом від виробництва за спеціальністю № 12.00.03- цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право, терміном закінчення 14.11.2015 р. та з ним укладено Угоду №0302-091 від 27.11.2012 р. про підготовку аспіранта денної форми навчання за рахунок державного замовлення (далі Угода). 04 листопада 2014 р. [PERSON] подав заяву на ім'я першого проректора з наукової роботи університету про відрахування його з аспірантури за власним бажанням з 30 листопада 2014 р. Рішенням Вченої ради юридичного факультету університету від 13 листопада 2014 р. відповідач був відрахований з аспірантури за власним бажанням 30 листопада 2014 р. відповідно до наказу № 0302-3/644 від 25 листопада 2014 р. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 р. № 309 (надалі Постанова КМУ) затверджено «Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів» (далі Положення), яке регламентує діяльність у галузі підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів і є обов'язковим для всіх вищих навчальних закладів та наукових установ України незалежно від їх підпорядкованості та форми власності. Пункт 22 Положення містить перлік підстав для відрахування аспіранта з аспірантури. Так, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Матеріали справи свідчать, що відповідача звільнено не з причин, зазначених в п. 22 Положення, що дає право позивачу на відшкодування вартості навчання, а за власним бажанням, тоді як така причина звільнення як підстава для відшкодування вартості навчання не передбачена. Зазначені норми закону залишились поза увагою суду, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення та відмови у задоволенні позову з інших підстав та мотивів. Рішення суду про стягнення вартості навчання в аспірантурі за період з липня 2014 року по листопад 2014 року - в апеляційному порядку не переглядалось.

Outcome: partial