Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач, Банк) про стягнення грошових коштів за договором депозиту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2015 року між сторонами було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті № 300937/8040/1-15, відповідно до умов яких позивач вніс на депозитний рахунок відповідача 200000,00 грн. на строк з 27.01.2015 року по 27.02.2015 року. Позивач зазначав, що 27.02.2015 року він повідомив Банк про бажання повернути вклади, однак до даного часу кошти вкладу разом із нарахованими відсотками не повернуті, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь, з урахуванням заяви від 20.07.2015 року заборгованість в розмірі 200000,00 грн. суми вкладу, 1479,45 грн. нарахованих процентів, 1479,45 грн. пені, 1500,00 грн. витрат на оплату правової допомоги та сплачений судовий збір. 29.09.2015 року представник відповідача через канцелярію суду надав заяву, в якій просив суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку із тим, що з 17.09.2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 27.01.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (за договором - Банк) та [PERSON] (за договором - Вкладник) було укладено договір-заяву № 300937/8040/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті, відповідно до умов якого Вкладник вніс на депозитний рахунок відповідача 200000,00 грн. на строк з 27.01.2015 року по 27.02.2015 року у порядку та на умовах, визначених в цих Договорах-заявах та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua (п.1 Договору-заяви) (а.с. 5) За вказаний термін користування коштами Вкладнику нараховуються проценти в розмірі 25,00 % річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку (п. 2 Договору-заяви). Після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов (п. 6 Договору-заяви). Як зазначено в п. 9 Договору-заяви, Вкладник підписанням цього Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим Договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Банком та Вкладником цього Договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати. З матеріалів справи вбачається, що Договір-заяву підписано сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з визначеними умовами. 27.02.2015 року [PERSON] звернувся до Банку із заявами про дострокове повернення банківських вкладів за договорами (а.с. 11). Пунктом 5.3 Основних умов визначено, що повернення Строкового вкладу, до дати закінчення строку розміщення Вкладу, визначеного Договором-заявою, вважається достроковим поверненням Вкладу із розірванням Договору. У випадку дострокового розірвання Договору за ініціативою Вкладника, Вкладник для повернення Вкладу зобов'язаний повідомити про це Банк не менш ніж за 10 банківських днів до передбачуваної дати розірвання Договору шляхом надання до Банку відповідної заяви у 2-х примірниках. При достроковому розірванні Договору за ініціативою Вкладника протягом строку розміщення Вкладу, визначеного Договором-заявою, Банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу з дня, наступного за днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Вкладнику або списанню з вкладного рахунку Вкладника, за процентною ставкою, визначеною Договором-заявою. Згідно з інформацією, розміщеною 17.09.2015 року на офіційному сайті Національного Банку України Відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». Національний банк України наголошує, що 93,2% (234 тисячі осіб) усіх вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» отримають свої вклади в повному обсязі, оскільки їх розмір не перевищує гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) суму 200 тис. грн. Клієнти з більшими обсягами вкладів отримають їх у межах суми, гарантованої Фондом. Оскільки в Банку було введено тимчасову адміністрацію, до правовідносин, які склалися між сторонами, застосовуються не норми ЦК України, а спеціальні норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Частина 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) визначає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Частина 2 статті 26 Закону передбачає, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону (ч.5 ст.26 Закону). Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.1 ст.27 Закону). Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.3 ст.27 Закону). Отже, так як на даний час Законом передбачена спеціальна процедура повернення вкладів банківської установи, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача банківського вкладу та відсотків. А тому і похідні вимоги в частині стягнення 1479,45 грн. пені, 1500,00 грн. витрат на оплату правової допомоги та судового збору також не підлягають задоволенню. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed