Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У червні 2019 року до суду звернулося приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі за текстом - позивач) з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач у період з 01.03.2015 по 01.01.2019 року отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення на підставі відповідного договору. В порушення договірних зобов`язань, відповідач не здійснює своєчасну оплату спожитих послуг, внаслідок чого за період з березня 2015 року по січень 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 10 371,94 гривень. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, 3 % річних і інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань, а також, суму сплаченого судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2019 р. відкрито спрощене провадження у справі, встановлено строк відповідачу для подання відзиву. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 19.11.2019 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. 07.05.2020 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача про уточнення позовних вимог, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості. Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача суму основної заборгованості за надані послуги з водопостачання і водовідведення в розмірі 5 242,14 гривень, а також 3 % річних в розмірі 758,96 гривень, суму інфляційних втрат в розмірі 3 387,55 гривень, та суму судового збору. Представник позивача у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просив задовольнити позов. Представник відповідача визнала позов у повному обсязі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved