overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] ([PERSON]М.) звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-1242 від 19.07.2010р., виданим Енергодарським міським судом Запорізької області, у розмірі 10361,02 грн., за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010р., виданим Енергодарським міським судом Запорізької області, у розмірі 38278,86 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила провести засідання за участю її представника [PERSON] (а.с. 30). Представник позивача- адвокат [PERSON] надіслав письмову заяву про розгляд справи без його участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 45). Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними відмітками на конвертах з поштовими повідомленнями (а.с. 35, 39), копією аркуша газети «Запорізька правда» про виклик відповідача в судове засідання (а.с. 46). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та інтереси дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У травні 2017 року Деснянський районний ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Свої вимоги, обґрунтовували тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2010 року позов ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено. На виконання зазначеного рішення 19.08.2011 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-553/2010 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у розмірі 205 861 грн. 15 коп. 12.09.2014 року державним виконавцем Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44702223. Однак, під час проведення виконавчих дій оригінал виконавчого документа було втрачено, що стало причиною для звернення Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили. За правилами ч. 2 ст. 370 ЦПК України, неявка сторін і заінтересованих осіб для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання. Таким чином, суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутності сторін у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2010 року було задоволено позовну заяву ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON], [PERSON]про стягнення грошових коштів у розмірі 205 861 грн. 15 коп. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист № 2-553/10 від 19.08.2011 року. 12.09.2014 року державним виконавцем Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44702223. Однак, під час проведення виконавчих дій оригінал виконавчого документа було втрачено. Згідно ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. З огляду на зазначене, враховуючи факт відсутності виконавчого документу, що свідчить про його втрату під час здійснення виконавчих дій, що позбавляє позивача можливості стягувати заборгованість з відповідачів у розмірі 205 861 грн. 15 коп., відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва № 2-553/10 від 22.06.2010 року,суд дійшов висновку, що подання Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі» про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню. Таким чином, судом встановлено втрату оригіналу виконавчого листа. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У травні 2017 року до Василівського районного суду звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 03 грудня 2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У травні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві зазначено, що 26 травня 2013 року, відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 4 000 доларів США на один рік, про що свідчить його власноруч написана розписка. Термін повернення за розпискою сплив 26 травня 2014 року. Станом на день подачі даного позову, відповідач кошти не повернув. Розпискою від 26.05.2013 року відповідач-позичальник підтвердив факт передання йому грошей таузгодження ним умов договору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.77 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: 26 травня 2013 року, відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 4 000 доларів США на один рік, про що свідчить розписка, яка міститься в додатках до позову. Згідно з умов визначених в розписці, термін повернення коштів сплив 26 травня 2014 року. Розпискою від 26.05.2013 року відповідач-позичальник підтвердив факт передання йому грошей таузгодження ним умов договору. Станом на день подачі даного позову, відповідач кошти не повернув. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст..1046 ЦКУ, за договором позики одна сторона передає у власність другій сторонігрошові кошти, а друга сторона зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошовихкоштів. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов можебути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти в тійсамій сумі в строк, передбачений договором, тобто 26.05.2014 р. Свій обовязок Відповідачналежним чином не виконав. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

У травні 2017 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 29 жовтня 1977 року зареєстрував шлюб із відповідачем у відділі реєтрації актів громадського стану Автозаводського району м. Кременчук, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ№ 327622, актовий запис № 421. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представник попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище Онищук) 29 жовтня 1977 року у відділі реєтрації актів громадського стану Автозаводського району м. Кременчук, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 327622, актовий запис № 421. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У травні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004 року. Від сумісного шлюбу мають 2-х малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04.09.2004 року, який зареєстрований відділом РАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 313. Від шлюбу сторони мають 2-х малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з 2014 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У травні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.03.2009 року. Від сумісного шлюбу дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з березня 2017 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21.03.2009 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 92. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з березня 2017 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У травні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з травня 2017 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21.09.2013 року, який зареєстрований Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 481. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з травня 2017 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У травні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року. Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2012 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26 серпня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 747. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2012 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved