Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 26.01.2013 року померла його мати [PERSON]. При житті, [PERSON] розпочато процедуру приватизацію земельної ділянки площею 0.08 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка кадастровий номер № 3222486200:03:008:5445, однак його мати померла не отримавши правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку. 18.06.2013 року вищевказана земельна ділянка кадастровий номер 3222486200:03:008:5445 була зареєстрована відділом Держземагенства у Києво-Святошинському районі. 09.08.2013 року реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку на імя - [PERSON]. 13.03.2013 року позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON] 21.01.2014 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у звязку з тим, що визначення належності майна спадкодавцю повинно вирішуватися судом. На думку позивача, він має право на отримання зазначеної ділянки у власність після смерті матері у порядку спадкування за законом. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просив суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0.08 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка кадастровий № 3222486200:03:008:5445 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 26.01.2013 року. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Виходячи зі змісту ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом установлено, що 26.01.2013 року померла мати позивача у справі [PERSON]. При житті, [PERSON] розпочато процедуру приватизацію земельної ділянки площею 0.08 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка кадастровий номер № 3222486200:03:008:5445, однак остання померла не отримавши правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку. 09.08.2013 року реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку на імя - [PERSON]. 13.03.2013 року позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON] 21.01.2014 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у звязку з тим, що визначення належності майна спадкодавцю повинно вирішуватися судом, так як цивільна правоздатність спадкодавця припинилася у момент її смерті, право власності на земельну ділянку не могло виникнути у [PERSON]Г після її смерті. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] Враховуючи, ту обставину, що на імя спадкодавця видано свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, відомості про його скасування у суду відсутні, а позивач прийняв спадщину у спосіб та строки встановлені положеннями ст. ст. 1268-1270 ЦК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved