Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог, уточнивши свої позовні вимоги, позивачка у судовому засіданні посилалася на те, що, починаючи з 07.05.2001 року, відповідач [PERSON] жодного дня не мешкав у спірній кімнаті. З урахуванням викладеного, просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у судові засідання у справі не з'являвся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2001 року за рішенням адміністрації Ремонтно-будівельного і експлуатаційного управління «Наш дім», на підставі договору від 07.05.2001 року№ 53 та ордеру на заняття жилої площі в гуртожитку будівельних організацій від 07.05.2001 року № 53, позивачці було надано у користування кімнату в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Гуртожиток, в якому розташоване спірне жиле приміщення. На момент його отримання позивачкою належав державному підприємству «Дніпропетровський домобудівельний комбінат». Позивачка з даним підприємством знаходилась у трудових відношеннях, працюючи на посаді машиніста мостового крана. Тобто, кімнату позивачці було надано на законних підставах, у відповідності з нормами законодавства. Зі вступом у дію в 2009 року ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», гуртожиток, в якому розташована спірна жила кімната, у 2012 році за рішенням Дніпропетровської міської ради було передано у комунальну власність м. Дніпропетровська. Згідно довідки № 1433 від 02.12.2013 року, наданої КП «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради за місцем реєстрації проживання позивачки зареєстрована також ще одна особа, яка не входить до складу її сім?ї. Зазначені обставини завадили позивачці в отриманні ордеру, що у подальшому може служити суттєвою перепоною у приватизації кімнати у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено підстави для зняття особи з реєстрації місця проживання, однією з яких є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved