Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

У червні 2017 року позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Будинок [ADDRESS], в якому знаходиться квартира відповідача [PERSON], перебуває на балансовому обліку позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», яке надає послуги з утримання вказаного будинку. Відповідач користується житлово-комунальними послугами. Проте, не здійснює їх оплату, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01 травня 2015 року по 28 лютого 2017 року в сумі 2 754 грн. 80 коп. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження та у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно зі ст. 1 цього Закону балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Будинок [ADDRESS], в якому знаходиться квартира відповідача [PERSON], перебуває на балансовому обліку позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», яке надає послуги з утримання вказаного будинку. У зв'язку з цим, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» має права, передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у тому числі одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та котрий кореспондується з обов'язком споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, що передбачений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Разом з тим, слід зазначити, що дійсно сторони між собою не укладали договір про надання житлово-комунальних послуг. Проте, не укладення договору не позбавляє відповідача здійснити оплату житлово-комунальних послуг, отриманих від позивача, оскільки статтями 20, 21 вказаного Закону врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Цим Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Даний Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Тому, неукладення сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг, не звільняє відповідача від оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Оскільки відповідач не виконує свої обов'язки щодо оплати житлово-комунальних послуг, то утворилась заборгованість за період з 01 травня 2015 року по 28 лютого 2017 року в сумі 2 754 грн. 80 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved