Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], про визнання частки у спільному майні. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 липня 2015 року померла її бабуся [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй частку у спільній сумісній власності квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], заповіла [PERSON] При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після смерті бабусі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частку, оскільки не виділена (визначена) частка померлої у спільному сумісному майні. З огляду на викладені обставини, позивач змушена звернутися до суду із позовом, в якому просить визначити за [PERSON], померлою 09 липня 2015 року, ? частку у спільному сумісному майні, а саме квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала пояснення відповідні фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, та проти їх задоволення не заперечувала. Також, пояснила, що дійсно частки співвласників у праві власності на спірну квартиру є рівними, іншої домовленості із сестрою не було. Третя особа у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку судового засідання направила листа, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2015 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії І-ОК № 339197, виданого 09 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 23 січня 2015 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], та відповідно до якого належну [PERSON] частку у спільній сумісній власності квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], остання заповіла [PERSON] (а.с. 12). Із спадкової справи № 14/2015 до майна померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], а саме, на спадкову частку вказаної квартири. Однак, постановою приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області від 29 квітня 2016 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки квартира № 4, що знаходиться у будинку № 8 по вулиці Чкалова у м. Бровари Київської області перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON], тому неможливо встановити склад спадкового майна, а саме, яка частка вказаної квартири належала спадкодавцеві. За таких обставин, позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с. 14). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору дарування від 20.07.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-5546, на праві спільної сумісної власності належить квартира № 4, будинку № 8, що розташований по вулиці Чкалова у місті Бровари Київської області, що також підтверджується витягом № 6104740 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сформованого 30 грудня 2004 року (а.с. 8-11). У відповідність до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Як передбачено ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За змістом ст. 370 ЦК України \~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, виходячи із вищевказаних норм, вбачається, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру № 4, що знаходиться у будинку № 8 по вулиці Чкалова у м. Бровари Київської області, є рівними, отже кожному належить по ? частці спірної квартири. З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнала, а вимоги позивача не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 355, 368, 370 ЦК України,

Outcome: approved