Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У травні 2020 р. [PERSON] в особі представника адвоката Скрима В.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Н.В., про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначала, що вона є громадянкою Німеччини та має зареєстроване місце проживання в м. Берліні. [INFO] у м. Берліні (Німеччина) померла мати позивача [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача до смерті тривалий час проживала у м. Берліні разом із нею та мала там зареєстроване місце проживання. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини вказаної квартири та іншого майна. З метою оформлення свої спадкових прав позивач звернулась до приватного нотаріуса Кияниці Н.В. із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 67/2019. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину вказаний нотаріус позивачеві відмовив у зв`язку із неможливістю встановлення факту прийняття спадщини відповідно до наданих позивачем документів протягом визначеного законом строку у шість місяців. Крім того, за однією адресою зі спадкодавцем зареєстрований її син [PERSON] , відповідач у справі, який також є спадкоємцем першої черги за законом. Оскільки позивач не може надати нотаріусу документального підтвердження, що на час відкриття спадщини вони постійно проживали із матір`ю разом, тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Просила встановити факт постійного проживання позивача з [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 30.04.2020; встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи; задоволено клопотання позивача про витребування доказів, внаслідок чого у приватного нотаріуса Кияниці Н.В. витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 67/2019, а також у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону [PERSON] за період з 2015 р. по [INFO] (а.с. 78-79). 06.04.2020 до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 67/2019, заведеної щодо майна померлої [PERSON] (а.с. 84-111). 13.04.2020 до суду надійшла інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с. 114). 01.06.2020 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону [PERSON] за період з 2001 р. по [INFO] (а.с. 127-128). Заяв по суті справи від сторін не надходило. Ухвалою суду від 18.06.2020 вказане клопотання представника позивача задоволено, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 15.07.2020 (а.с. 136-137). 15.07.2020 у зв`язку із першою неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи було відкладено до 03.08.2020. 03.08.2020 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями, що направлялись за адресою його зареєстрованого місця проживання, однак конверти повертались на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній». Крім того, судом також були розміщені оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судові повістки надсилались відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Н.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням викладених обставин, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання). Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Берліні (Німеччина) померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть реєстраційний № [NUMBER] , виданим відділом ЗАЦС Шарлоттенбург-Вільмерсдорф в Берліні 20.05.2019, копія та офіційний переклад якого містяться в матеріалах справи (а.с. 88-89). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , недоотримана пенсія та внески до АТ «МЕТАБАНК». Позивач [PERSON] , яка на даний час є громадянкою Німеччини, є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.12.2019, актовий запис № 3004 від 24.10.1968. в якому її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 98), повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.01.2011, актовий запис № 563 від 31.10.1995, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб та після розірвання шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 99), повторним свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 11.12.2019, актовий запис № 96 від 29.11.1995, згідно з яким [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 98 - зворот), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024956095 від 16.12.2019, відповідно до якого 24.10.1968 за № 3004 зроблено актовий запис про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 100-101). За життя [PERSON] заповіту не залишила. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Крім позивача, спадкоємцем першої черги є відповідач [PERSON] , син померлої [PERSON] , який із заявою про прийняття спадщини не звертався. З метою оформлення спадщини [PERSON] 10.12.2019 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Н.В. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 85-зворот). Однак, постановою приватного нотаріуса від 12.12.2019 № 759/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач і [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані за різними адресами, у той же час позивач [PERSON] не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (а.с. 110-111). Дійсно, як випливає з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.12.2019 № 04-07/3/23124, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28.02.1961 по 10.12.2019 (померла [INFO] ). Разом із нею на день смерті був зареєстрований [PERSON] з 22.09.1994 по теперішній час (а.с. 21). У той же час, відповідно до довідки про реєстрацію Районної служби Фрідріхсхайн-Кройцберг в Берліні від 20.12.2019, копія та офіційний переклад якої наявні в матеріалах справи, позивач [PERSON] у період з 11.01.2005 по 16.06.2019 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-27). Відповідно до довідки про реєстрацію Районної служби Фрідріхсхайн-Кройцберг в Берліні від 20.12.2019, копія та офіційний переклад якої наявні в матеріалах справи, померла [PERSON] у період з 08.12.2008 по [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27-31). Крім наведених вище довідок уповноваженого органу реєстрації Німеччини, факт проживання [PERSON] разом зі своєю матір`ю станом на час смерті останньої за адресою: [ADDRESS] , підтверджується наданими суду документами, а саме: копією та перекладом з німецької мови протоколу швидкої допомоги, що надавалась [PERSON] від [INFO] (а.с. 37-38), копією та перекладом з німецької мови рахунку на поховання [PERSON] від 23.05.2019 на суму 810 євро (а.с. 39-40), а також копією та офіційним перекладом свідоцтва про смерть [PERSON] , в якому місцем смерті зазначено м. Берлін, а останнім місцем проживання Берлін, частина міста Шарлоттенбург (а.с. 89). Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Згідно з положеннями частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки в позивача відсутні необхідні документи на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, вважає за можливе встановити даний факт, з огляду на що задовольняє позов [PERSON] у повному обсязі. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який надавав правничу допомогу позивачу у справі - Скрима В.А. , і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги серії ЗП № 095896 від 12.12.2019 (а.с. 42), детальним описом робіт (наданих послуг) на суму 5 500 грн., у т.ч. правовий аналіз наданих документів - 1 000 грн., підготовка матеріалів для позовної заяви - 3 000 грн., складання позовної заяви - 1 000 грн., подання позовної заяви - 500 грн. (а.с. 70). На суму 10 500 грн. позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до якого, крім вищевикладеного, включено участь адвоката у трьох судових засіданнях 3000 грн., підготовка відповіді на відзив 1 000 грн., ознайомлення із матеріалами справи 1 000 грн. (а.с. 71). Разом із тим, до позову не додано жодного документа, який би підтверджував оплату позивачем вказаних послуг адвоката. Крім того, відповідачем не надавалась відповідь на відзив, що свідчить про необґрунтованість включення до попереднього розрахунку судових витрат витрати із підготовки відповіді на відзив на суму 1 000 грн. За таких обставин та враховуючи відсутність доказів здійснення позивачем витрат на правничу допомогу у зазначеному вище розмірі, такі витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають. Проте, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн., що документально підтверджені (а.с. 7).

Outcome: approved