overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24.04.1999 року Поправською сільською радою Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову вказувала, що з 24.04.1999 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною стало те, що мають різні погляди на сімейне життя, відповідач зловживає спиртними напоями, в такому стані вчиняє сварки, тому вважає примирення між ними неможливе. 12.07.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 05.09.2018 року. 05.09.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання 12.10.2018 року сторони не з'явились. 13.08.2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.04.1999 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Поправською сільською радою Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 2. Від спільного життя подружжя мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704,80 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 26.07.2008 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис №270. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з листопада 2017 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ №416549), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 10 квітня 1998 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області про що складено відповідний запис № 113, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 064789. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Протягом дванадцяти років, починаючи з 2006 року, позивач та відповідач однією сімєю не проживають, за період сумісного проживання між [PERSON] та [PERSON] стали виникати складнощі у спілкуванні, непорозуміння та різні бачення сімї та сімейних стосунків, що стало призводити до конфліктів і, як наслідок, розірвання стосунків. Наміри зберегти сімю були, але до позитивних наслідків це не призвело. Син, [PERSON], є інвалідом дитинства, проживає з позивачем. Спору щодо розподілу майна у сторін немає, так як таке майно відсутнє. На примирення позивач не згодна. Позивач до судового засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.18). Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.9 ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 10 квітня 1998 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД 064789 від 10 квітня 1998 р., виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області, актовий запис № 113 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дитина є інвалідом дитинства, що підтверджується довідкою КП «Ізмаїльської міської центральної лікарні» від 10 квітня 2017 року. Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства між сторонами припинено у 2006 р. Питання щодо розподілу спільного майна та місце проживання дитини вирішення у судовому порядку не потребує. Згідно ч.3 ст.109 та ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 466. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склались у звязку з різними характерами та різними поглядами на життя та шлюбні обовязки. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що вони втратили взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові й поваги один до одного, єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Разом сторони, як родина не проживають з 24 червня 2017 року, сумісного господарства не ведуть. Збереження сімї позивач вважає за неможливе, на примирення вона не згодна. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.9 ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 214898 від 30.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 466 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 430647, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20.02.2015 року (а.с. 7). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства між сторонами припинено у червні 2017 р. Питання щодо розподілу спільного майна та місце проживання дитини вирішення у судовому порядку не потребує. Згідно ч.3 ст.109 та ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому зазначає, що з 01 червня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше сумісне проживання і збереження сімї стало неможливим, позивач просить шлюб розірвати. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 01 червня 2007 року за актовим записом № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову йому зрозумілі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі\~ст.ст.\~105,\~110,\~112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 вересня 2013 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Тепер сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причина розірвання шлюбу є різниця у поглядах на життя, сімейні відносини та несумісність характерів. Поновлення шлюбних відносин неможливе. Сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка у справі понесла судові витрати у розмірі 704,80 грн зі сплати судового збору та 500 грн витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 грудня 2003 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось. З 2015 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. [PERSON] зазначає, що на примирення не згодна, переконана, що подальше життя і збереження шлюбу неможливе. Зазначає про залишення за нею понесені судові витрати. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надіслала до суду заяву згідно з якою позов підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву згідно з якою позов визнає, просить справу розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачкою понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 жовтня 2005 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось. Зі серпня 2017 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. [PERSON] зазначає, що на примирення не згодна, переконана, що подальше життя і збереження шлюбу неможливе. Зазначає про залишення за нею понесені судові витрати. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надіслала до суду заяву згідно з якою позов підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву згідно з якою позов визнає, просить справу розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачкою понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 16.09.1989 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 41. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов'язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надали заяву про можливість слухання справи за їх відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримали, на розірванні шлюбу наполягали, після розірвання шлюбу [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 16.09.1989 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved