Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У червні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу щомісячно, до закінчення нею навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач [PERSON] доводиться батьком позивачки [PERSON] . Шлюб між батьками позивачки було розірвано у 2012 році. Після розірвання шлюбу відповідач на підставі рішення суду на користь матері сплачував аліменти на утримання позивачки, до досягнення нею повноліття. 1 червня 2019 року позивачці виповнилось 18 років, однак вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. На теперішній час позивачка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивачка не заміжня, не працює, навчається на 1 курсі Університету імені Альфреда Нобеля на денному відділенні. При цьому, відповідач працює та має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу. Оскільки, коштів на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не вистачає, то позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. 15 липня 2019 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини від розміру його доходу. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що попереднє прізвище позивачки [PERSON] - « [PERSON] », яке остання змінила на « [PERSON] » 28 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28 липня 2017 року, актовий запис № 29 (а.с. 5). Відповідач [PERSON] доводиться батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 19 червня 2001 року, актовий запис № 329 (а.с. 4). Позивачка [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. З довідки № 1245 від 28 травня 2019 року вбачається, що позивачка [PERSON] навчається в Університеті імені Альфреда Нобеля на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «філологія (прикладна лінгвістика)», навчання відбувається на контрактній основі, стипендія не нараховується, термін навчання на освітньому ступені «бакалавр» до 30 червня 2022 року (а.с. 6). Отже, судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач знаходиться у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, враховуючи, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання, а також враховуючи визнання відповідачем позову, з урахуванням того, що донька відповідача - позивачка [PERSON] , [INFO] навчається на контрактній (платній) основі та потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 5 червня 2019 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 1 червня 2024 року, що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved