Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

У травні 2018 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернулися до суду з позовом, яким просять: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 950 грн. на місяць на утримання малолітнього [PERSON]. Ухвалою судді від 03.08.2018 відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку Служби у справах дітей по Основ'янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини-[PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини- [PERSON] утримується в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» з 07.08.2017. Підставою взяття дитини на облік була заява матері, [PERSON] від 17.08.2017 щодо влаштування малолітнього сина до державного закладу терміном на 6 місяців у зв'язку з тим, що через хворобу на туберкульоз їй необхідно перебувати на лікуванні у закладі охорони здоров'я. Відповідач перебувала на стаціонарному лікуванні в ОТЛ № 3 з 17.05.2017 по 13.06.2017, але самостійно залишила стаціонар та була виписана за порушення режиму. Відповідно інформації комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня № 16» від 29.08.2017, малолітній [PERSON] поступив до лікарні 14.08.2017 переводом з КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр», без супроводу батьків. За час знаходження у лікарні батьки дитину не відвідували та станом здоров'я не цікавились. Відповідно до інформації Основ'янського відділення Головного управління Національної поліції у Харківській області від 29.03.2018, [PERSON] вживає алкогольні напої. Представник позивача Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради Горбачова І.М. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву або заяви про розгляд справи без її участі не надала. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Червонозаводським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02.06.2017, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як убачається з довідки державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» від 22.08.2017, батько дитини, [PERSON], засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.08.2017 за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі та на теперішній час утримується в установі. Відповідно до повідомлення КЗОЗ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер № 7», [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом з діагнозом: МРТБ легень (інфільтративний) Дестр+МБТ+М+МГ+R+K+РезістІ (H, R, S) Резіст ІІ(-) Гіст0 Кат4 Ког2 (2017)-заразна форма захворювання. Згідно інформації комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна дитяча лікарня № 16» від 29.08.2017, малолітній [PERSON] поступив до лікарні 14.08.2017 переводом з КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр» без супроводу батьків. За час знаходження у лікарні батьки дитину не відвідували та станом здоров'я не цікавились. Як убачається з повідомлення Основ'янського відділення Головного управління Національної поліції у Харківській області від 29.03.2018 [PERSON] вживає алкогольні напої. Згідно рішення № 564 від 06.09.2017 року виконавчого комітету Харківської міської ради про реєстрацію народження та влаштування, подовження терміну перебування малолітніх дітей у закладах для дітей, надано дозвіл службам у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на реєстрацію народження малолітнього [PERSON], [INFO] ; Управлінню служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вжити заходів щодо влаштування [PERSON], [INFO], до закладів для дітей та подовження терміну перебування малолітніх дітей у закладах для дітей. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 22.05.2018 року за № 333, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляла до сина материнської турботи, не цікавилася та не відвідувала його, не турбувалася про його фізичний і духовний розвиток, не надавала матеріальної допомоги на його виховання. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.165 СК України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, а також орган опіки та піклування. Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень . Відповідач в судове засідання не з'явилася, не надала доказів, що спростовують заявлені до неї вимоги, не надала заперечень, що свідчать про її небажання займатися дитиною, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини. На підставі наведеного, позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, який набув чинності 08 липня 2017 року, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї під час вирішення справи суду також не надано. З урахуванням вимог ст.180, ч.ч. 1, 2 ст. 181, ч.2 ст.182, 183 СК України суд стягує з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, у відповідність до положеньп.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved