Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Уточнившись з позовними вимогами, позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , треті особи: Черкаської міської ради, Друга Черкаська нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (а.с. 38-41). В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.09.2014 року, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 167 кв.м. за кадастровим номером 7110136400:02:078:0015, частину в розмірі 7/50 житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд. В свідоцтві про право на спадщину за законом, зазначено, що дружина померлого - [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка і право на прийняття спадщини перейшло до нього [PERSON] . Також вказує, що він [PERSON] отримав у спадок 7/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS] , а саме: житловий будинок з прибудовами в цілому під літ. А-І, А-І, а, а\'\, а\2\, а\3\, загальною площею 138,9 кв.м., житловою площею 82,0 кв.м., сарай Б, сарай б, погріб Г; гараж Д, огорожа 2, 3, 5, 6, 7, 8, 10,11, водоколонка 4, загальною ринковою вартістю 679600 грн., частина якого належала померлому на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. 18.04.2002 року за № 3180, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.06.2008 року. Крім того, згідно Державного акту від 15.08.2006 року на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ №621726 померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом із відповідачкою [PERSON] належала земельна ділянка кадастровий №7110136400:02:078:0015, площею 167 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В листопаді 2014 року він [PERSON] звернувся до Другої Черкаської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки у спільній сумісній власності, загальною площею 0,0167 га, кадастровий номер 7110136400:02:078:0015, що залишилась після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Однак постановою нотаріуса від 20.11.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у вказаному спільному майні не виділена. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А тому, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 83,5 кв.м., яка залишилась після смерті [PERSON] , та розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 7110136400:02:078:0015. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2020 року відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 11.03.2020 року відповідачкою [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, а саме про визнання за нею [PERSON] , [INFO] права власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 83,5 кв.м., кадастровий №7110136400:02:078:0015. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.08.2020 року зустрічний позов [PERSON] та сплачений нею за зустрічним позовом судовий збір були їй повернуті, оскільки в судовому засіданні 17.08.2020 року [PERSON] заявила відповідне клопотання, занесене до протоколу судового засідання. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.08.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, Черкаську міську раду залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2020 року закрито підготовче судове засідання по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Тимчук О.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] . При цьому пояснила, що вона відмовилася від права спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON] на користь свого внука [PERSON] . В судове засідання представник співвідповідача Черкаської міської ради Кирман В.О. не з`явився, але 14.01.2021 року подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, крім того зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства В судове засідання представник третьої особи: Другої черкаської нотаріальної контори не з`явився, але 22.12.2020 року подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , його представника адвоката Тимчука О.В., пояснення відповідачки [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом смерть, серії [NUMBER] від 30.09.2014 року (а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина на 7/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий №7110136400:02:078:0015. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його онук [PERSON] (позивач), оскільки дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини (а.с. 208, 209). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Цинда Р.М. спадкоємець після смерті [PERSON] [PERSON] , [INFO] прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] . Спадщина, на яку видане вказане свідоцтво, складається із 7/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS] : житловий будинок з прибудовами в цілому під літ. А-І, А1-І, А2-І, а, а1, а2, а3,\~ загальною площею 138,9 кв.м., житловою площею 82,0 кв. м., сарай Б, сарай б, погріб Г, гараж Д, огорожа 2, 3, 5, 6, 7, 8, 10, 11, водоколонка 4, загальною ринковою вартістю 679600 грн., частина якого належала померлому на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. 18.04.2002 року за №3180, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.06.2008 року (а.с. 11, 234) . Також в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, звертався до Другої Черкаської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , в тому числі і земельної ділянки, загальною площею 0,0167 га, кадастровий номер 7110136400:02:078:0015, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала останньому на праві спільної сумісної власності разом із [PERSON] . (а.с. 208). Постановою нотаріуса Другої черкаської нотаріальної контори від 20.11.2019 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на частину земельної ділянки у спільній сумісній власності, загальною площею 0,0167 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 7110136400:02:078:0015 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] / [ADDRESS] , що залишилась після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки частка померлого [PERSON] не виділена (а.с. 14). Оскільки в інший спосіб реалізувати своє право на спадкування позивач не має можливості, відповідно він і звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В пункті 3.4. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Як встановлено в судовому засіданні, на момент смерті [PERSON] йому на праві спільної сумісної власності спільно із відповідачкою [PERSON] належала земельна ділянка, площею 167,0 кв.м., кадастровий номер 7110136400:02:078:0015, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказане стверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯГ №621726, виданим Черкаським міським управлінням земельних ресурсів 15.08.2006 року (а.с. 8). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласника мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки земельна ділянка, площею 167,0 кв.м. кадастровий номер 7110136400:02:078:0015, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності відповідачці [PERSON] та померлому [PERSON] , відповідно їх частки у спільній частковій власності є рівними, тобто по Ѕ за кожним (площа 83,5 кв.м.). Домовленості про інше між співвласниками не встановлювалося. Враховуючи, що [PERSON] помер і його спадкоємець за законом - [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця у вигляді вищевказаної земельної ділянки без визначення частки спадкодавця в даному майні, суд вважає за необхідне визначити, що померлому [PERSON] на праві власності належала саме Ѕ частина вищевказаної земельної ділянки. Разом з тим, враховуючи, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його онук [PERSON] , який і звертався до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда [PERSON] , але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається із вищевказаної земельної ділянки в зв`язку з тим, що частка померлого у праві спільної сумісної власності не була визначена, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] . А саме, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] ( [INFO] , проживаючим за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 167 кв.м., кадастровий номер №7110136400:02:078:0015 (площа, що виділяється спадкоємцю становить 83,5 кв.м.). На підставі викладеного,

Outcome: approved