Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до суду до [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша [PERSON] державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Відділ Держземагенства у місті Павлоград Дніпропетровської області, про визнання права власності у порядку спадкування, в якій просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Повстання, 103 а, загальною площею 0,1 га, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 14 грудня 2013 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 14 грудня 2013 року померла її мати [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є вона. У встановлений законом строк вона звернулася до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із письмовою заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 103 а по вулиці Повстання в місті Павлограді Дніпропетровської області. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Повстання, 103 а, для обслуговування житлового будинку їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку. Зазначена земельна ділянка площею 0,1 га належала [PERSON] вірі Григорівні на підставі Державного акту. За життя [PERSON], яка була матір'ю [PERSON], подарувала останній житловий будинок та земельну ділянку по вул. Повстання, 103 а в м. Павлограді Дніпропетровської області, що підтверджується договором дарування від 30.03.2000 року. Однак, за життя її мати не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку. У звязку з тим, що вона не може отримати свідоцтва про право власності на спадщину після померлої, а саме земельну ділянку прощею 0,1 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Повстання, 103 а, для обслуговування житлового будинку, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Відділу Держземагенства у місті Павлоград Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом по справі встановлено, що 14 грудня 2013 року померла [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 10). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], є [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачає ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. У встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, позивач звернулася до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з письмовою заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 103 а по вулиці Повстання в місті Павлограді Дніпропетровської області. Проте, державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Повстання, 103 а, для обслуговування житлового будинку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку. Земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Повстання, 103 а, для обслуговування житлового будинку загальною площею 0,1 га була передана у приватну власність матері померлої [PERSON] - [PERSON] на підставі рішення Виконкому [PERSON] міської ради від 25.12.1997 року № 1042, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП № 2356-ж від 27.01.1998 року (а.с. 19). За життя [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку по вул. Повстання, 103 а в м. Павлограді Дніпропетровської області, що підтверджується договором дарування від 30.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 11), однак, [PERSON] не встигла належним чином оформити своє право власності на зазначену земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved