Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16 березня 2015 року підсудність вищевказаної позовної заяви визначена за Шевченківським районним судом м. Києва. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» (далі-позивач/банк) та [PERSON] (далі-відповідач/позичальник) було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.112031.004 (далі-кредитний договір), на підставі якого позивачем відповідачу було надано кредитний ліміт в сумі 1500,00грн., зі сплатою позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних та щомісячним мінімальним платежем в розмірі 10% від суми заборгованості, що має вноситись позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Позивач вказує на те, що ним належним чином виконані зобов'язання за кредитним договором - надано відповідачу у встановлені договором строки кредитні кошти в сумі 1 500,00грн. Однак, у зв'язку з тим, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, станом на 03.03.2015, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка в загальному розмірі складає 1 301,62грн. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень проти позову не подавав. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.112031.004, на підставі якого позивачем відповідачу було надано кредитний ліміт в сумі 1500,00грн., зі сплатою позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних та щомісячним мінімальним платежем в розмірі 10% від суми заборгованості, що має вноситись позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць (а.с.8-9). Згідно з п.6.2. кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.7), станом на 03.03.2015, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 1 301,62грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом - 653,04грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 310,83грн.; поточна заборгованість по відсоткам - 25,05грн.; прострочена заборгованість по відсоткам - 275,40грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 37,30грн. Доказів зворотного суду не надано. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №ICKGMCUI.112031.004 від 15.03.2013р. в загальному розмірі у сумі 1 301,62грн. Також, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved