Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 07 жовтня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницької області зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було зроблено актовий запис №281. У шлюбі в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач, посилаючись на ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, з тих причин, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось так як у неї та відповідача різні погляди на сімейні стосунки, спільне проживання, виховання дітей та ведення домашнього господарства, через що в них виникають постійні суперечки. Їхні шлюбні відносини припинились фактично з 2015 року, з того часу вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають роздільний бюджет. Також позивач у позові зазначає, що подальше їх спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливе та суперечитиме її інтересам. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 червня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 вересня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв. Позивач у судове засідання не з`явилася. Проте, 12 серпня 2021 року остання подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 23 лютого 2012 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницької області, про що було зроблено актовий запис №281 (арк. спр. 5). У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницької області та серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницької області. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя неповнолітніх дітей, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При цьому судом враховується те, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з 02 червня 2021 року. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, про що зазначила у поданій заяві. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 гривень 00 копійок судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції від 17 травня 2021 року (арк. спр. 1).

Outcome: approved