Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулася із зазначеним позовом до суду, вказавши, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 1,74 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Позивач фактично вступила в управління спадковим майном померлої [PERSON] , проте при зверненні її до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через недоведеність родинних відносин з померлою, а також у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №071792, виданий на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації Хмельницької області №309 від 10 вересня 2003 року, був виданий на ім`я [PERSON] після її смерті. Враховуючи наведене, позивач просила встановити юридичний факт, що померла [PERSON] є її матір`ю, а також визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після її смерті, та визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібодар» с. Яськівці та розташована на території Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало [PERSON] . Ухвалою судді від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, проте від її представника надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності сторони позивача. При цьому представник позивача [PERSON] , який брав участь у судовому засіданні 22 червня 2020 року, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Яськовецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Зокрема, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №071792 [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 1,74 га, розташованої на території Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий відділом земельних ресурсів Деражнянської райдержадміністрації 11 вересня 2003 року, на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації Хмельницької області №309 від 10 вересня 2003 року, тобто реєстрація права власності на вказану земельну ділянку та сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON] . Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,74 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку, що у [PERSON] , як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 1,74 га не виникло, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та наявні підстави для визнання державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №071792 недійсним. Встановлено і те, що державний акт на ім`я [PERSON] був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ №0349203, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 11 червня 1997 року за №139. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №б-40/0-0.23-43/137-20 від 04 березня 2020 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Як вбачається із списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібодар» с. Яськівці, який є додатком до державного акту на право колективної власності серії ХМ №0032, виданого вказаному КСГП, [PERSON] була включена до такого списку під номером 203. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібодар» і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті. Матеріалами справи також підтверджується, що в березні 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області Янцаловської В.О. з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , проте згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №147/01-16 від 16 березня 2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність її родинних відносин з померлою [PERSON] , а також у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку здійснена після її смерті. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом, позивач народилася [INFO] та при народженні їй було присвоєно прізвище, ім`я та по батькові « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Хмельницьким Будинком урочистих подій, підтверджується, що у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] . 23 серпня 1987 року [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Із означеного свідоцтва про народження також вбачається, що батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Разом із цим, у свідоцтві про смерть останньої її по батькові вказане як « [PERSON] ». Таким чином, наведене свідчить про те, що по батькові матері позивача у різних правовстановлюючих документах записане по різному. З огляду на це, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт її родинних відносин з померлою [PERSON] . Разом із цим, той факт, що померла [PERSON] була матір`ю позивача, підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 22 червня 2020 року. Встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Довідкою виконкому Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №57 від 03 березня 2020 року підтверджується, що позивач фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном померлої [PERSON] . Із вищеозначеного письмового повідомлення нотаріуса вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Ця ж обставина підтверджується архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2721/01-18 від 01 грудня 2015 року, згідно з якою спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] у 1998-2004 роках не заводилась. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав як для встановлення факту родинних відносин позивача із померлою [PERSON] , так і для визнання за позивачем в порядку спадкування права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved