Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У червні 2016р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просила стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 20948,97 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надав клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, була присутня в судовому засіданні при відкладені розгляду справи, не оспорювала суму заборгованості за процентами та кредитом, проте заперечувала суму заборгованості з пені та комісії та штрафів, оскільки з Умовами і Правилами надання банківських послуг ознайомлена не була. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 26 лютого 201 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого остання, отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами і Правилами надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості, але не вище облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня за кожен день просрочки (п. 1.1.5.25); при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язаний Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та просрочених процентів та комісій - (п. 2.1.1.7.6.) Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку відповідача, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором станом на 09 травня 2016 року утворилась заборгованість в 20 948,97 яка складається з: заборгованість за кредитом 12072,65 грн.; заборгованість по процентам 6902,56 грн., заборгованість за пенею та комісією 500 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 973,76 грн. При цьому, з урахуванням правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016р. по справі № 712/918/14-ц, наданні суду Умови і Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки, відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла відповідачка, підписуючи заяву-анкету про надання банківських послуг, а також те, що в подальшому такі Умови не змінювались. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог в частині розміру тіла кредиту та процентів, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості та тілом кредиту та процентами, а саме в сумі 18 975,21 грн. Інші вимоги щодо стягнення пені, комісії та штрафів задоволенню не підлягають за недоведеністю. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 783,81 грн.

Outcome: partial