overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин з мамою [PERSON], яка померла [INFO]. В даний час у заявника виникла необхідність в переоформленні спадщини після смерті матері, однак цього зробити не може через відсутність підтверджуючих документів про родинні відносини між нею та [PERSON], в зв'язку з чим була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В судове засідання представник заявника з'явився, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Жабинецької сільської ради Чемеровецького району в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої проти задоволення заяви не заперечує, а справу просить слухати у її відсутності. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.1945 року [PERSON], [INFO] її матір'ю була [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.02.1963 року заявниця змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON], актовий запис № 5 від 09.02.1963 року. Як вбачається із виписки із погосподарських книг виданої Жабинецькою сільською радою № 119 від 02.06.2014 року починаючи з 1953-1955 роки по 1991-1995 роки головою двору в [ADDRESS] була мати заявника прізвище, ім'я та по батькові якої [PERSON], та з 1958-1960 роки по 2011-2015 роки за зазначеною адресою проживає її дочка [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Жабинецькою сільською радою № 118 від 02.06.2014 року після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження майном вступила її донька [PERSON]. Крім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], в судовому засідані підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], про те, що [PERSON], яка померла в [INFO] дійсно є матір'ю [PERSON] жительці [ADDRESS]. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт родинних відносин ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 29.07.2000 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, внаслідок чого часто виникали непорозумінні та конфлікти і що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим збереження сім'ї, тому просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.07.2000 року між сторонами зареєстровано шлюб Крижопільським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 36, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сім'я [PERSON] фактично розпалася і шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують. За таких обставин суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 10.03.2010 року і спільно проживали до травня 2012 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, скандали в сім'ї. В судове засідання позивач та її представник з'явилися, подану позовну заяву підтримали і просять її задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Заслухавши пояснення позивача її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення два місяця і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] ркоу народженя, щомісячно, у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила суд стягнути з відповідача грошові кошти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, посилаючись на те, що він ніде не працює, а тому невзмозі сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачкою. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. 11 серпня 2009 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], стверджується, що батьками останньої є сторони по справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину відповідно до ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Статтею 7 ЗУ Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році установлено, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1 286 грн. Приймаючи до уваги вищенаведене, те, що відповідач ніде не працює, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] є підставними і такими, що підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Козятинської міської ради про визнання за нею в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, права власності на спадкове майно, а саме, на будинковолодіння (жилий будинок із господарськими будівлями), яке розташоване по [ADDRESS], до складу якого входять прийняті в експлуатацію: житловий будинок «А», прибудова «а1», прибудова «а2», тераса «а5», погріб «п/а1», сарай «Б», погріб «п/Б», убиральня «В», огорожа №2, хвіртка №3, вигрібна яма №4, колонка №5, огорожа №6. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала в позовній заяві, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка проживала [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається із жилого будинку із господарськими будівлями, що знаходиться за вищевказаною адресою. Вона (позивач) є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, і у встановлений законом строк спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до Козятинської державної нотаріальної контори. Крім неї спадкоємцем за законом є її племінниця, а внучка померлої - [PERSON], яка не прийняла спадщини і на неї не претендує. Проте, оформити свої спадкові права вона (позивач) не може, так як на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності, якого її мати за життя з невідомих причин не отримала, а на даний час отримати такий документ неможливо через смерть спадкодавця. А тому, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. При цьому, в підтвердження того, що будинок належав її покійній матері позивач посилається на технічний паспорт на будинок. Також позивач посилається на положення ст.ст. 15, 16, 328, 1218 ЦК України. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглядати справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав в суд листа з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглядати справу у її відсутності, вказавши, що не заперечує щодо задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову представником Козятинської міської ради необхідно прийняти, оскільки факт належності вищевказаного будинковолодіння покійній матері позивача підтверджено актом про закінчення будівництва і ввід в експлуатацію індивідуального будинковолодіння за вищевказаною адресою (а.с.15) та технічними паспортами на будинковолодіння на ім'я спадкодавиці (а.с.10-14, 16-20), вимоги позивача ґрунтуються на матеріалах справи (а.с.4-25) і положеннях ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України, іншим чином позивач не може реалізувати свої спадкові права, а представник Козятинської міської ради згідно виданої йому довіреності не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту народження нею [INFO] року [PERSON] та зазначення в актовому записі про народження останнього батька в порядку ст. 135 ч.1 СК України. Заяву мотивує тим, що вона [INFO] року в Мукачівському пологовому будинку народила хлопчика [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом. У зв»язку з невчасною реєстрацію народження дитини змушена звернутися до суду з даним позовом. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник відділу РАЦС по Мукачівському району РС Мукачівського МРЮ подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність задоволення заяви [PERSON], виходячи із слідуючого. Медичним свідоцтвом про народження №1709 від 25.02.2013 року підтверджується, що [INFO] року у [PERSON] народився хлопчик. Згідно витягу №00012739562 від 12.09.2013 року вбачається, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про народження дитини чоловічої статті [INFO], який народився у [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні доведено, що вимоги заявниці є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. З моменту розлучення (з 27.03.2013 р.) і по цей час відповідач відвідував свою доньку лише одного разу, коли їй виповнилося 2 роки. Крім стягнених аліментів, які відповідач сплачує невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини він не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився її життям, не відвідував і не відвідує її вдома. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Представник позивача, [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, просив позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не допомагає матеріально, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, вислухавши думку прокурора, який вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується також свідоцтвом про народження. Відповідач не займається вихованням доньки, не приділяє їй необхідної уваги, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. В матеріалах справи міститься заява відповідача, де він дає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки. Орган опіки та піклування (служба у справах дітей Зіньківської РДА) прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо своєї малолітньої дитини. Згідно зі ст.164 СК України, батьки або один із них може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач фактично відмовився від дитини, про що є письмове підтвердження, і позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах неповнолітньої доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON]. Як піждставу позову зазначила, що з 21 червня 1986 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння з відповідачем, поваги один до одного, різних характерів та поглядів на життя. Протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем не згодна, просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 червня 1986 року Волоськобалаклійською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 6 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що протягом останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння, поваги один до одного, різних характерів та поглядів на життя. На примирення сторони не згодні, оскільки не бажають зберегти шлюб. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги відсутність у сторін неповнолітніх дітей, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2012 року, яке набрало законної сили 31 жовтня 2012 року, частково задоволено її позов до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме: визнано за кожним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те, що відповідач перешкоджає користуватись квартирою, а виділ належної їй частки технічно неможливий, оскільки квартира однокімнатна, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути на її користь з відповідача грошову компенсацію вартості належної їй на праві власності 1/2 частини квартири, що складає 240 100 грн, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути позов в його відсутності. У наданих суду письмових заперечення відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність, оскільки право власності на половину квартири за позивачем не зареєстровано та на тяжкий майновий стан, що унеможливлює сплату ним грошової компенсації. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, яке набрало законної сили 31 жовтня 2012 року, позов задоволено частково: визнано за кожною стороною право право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 березня 2015 року № 34996745, за [PERSON] 15 березня 2015 року зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Квартира однокімнатна, загальною площею 32,5 кв.м, житловою - 14,5 кв.м. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8193 від 05 лютого 2015 року, дійсна (ринкова) вартість однокімнатної квартири [ADDRESS], визначена за середньо ринковими цінами станом на дату дослідження, становить 480 200 гривень. Відповідно до частини першої та другої статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. З огляду на наведене та враховуючи, що виділ у натурі належної [PERSON] частки неможливий, а також її згоду на отримання грошової компенсації, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Підгороднянська селищна рада про встановлення факту проживання однією сім'єю з 2000 року по 9 грудня 2013 року з [PERSON]. В обґрунтування заяви [PERSON] вказувала, що з [PERSON] вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2000 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину жилого будинку [ADDRESS], та вклади в Ощадному банку. Без встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю з [PERSON] вона не може спадкувати майно останнього, крім неї, спадкоємців І-ІІІ черги по закону нема. Посилаючись на зазначені обставини заявниця просила задовольнити її вимоги. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву. Представник третьої особи - Підгороднянської селищної ради в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у їх відсутність. Проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно пояснень [PERSON] в суді встановлено, що вона з 2000 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], до дня його смерті, [INFO]. З 2000 року по 2008 рік вони проживали в місті Первомайську, в селі Дорожинка Вільшанського району Кіровоградської області, з 2008 року проживали по день смерті в смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області. Викладене об»єктивно підтверджується довідкою Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, із змісту якої вбачається, що з 2006 року [PERSON] проживав з [PERSON] в смт. Підгородна, єдиною сім'єю, вели спільне господарство, та поховання померлого позивачка провела за свій рахунок. Допитана судом свідок [PERSON] розповіла, що [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] з 2000 року. як чоловік і жінка, вели спільне господарство, рідних в померлого не було, це була одна сім'я, вони піклувалися одне про одного. У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю з [PERSON] з 2000 року без реєстрації шлюбу, що передбачено ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved