overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини - дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. щомісячно до її повноліття, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила їх задоволити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову, заяв, клопотань не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сім'ї №149 виданої 08.06.2015 року Котелянською сільською радою, неповнолітня [PERSON] проживає разом із позивачем в [ADDRESS]. Із виписки №11630 з медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.10.2013 р. по 23.10.2013 р. з діагнозом: вроджена вада розвитку товстої кишки та рекомендовано нагляд хірурга за місцем проживання. Згідно із ч.3 ст.180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач є працездатним, здоровим, доказів, які б заперечували це відповідачем не надано. Тому, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у сумі 800 грн. щомісяця на утримання дочки. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, відповідають чинному законодавству. Судові витрати відповідно до ст..88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 20 грудня 2003 року у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження цього ж числа зроблено запис за № 2059 свідоцтво [NUMBER]. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Спору про розподіл спільного майна подружжя не має. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршились, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, в результаті чого шлюбні відносини фактично припинено. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, саме через нього виникають постійні чвари в сім'ї, свідком чого стає дитина. Примирення між подружжям неможливе, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 17-18). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 21 листопада 2008 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2294 (а.с.10). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з квітня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбне життя не склалося. Ставлення один до одного погіршилось понад два роки тому. Сподівання на народження дитини змінить стосунки, однак зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки в сім'ї. Подружжя тривалий час проживає окремо, спільного господарства не веде, фактичні шлюбні відносини не підтримує. Примирення між подружжям неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 17-18). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 14 серпня 2010 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2053 (а.с.4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з березня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбні стосунки припинені, у зв'язку з припиненням ведення спільного господарства та сумісного проживання, в результаті чого шлюбні стосунки припинилися. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Примирення між подружжям неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 19,21). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 03 жовтня 2009 року, який зареєстрований Донецьким міським відділом актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1008. З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з січня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 жовтня 2008 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1188. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з січня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 17 жовтня 2008 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 17 жовтня 2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1188 (а.с.6). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з січня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалось. На даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає неможливим. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 липня 2009 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис № 170. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2009 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК №085125 від 17 липня 2009 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає неможливим. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 серпня 2006 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис № 357. Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2006 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис № 357., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 026589 від 05 серпня 2006 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, з відповідачем спільного життя не склалося через втрату почуття поваги та кохання один до одного, через що виникають постійні сварки та суперечки. спільного господарства не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, оскільки кожен з подружжя живе своїм життям. Примирення між подружжям неможливе. Дитина буде проживати з матір'ю. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 11-12). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 09 березня 2013 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 73 (а.с. 3). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через втрату почуття поваги та кохання один до одного, та постійні сварки та суперечки. Фактичні шлюбні відносини припиненні з 10 січня 2015 року Сторони спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, з відповідачем спільного життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні обов'язки, відсутність спільного господарства Шлюбні стосунки припинені через постійні сварки та суперечки з 15 травня 2015 року. Примирення між подружжям неможливе. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Можливості зберегти сім'ю немає, оскільки кожен з подружжя живе окремо. Дитина буде проживати з матір'ю. Між подружжям досягнуто згоди щодо утримання дитини. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 14-15). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 04 травня 2007 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 446 (а.с. 3). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась, через різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Фактичні шлюбні відносини припиненні з 15 травня 2015 року. Сторони спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина буде проживати з матір'ю. Між подружжям досягнуто згоди щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved