Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У січня 2017 року [PERSON] звернулась до Решетилівського районного суду Полтавської області із позовною заявою до ТОВ «Ясні зорі Полтавщина» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути з відповідача суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 1509,92 грн., посилаючись на наступне. 02 квітня 2013 року її прийняли на роботу на посаду укладальника-пакувальника з окладом 3050,00 грн у ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» на мясокомбінат. 28 червня 2013 року вона звільнилась з роботи за власним бажанням. За період з 02 квітня 2013 року по 28 червня 2013 року їй нараховано заробітну плату у сумі 12288,04 грн, а утримано з них 1782,35 грн. Тому вона вважає, що відповідач заборгував їй 1509,92 грн, які вона і просить стягнути на її користь у своєму позові. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та клопотанні про збільшення позовних вимог, у подальшому надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують /а.с.98/. Представник відповідача ТОВ «Ясні зорі Полтавщина» [PERSON] у судовому засіданні 07 березня 2017 року заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачу заробітна плата виплачена у повному обсязі. Зазначила, що з працівників також відраховувались кошти за харчування у столовій. Надала до суду письмове заперечення /а.с.20-21/, у якому просила відмовити у задоволенні позову [PERSON], посилаючись на те, що заробітна плата позивачу нарахована та виплачена у повному обсязі, але [PERSON]В, не надала до суду розрахунковий листок за квітень 2013 року, який і зазначає суму, яку позивач вважає нарахованою, але не виплаченою. У подальшому представник відповідача у судове засідання не зявлявся, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с.а.с.53, 63,74,81,83,95,97/. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» укладальником-пакувальником дільниці пакування з 02 квітня 2013 року по 22 червня 2013 року, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON]В, від 01 вересня 2001 року серії АХ№349037 /а.с.7/. Згідно довідки ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» від 05 вересня 2013 року № 0000000029 /а.с.8/ та листа ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» від 16 березня 2015 року № 14 /а.с.10/ за квітень, травень та червень 2013 року [PERSON] було нараховано заробітну плату загальною сумою у розмірі 12288,04 грн., утримано 2188,10 грн та, відповідно, виплачено 10099,94 грн. З розрахункових листів за травень, червень, липень 2013 року /а.с.9/ вбачається, що [PERSON]В, виплачено заробітної плати на загальну суму 8996,77 грн. Згідно відомостей на виплату грошей № 164 та 184 за квітень 2013 року /а.с.30-33/ [PERSON] за квітень 2013 року виплачено 1000,00 грн. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» за квітень 2013 року, [PERSON] нараховано заробітну плату у розмірі 12288,04 грн, утримано - 1782,35 грн. /а.с.23-24/. Таким чином, за відрахуванням утримань, до сплати [PERSON] підлягала заробітна плата за період її роботи у ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» у сумі 10505,69 грн., а не 10099,94 грн., як це зазначено у довідці, наданій відповідачем. Окрім того, з наведених вище розрахункових листів та відомостей про виплату грошей, вбачається, що відповідачем було виплачено [PERSON] заробітну плату у розмірі 9997,04 грн. Таким чином, недоплаченою залишилась сума нарахованої заробітної плати у розмірі 508,92 грн. Жодних доказів наявності інших відрахувань із заробітної плати позивача до суду не надано. Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати роботу працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до положень ст. 21-22, 30 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної залежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому обєднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Субєкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. При кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Зважаючи на те, що відповідачем нараховано, але не виплачено заробітну плату у сумі 508,92 грн., суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму заробітної плати. Згідно положень ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial