Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 8876 як забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 640/3-230 від 08.11.2007р. (далі - кредитний договір), укладений між банком та ПрП «САПфір і К». Умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.03.2014р. складає 1822751,89 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом надання позивачу права продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу у спосіб, встановлений ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 689930,00 грн., встановленою в п. 1.2 іпотечного договору. У серпні 2014р. представник позивача змінив позовні вимоги в частині початкової ціни продажу предмету іпотеки, а саме просила суд визначити початкову ціну продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08.11.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ПрП «САПфір і К» був укладений кредитний договір № 640/3-230, за яким банк прийняв на себе зобов'язання надати позичальнику, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, окремими частинами (Траншами) грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 300000,00 грн., з порядком повернення кредиту, передбаченим п. 1.1.1 договору кредиту, кінцевим терміном повернення всієї заборгованості не пізніше 07.11.2010р. та зі сплатою 15,00 процентів річних. 24.12.2007р. між сторонами по кредитному договору було укладено Додаткову угоду № 640/3-230/1 про внесення змін до договору кредиту, відповідно до якої позичальнику збільшено максимальний ліміт заборгованості за кредитом до 950000,00 грн. 10.06.2008р. між сторонами по кредитному договору було укладено Додаткову угоду № 640/3-230/2 до договору кредиту, відповідно до якої договір кредиту було доповнено щомісячною комісією «За використаний ліміт кредитної лінії» в розмірі 4,5% від залишку заборгованості. 13.12.2010р. між сторонами по кредитному договору було укладено Додаткову угоду № 640/3-230/3 про внесення змін до договору кредиту, відповідно до якої відновлювальну кредитну лінію переведено у не відновлювальну із щомісячною сплатою тіла кредиту, нарахованих процентів та комісії; встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 19,94% річних; кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом продовжено до 07.11.2012р. (включно); встановлено новий графік погашення кредитної заборгованості, починаючи з червня 2011р., а саме щомісячно рівними частинами. В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 640/3-230 від 08.11.2007р. між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 24.12.2007р., відповідно до якого відповідач передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 151,8 кв.м., вартістю за погодженням сторін 689930,00 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 18.12.2007р. за р. № 1123, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 18.12.2007р. за № 1200. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України, не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: позичальнику було відкрито позичковий рахунок АКБ «Укрсоцбанк» та видано Транші кредиту на загальну суму 950000,00 грн. на поповнення обігових коштів. В порушення вищевказаних норм, умов договору, позичальник не сплатив у встановлені строки заборгованість по кредиту. У результаті утворилась заборгованість, яка станом на 11.03.2014р. складає 1822751,89 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом - 950000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 722598,09 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 62436,11 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків - 44373,94 грн., суми заборгованості нарахованих комісій - 43343,75 грн. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з ст. 7 вказаного Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. 2.4.3, п. 4.1. іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зі змісту ст. 38 цього Закону вбачається, що іпотекодержатель має право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві за наявності підстав для звернення стягнення на заставлене майно та за наявності відповідного застереження про таку продаж в договорі. Положеннями ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. 4.6, п.п. 4.6.4 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». У відповідності до п. 4.7 та п. 4.7.1 іпотечного договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Приписами статті 35 зазначеного Закону встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно Закону. На виконання вказаної норми Закону, позивачем було надіслано позичальнику Вимогу про усунення порушень за Вих. № 501.5-07/96-5221 від 19.09.2011р.. Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved