Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача із вимогою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що 07.09.1989 року вказана квартира була одержана [PERSON] у користування. Разом із наймачем у вказану квартиру вселились члени її сім`ї - [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син), відповідач по справі. 18.04.2000 року за вказаною адресою була зареєстрована і позивач по справі. Вказала, що [INFO] [PERSON] померла, [INFO] помер [PERSON] . На теперішній час у квартирі зареєстровані дві особи: [PERSON] , позивач по справі та [PERSON] , відповідач по справі. Вказувала, що відповідач з 2010 року по теперішній час є лише зареєстрованим у квартирі, але не мешкає, що призводить до нарахування до сплати надмірних комунальних послуг та інших незручностей, пов`язаних із користуванням майном. При цьому зазначила, що ніяких перешкод для його користування вказаною квартирою вона не чинила. На підстав норм Житлового кодексу УРСР просила суд задовольнити її позовні вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, була повідомлена про місце і час розгляду справи належним чино, її представник за ордером про надання правової допомоги серії ЛГ№006329 від 17.05.2019 року Золотухіна І.В. позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку по місцю реєстрації . Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради - Погорєлова Л.Г., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2019 року №34/0/277-18 надала через канцелярію суду пояснення по справі, в яких зазначила, що просить розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника третьої особи, у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посадовим особам Департаменту реєстрації Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача. За таких обставин,відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивач не заперечувала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що мешкає за адресою [ADDRESS] з 2015 року, знайома з позивачем по справі, відповідача ніколи не бачила, зазначила, що він за адресою позивача не мешкає. Свідок [PERSON] суду показав, що мешкає у будинку [ADDRESS] з 2015 року. Вказав, що у 2014 році придбав цю квартиру та через життєві обставини, а саме пожар у квартирі, неодноразово звертався до [PERSON] та його дружини за допомогою. Також зазначив, що у час, коли у будинку намагались запровадити ОСМД, він діяв як його майбутній засновник та вивчав питання мешканців будинку. У той час (у 2015 році ) та по тепер він жодного разу не бачив [PERSON] , останній у квартирі позивача не мешкає. Свідок [PERSON] суду показала, що мешкає у сусідньому під`їзді з позивачем, а саме у квартирі [ADDRESS] . Вказала, що знайома з позивачем та її матір`ю з 2013 року. За цей період вона ніколи не бачила [PERSON] у квартирі позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач по справі є сином наймача [PERSON] , яка померла [INFO] , а позивач по справі є донькою [PERSON] , який був чоловікомнаймача та який помер [INFO] . Оскільки позивач та відповідач за життя наймача постійно проживали разом з нею у вищезазначеному жилому приміщення, то відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР вони набули всі права та обов`язки наймача, згідно яких члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язання, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до статті 106 ЖК України вони мають право бути наймачами, тому як у раз смерті наймача або втрати ним права на житлове приміщення, право вимагати визначення його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача, належить будь-якому членові сім`ї наймача. Так, у ході судового розгляду було встановлено, що позивач зареєстрована та мешкає у неприватизованій квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.04.2019 року (а.с.8). Так як позивач являлася членом сім`ї наймача - [PERSON] , померлої [INFO] , то відповідно до статті 106 ЖК України, вона має право бути наймачем вказаної квартири, оскільки в разі смерті наймача або втрати ним права на житлове приміщення, вона має право вимагати визначення її наймачем, за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача. Разом з тим, з цієї ж довідки та копії по квартирної картки судом вбачається, що відповідач був зареєстрований за зазначеною в позовній заяві адресою з 20.10.1999 року та значиться по теперішній час. (а.с.8-9). Згідно акту з місця проживання від 10.05.2019 року за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається , що [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] з 01.01.2010 року по теперішній час (а.с.10), оплату за комунальні послуги відповідач не здійснює, що підтверджується копіями квитанціями, наданими представнинком позивача. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При розгляді справи судом не була встановлена жодна поважна обставина відсутності відповідача за місцем його реєстрації. Враховуючи, що відповідач тривалий час, а саме з 2010 року за місцем реєстрації не проживає без поважних причин та приймаючи до уваги, що перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося, останній дійсно добровільно залишив спірне житло, комунальні платежі не сплачував, майно та речі відповідача у квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, відтак його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розгляду цивільної справи.

Outcome: approved