Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У січні місяці 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2013 року вона є власником будинку, що по провулку Успенському (колишній Маршала Жукова), 1 у м. Хмельницькому. Будинок, власником якого вона є, перейшов їй по спадщині від померлого чоловіка, [PERSON]. Її донька, [PERSON] зареєстрована у означеному будинку, що підтверджується домовою книгою. Донька відмовилась від спадщини після смерті батька на її користь у будинку не проживає з 1996 року. З 1996 року донька добровільно змінила своє місце проживання, своїх особистих речей та майна у будинку не зберігає, проти зняття з реєстрації не заперечує, проте в силу об»активних обставин в добровільному порядку не знімається з реєстрації. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження від 10.01.2017 року, перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу вона не чинила. Просить визнати доньку [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. В судовому засіданні позивач та її представник заявлений позов підтримали, просять його задоволити. Суду пояснили, що відповідач з січня місяця 2014 року у вказаному будинку не проживає, вказаним житлом не користується, витрат по оплаті комунальних послуг не несе, з 2002 року проживає за межами України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Надіслала суду заяву, у якій посилається на те, що впродовж 15 років у будинку по провулку Успенському (колишньому Маршала Жукова), власником якого є її матір, [PERSON] Вона відмовилась від належної їй частки у спадщині після смерті батька, [PERSON], який помер 08.07.2008 року на користь матері . Не заперечує, щоб реєстрацію її місця проживання було скасовано, а матір могла вільно розпоряджатися належним їй праві власності майном, оскільки цим житлом не користується, власних речей та майна у ньому не зберігає. Заслухавши доводи позивача. Її представника та відповідача, викладені у заявах, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № 14993180 від 19.12.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями № 1, що розташований по провулку Жукова (теперішня назва провулок Успенський) у м. Хмельницькому належить [PERSON]. У вказаному будинковолодінні в с складі сім»ї [PERSON] зареєстрована, але не проживає її донька - відповідач [PERSON], що підтверджується домовою книгою. Вказане будинковолодіння належить позивачеві на праві приватної власності, а відповідач зареєстрована як член її сім'ї, втім з 2002 року, часу укладення шлюбу із громадянином [PERSON] [PERSON] Луї у травні 2002 року у будинку не проживає без поважних причин, будь-яких перешкод у користуванні спірним будинком власник квартири не чинила, з вимогами про вселення відповідач не зверталась, що є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України. Згідно заяви [PERSON], засвідченої консулом Посольства України у Французькій Республіці відповідач відмовилась від належної їй частки у спадщині після смерті батька, [PERSON]. Означенні обставини підтверджуються витягом зі свідоцтва про шлюб, актом комітету самоорганізації за № 648 від 05.05.2017 року, показаннями свідка [PERSON], котрий підтвердив факт не проживання доньки [PERSON], [PERSON] з 2002 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписами ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд виходить із того, що з вимогами про її вселення до спірного житлового будинку відповідач не зверталась та будь-якої домовленості між сторонами щодо тривалості не проживання не було, а також виходить із того, що перешкод у проживанні в спірному будинку йому ніхто не чинив, приходить до висновку щодо відсутності поважних причин не проживання відповідача у спірному будинку більше одного року та задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved