overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 14.11.1998 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з березня 2013 року, спору щодо розподілу майна та утримання дитини на даний час немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2013 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 17.06.2011 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з травня 2015 року, спору щодо розподілу майна та утримання дитини на даний час немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2011 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з травня 2015 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 21.10.2000 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з грудня 2010 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з грудня 2010 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй та її синові [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1994 року належить квартира [ADDRESS]. 20.09.2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини зазначеної вище квартири. За життя [PERSON] не було складено заповіту. Позивач є єдиним спадкоємцем. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не оформила свої спадкові права, у звязку з юридичною необізнаністю, тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON]. Також встановлено, що [PERSON] помер 20.09.2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: Донецька область, м. Дзержинськ, вул. Гайдара, 3/7. Частка квартири належала померлому на праві спільної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1994 року. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач у встановлений строк спадщини, яка відкрилася після смерті сина не прийняв, у звязку з юридичною необізнаністю. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд знаходить, що доводи позивача у справі про поважність пропуску строку для прийняття спадщини за поважних причин заслуговують на увагу, а тому вважає можливим подовжити строк для прийняття спадщини на два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що07 серпня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, однак на даний час з відповідачем не проживає. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач дитині не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позов підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами зареєстровано шлюб 07 серпня 2010 року (а. с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 20 січня 2011року народження (а. с. 5). Згідно довідки № 300 виданої 08 червня 2015 року Новопетрівською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, донька позивача [PERSON] дійсно проживає разом з нею (а. с. 6). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що24 листопада 2007 року між сторонами був укладений шлюб, однак на даний час з відповідачем не проживає. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач дитині не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позов підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами зареєстровано шлюб 24 листопада 2007 року (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 10 липня 2010року народження (а. с. 4). Згідно довідки № 32 виданої 23 січня 2014 року Гупалівською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, донька позивача [PERSON] дійсно проживає разом з нею (а. с. 5). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоперебувала в шлюбних відносинах чотири роки. Від даних шлюбних відносин сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач дитині не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позов підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про часткове визнання позовних вимог, надавши копію свідоцтва про шлюб та копію свідоцтва про народження дитини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від вказаних шлюбних відносин сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». (а. с. 18). Відповідач перебуває в шлюбі з іншою жінкою (а. с. 20) від якого мають дочку - [PERSON], [INFO] (а. с. 21). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно та додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 250 грн. щомісячно до моменту припинення права на отримання додаткових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 27 вересня 1999 року по 27 травня 2006 року. Даний шлюб було розірвано, але сторони проживали в незареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Також , позивач в своїх позовних вимогах вказує, що дитина знаходиться на обліку у лікаря з приводу кардіологічного захворювання. Він потребує постійного лікування, тривалої реабілітації, тому потрібні значні матеріальні витрати. У судовому засіданні позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даних шлюбних відносин, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Судом встановлено, що згідно довідки № 1199, виданої 23 квітня 2015 року Магдалинівською селищною радою Дніпропетровської області, [PERSON] має наступний склад сімї: син - [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Відповідно до виписки з амбулаторної картки, [PERSON] потребує обстеження в дитячого кардіолога кожних шість місяців. (а. с. 9). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини, тому що відповідач, будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щосторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає сину матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання сина. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від вказаних шлюбних відносин мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Згідно довідки № 264 виданої 10 червня 2015 року виданої виконкомом Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 4). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття сина, оскільки відповідач зобов'язаний його матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У червні 2015 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], на підставі ст. 405 ЦК України. Позивачі у надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з?явився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справа розглянута у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 15 березня 2000 року Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира в [ADDRESS] належить [PERSON] та членам її сімї [PERSON] У 2007 році відповідач був зареєстрований у вказаній квартирі,як член сімї власника. 05 листопада 2014 року Центральним районним судом м.Миколаєва розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Довідки ТОВ «Центральний 1» від 23.06.2015 року, по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], колишній чоловік -[PERSON] та донька [PERSON] З квітня 2014 року і по сьогоднішній день відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивачі сплачують самостійно. Також у вказаному будинку відсутні особисті речі відповідача. Вищевказані обставини підтвердили [PERSON] та [PERSON], про що складено Акт від 23.06.2015 року. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаного житлового будинку. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачами при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved