Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

У травні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 500,00 грн. Відповідач свої зобов`язання по поверненню суми кредиту не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом 26.03.2019 року становить 14 000,76 грн. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 14 000,76 грн., та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його за користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. В анкеті-заяві від 13.09.2010 року відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить укладений між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Як убачається з матеріалів справи, відповідач отримав на картковий рахунок кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. Протягом дії кредитної картки відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів. Станом на 26 березня 2019 року заборгованість відповідача становить 14 000,76 грн., яка в себе включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту -532,17 грн; пеню за прострочене зобов`язання - 9425,70 грн; пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 2900,00 грн; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 642,89 грн; Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 13.09.2010 року у загальному розмірі 14 000,76 грн У відповідності до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved