Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить поділити між сторонами у справі в натурі будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Миру, 5, виділити в натурі йому у власність жилу кімнату 1-4 будинку «А», гаражі «З» та «Ж», криницю «К», припинивши право спільної часткової власності відповідачів на дане майно, а також встановити порядок користування земельною ділянкою за цією адресою між ним та відповідачем [PERSON] відповідно до висновку судового експерта. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником 38/100 ідеальних часток будинковолодіння за адресою: м. Житомир, вул. Миру, 5 на підставі договору дарування, відповідачу [PERSON] належить 48/100 ідеальних часток будинковолодіння, а відповідачу [PERSON] 14/100 часток. Між ними склався фактичний порядок користування будинком, згідно якого він користується жилою кімнатою 1-4 будинку «А», гаражами «З» та «Ж», криницею «К». Оскільки він набув у власність частину будинковолодіння, тому він має право користування земельною ділянкою, на якій розташована належна йому частка будинку, інші обєкти нерухомості, а також для їхнього обслуговування. Відповідачі відмовляються вирішити спір у добровільному порядку. У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнивши позовні вимоги, просить при вирішенні спору обрати варіант № 1 виділу частки будинку, зазначений у додатку № 2 до висновку, та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно додатку № 8 до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 429/02-2017 від 01.02.2017 року, так як зазначені варіанти порядку користування будинком та земельною ділянкою існують фактично між ним та відповідачем [PERSON] Проти заочного розгляду справи не заперечує та просить стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно\~ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року розяснено, що судам підвідомчі спори, повязані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування частини домоволодіння від 20.08.2001 року, укладеного між [PERSON] (дарувальником) та позивачем (обдаровуваним), він набув у власність 38/100 ідеальних часток житлового будинку № 5 по вул. Миру в м. Житомирі. Згідно п. 1 договору будинковолодіння складається з двох жилих будинків: деревяного, обкладеного цеглою «А» та шлакобитного «Б» 80,1 кв. м і до будинковолодіння належать сарай «А», сарай «В», туалет «У», туалет «У1», сарай «Д», огорожа № 1, криниця № 2, гараж «Ж». Як убачається з інформаційного Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.04.2014 року, у власності позивача перебуває 38/100 ідеальних часток житлового будинку № 5 по вул. Миру в м. Житомирі, відповідачу [PERSON] належить 48/100 ідеальних часток будинковолодіння, а відповідачу [PERSON] 14/100 ідеальних часток. Згідно технічного паспорта на житловий будинок № 5 по вул. Миру в м. Житомирі, виготовленого Житомирським обласним державним підприємством по технічній інвентаризації станом на 15.03.2006 року, загальна площа будинку, позначеного літ. «А», загальна площа якого становить 43,10 кв. м, житлова площа - 32,80 кв.м, також за цією адресою знаходиться житловий будинок «Б» і до них належать сараї «В», «Г», «Д», гаражі «Ж», «З», уборні «У», «У1», огорожа «№ 1», криниця «№ 2». Відповідно до відмітки у технічному паспорті гараж «З», побудований позивачем, є самочинним будівництвом. Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Статтею 186 ЦК України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. У пунктах 6 та 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року розяснено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Відповідно до висновку експерта № 429/02-2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01.02.2017 року експертом запропоновано два можливих варіанти виділу в натурі належної позивачу частки будинковолодіння № 5 по вул. Миру в м. Житомирі, внаслідок чого утворюються дві окремі ізольовані квартири з незначним відхиленням від ідеальних часток. Вирішуючи спір про виділ у власність позивачу частини житлового будинку в натурі, суд вважає необхідним обрати перший варіант висновку експерта № 429/02-2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01.02.2017 року, згідно з яким житловий будинок розподіляється між співвласниками з невеликим відхиленням від ідеальних часток з відшкодуванням грошової компенсації позивачу, частка якого зменшилася. Даний варіант є найбільш прийнятним, так як він відповідає фактичному порядку користуванню приміщенням у спірному житловому будинку «А» і при цьому відхилення від ідеальних часток та сума грошової компенсації є меншими від визначених у другому варіанті цих показників. У звязку з тим, що частка позивача у будинковолодінні зменшилася внаслідок виділу його частки за першим варіантом експертизи з 38/100 ідеальних часток до 37/100 ідеальних часток, на його користь суд стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 2245,50 грн. з кожної грошової компенсації, що в загальному становить 4491,00 грн. Як убачається з рішення Богунського районного суду міста Житомира від 21.02.2000 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, земельна ділянка за адресою: м. Житомир, вул. Миру, 5 загальною площею 0,1734 га була розділена на дві земельні ділянки та виділено в постійне користування [PERSON] земельну ділянку площею 832,0 кв. м та [PERSON] - площею 902,0 кв. м. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 12.11.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про скасування договору дарування встановлено, що колишньому власнику будинковолодіння [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю від 22.06.2000 року належало 0,052 га землі для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд та 0,0382 га - для ведення особистого підсобного господарства. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 22.10.2015 року у справі за позовом [PERSON] до КП «Житомирський міський центр земельних відносин», [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, відшкодування моральної шкоди встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 047853, виданого виконавчим комітетом Житомирської міської ради 21.01.2005 року, [PERSON] на підставі договору дарування від 14.07.2003 року за № 665569 передано у власність земельну ділянку по вул. Миру, 5 в м. Житомирі площею 0,0902 га. Зазначеним судовим рішенням цей державний акт визнано недійсним. За змістом ст. 88 ЗК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» співвласники жилого будинку мають право звертатись до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм жилий будинок, виходячи з розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» надано розяснення, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. За ухвалою суду була проведена судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, за результатами якої 01.02.2017 року експертом складено висновок № 429/02-2017 щодо визначення варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0902 га (кадастровий номер: 1810136300:03:007:0006) між співвласниками будинковолодіння за адресою: м. Житомир, вул. Миру, 5 та запропоновано шість таких варіантів. Позивач та відповідач [PERSON] не можуть дійти згоди щодо порядку користування цією земельною ділянкою, тому такий порядок встановлюється судом. Суд вважає прийнятним запропонований позивачем шостий варіант, зображений у додатку № 8 до висновку експерта, оскільки він хоча й дещо не відповідає часткам сторін у праві власності на будинок, однак він передбачає залишення у спільному користуванні сторін земельної ділянки площею 49,60 кв. м, яка є необхідною їм для виїзду на вулицю загального користування (вул. Миру), і як указав позивач у своїй заяві, такий порядок існує між ними фактично, та не порушує прав кожного з них. За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, що підтверджено оригіналом квитанції, а саме витрати на проведення судової експертизи в сумі 4844,40 грн. Окрім того, з відповідачів у дохід держави суд стягує судовий збір за вимогою майнового характеру щодо виділу позивачу частки в будинковолодінні в сумі 1160,28 грн. з кожної та з відповідача [PERSON] 551,20 грн. судового збору за вимогою немайнового характеру щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved