Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 24 жовтня 2016 року він звернувся до громадської організації із заявою про прийняття його до ГО та долучив всі необхідні документи. Уповноважений на прийняття його документів [PERSON] підтвердив факт його членства, але членського квитка не видав, посилаючись на відсутність коштів для їх виготовлення. У січні 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про отримання документів, у наданні яких було відмовлено. При цьому йому повідомили, що він є членом ГО, а тому жодних документів на його вимогу не може бути надано. Вважає таку відмову неправомірною, оскільки він неодноразово приймав участь в різних заходах громадської органіці саме як її член. Тому вважає своє право порушеним. Просив суд зобовязати громадську організацію «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району» визнати його членом організації; зобовязати громадську організацію «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району» наати йому документи за його письмової заяви від 17 січня 2017 року щодо прийнятих рішень та здійснених заходів протягом 2015-2017 років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. У судовому засіданні представник громадської організації «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району» та треті особи проти позову заперечували. Просили відмовити в задовленні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 16 червня 2015 року було засновано громадську організацію «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району». Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами. Так, з пояснень сторін встановлено, що [PERSON] звернувся до Вишнівського осередку громадської організації «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району» із заявою про прийняття його в члени організації. П.3.3 Статуту громадської організації «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району» передбачено, що прийом в члени організації здійснюється на підставі особистої письмової заяви, яка подається до керівного органу громадської організації. Рішення про прийом в члени приймається простою більшістю голосів членів Ради громадської організації та оформлюється протоколом. Встановлено, що заява [PERSON] не була розглянута у порядку, встановленому статутом громадської організації «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району». 17 січня 2017 року [PERSON] направив заяву до громадської організації «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району» щодо отримання інформації Відповідно до листа ГО «Воїнів-учасників антитерористичної операції Києво-Святошинського району» №0041 від 02 лютого 2017 року позивачу було відмовлено в надання документів, оскільки він не є членом організації. Позовні вимоги щодо зобовязання відповідача визнати його членом не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні позивач не вказав яким законом передбачено зобовязання визнати членом. Натомість в судовому засіданні встановлено, що заява [PERSON] не розглянута та не прийнято рішення про прийняття його в члени або відмову в задоволенні заяви. Враховуючи, що суд не наділений повноваженнями щодо вирішення питання членства, а лише перевіряє дотримання фізичними та юридичним особами вимог законодавства, тому позовні вимоги про зобовязання відповідача визнати членом організації надати документи є передчасними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed