Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєструваний у Скраглівській сільській раді Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №9, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ТП №070314. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-ТП №144602, виданого Скраглівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області актовим записом №2 від 02.02.2011 року. Хоча шлюб між нею та відповідачем не розірвано, фактично шлюбні відносини між ними припинились ще у січні 2015 року і з зазначеного періоду позивачка змушена була разом із донькою виїхати від відповідача, де була зареєстрована і мешкала з останнім в с. Скраглівка по вул.Кам'янка-2, буд.10. З того часу, коли їх спільне з позивачем проживання припинилось, останній на утримання малолітньої доньки грошових коштів не виділяє і будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між сторонами не досягнуто. Тому, вона змушена самостійно утримувати їх спільну з відповідачем доньку та звернутися до суду для захисту її інтересів. З урахуванням отримання відповідачем нестабільного доходу, який має нерегулярний мінливий заробіток, позивачка просить стягувати на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 600,00 (шістсот) грн. із всіх видів доходів останнього. Обґрунтовуючи суму аліментів, позивачка виходить із віку дитини, яка в цьому віці потребує підвищених витрат не тільки на харчування та одяг, а й на елементарний її розвиток. Відповідач може щомісячно сплачувати зазначені кошти, оскільки аліментів він нікому не платить, є працездатним і інших стягнень за виконавчими документами не має. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, проти стягнення з нього аліментів на дитину не заперечує, проте щодо розміру аліментів просив суд стягувати їх з нього в мінімальному розмірі. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 ЦПК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст. 182 СК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, дані про інші обставини, які можуть враховуватися судом при визначенні розміру аліментів. Сімейним кодексом України на кожного з батьків покладено обов'язок забезпечити дитину матеріально. А тому, на переконання суду, з відповідача мають бути стягнуті аліменти, розмір яких має становити 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2016 року складає 1.032,00 гривні. А відтак, на утримання малолітньої дитини з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти в розмірі 600,00 (шістсот) гривень, щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 гривень за вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: approved