overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який між ними зареєстровано 21.06.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис за №426, зазначивши, що у шлюбі прожили біля 10 року. Від шлюбу дітей не мають. З лютого 2010 року припинили шлюбні відносини і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тобто на сьогодні їх шлюб носить формальний характер. Причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, різні інтереси, відсутність взаєморозуміння та довіри. Строк на примирення просить не надавати, оскільки наміру зберегти сімю вони не мають, тому збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю /а.с.9/. Відповідач в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність /а.с.8/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 21.06.2001 року відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за №426. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №301378 /а.с.6/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з позовної заяви суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні з лютого 2010 року, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 1998 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського району міста Києва. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від сторін на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач підтримала позовні вимоги, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району міста Києва, актовий запис № 507. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2008 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований в ВРАЦС Шевченківського РУЮ в м. Києві. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач та відповідач не заперечували проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 21 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Шевченківського РУЮ в м. Києві, актовий запис № 485. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 17 жовтня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісяця на кожну дитину. У судове засідання позивачка не зявилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомивши письмово,що не заперечує проти стягнення аліментів в частці від заробітку та просить розглянути справу в його відсутності, оскільки перебуває в зоні АТО по мобілізації згідно Указу Президента України від 14.01.2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2009 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому задовольняє позовні вимоги в цій частині частково, а саме: стягує аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

у травні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Свій обовязок по утриманню дитини відповідач не виконує, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням положень частини 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а відповідач належним чином повідомлений і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 101137, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, натомість спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки дитина перебуває на утриманні позивачки, натомість відповідач зобовязаний утримувати свою дитину, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

у травні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.03.1999, реєстрація якого відбулася в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 296. Від шлюбу мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів- Івана, [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують із грудня 2014 року. У зв'язку з наведеним позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] зявилася, позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вважає, що примирення і збереження сімї неможливе. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: судом установлено, що 24.03.1999 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради зроблено відповідний актовий запис № 296. З копій свідоцтв про народження вбачається, що позивач та відповідач мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбних відносин не підтримують із грудня 2014 року, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, суд вважає, що подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити, розірвавши шлюб укладений між сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,6 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2000 року. Від даного шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а діти залишаться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про одержання судової повістки, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням від 07.09.2015 року позов [PERSON] був задоволений, та шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05.08.2000 року, Михайлівською сільською радою Нововоронцовського р-ну Херсонської області, актовий запис № 6 розірвано. Відповідач - [PERSON] не погодившись з ухваленим рішенням звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення від 07.09.2015 року. Ухвалою суду від 08.12.2015 року зазначене рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. За клопотанням відповідача 08.12.2015 року ухвалою суду провадження по справі було зупинено на два місяця з метою надання сторонам строк для примирення. Після закінчення строку, сторони не примирилися. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі 05 серпня 2000 року, шлюб був зареєстрований у Михайлівській сільській раді Нововоронцовського р-ну Херсонської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2000 року. Від даного шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а діти залишаться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, та своєчасно, причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 05 серпня 2000 року, шлюб був зареєстрований у Михайлівській сільській раді Нововоронцовського р-ну Херсонської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, донька [PERSON], [INFO], залишиться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON], просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 581. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2013 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а донька залишиться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, та своєчасно, причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 23 листопада 2013 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 601. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved