Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. Посилалася на те, що [PERSON] є її батьком та проживав за адресою [ADDRESS]. У вказаній квартирі батько проживав сам, незважаючи на те, що за цією ж адресою зареєстрована вона та її син. Вони з батьком часто бачились, ходили один до одного в гості. Востаннє заявниця бачилась із ним влітку 2015 року у нього вдома. В листопаді 2015 року [PERSON] перестав відповідати на її дзвінки, проте у звязку з тим, що він часто перебував у відрядженнях вона не надала цьому значення. Через деякий час, а саме у грудні 2015 року, коли батько понад місяць не виходив із нею на зв'язок, вона почала вживати заходів для його розшуку та встановлення місця перебування. Зокрема, зайшовши по помешкання, заявниця виявила, що всі речі батька знаходяться в квартирі. 07.07.2016 року вона звернулася з офіційною заявою до Першотравневого відділу національної поліції ГУНП в Чернівецькій області, на підставі чого по даному факту слідчим було внесено відомості до ЄРДР. Незважаючи на вжиті нею заходи, встановити будь-які відомості про батька не вдалось, його місце перебування не встановлено. Також заявниця вказувала на те, що визнання батька безвісно відсутнім необхідне для встановлення опіки над його майном та оформлення житлової субсидії. Просила визнати [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий першотравневим РВ УМВС Українир в Чернівецькій області 09.04.1998 року, ідентифікаційний код [NUMBER], що зареєстрований за адресою [ADDRESS] безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву. Пояснила, що батько відсутній вже майже два роки, вжиті заходи по його розшуку виявились безрезультатними. Просила задовольнити її вимоги. Представник заявниці також заяву підтримала. Просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради у судове засідання не зявився. Відніс вирішення заяви на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти поданої заяви. [PERSON] суду пояснила, що вже два роки брата не бачила, однак вважає подану заяву передчасною. Свідок [PERSON] суду показав, що будує приватний будинок поруч із [ADDRESS]. Востаннє він бачив там [PERSON] у 2015 році. Свідок [PERSON] суду показав, що є чоловіком заінтересованої особи [PERSON] Востаннє бачив [PERSON] близбко двох років тому, однак точної дати вказати не зміг. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали письмові докази у справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується копією її свідоцтва про народження (а.с.12) . Як видно з копії паспорта [PERSON] він народився в м.Чернівці [INFO] та проживав за адресою [ADDRESS] (а.с.10). За вказаною адресою також зареєстрована заявниця та її син (а.с.13). У листопаді 2015 року [PERSON] зник та з цього часу з донькою та іншими родичами не звязувався, будь-які відомості від нього відсутні. Зазначена обставина, зокрема, підтверджується актом ПП «Житлосервіс» №192 від 27.04.2017 року (а.с.15). Судом також встановлено, що 07.07.2016 року [PERSON] звернулась до Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з заявою про зникнення її батька [PERSON], який у жовтні 2015 року пішов із свого місця проживання, його місце знаходження не відоме. За вказаним фактом було зареєстровано кримінальне провадження №12016260020001028 за ст.115 ч.1 КК України (а.с.14). З дослідженої у судовому засіданні відповіді Чернівецького міського відділу Головного управління національної поліції в Чернівецькій області №4422/123/39/03-2017 від 14.04.2017 року видно, що на даний час місце знаходження [PERSON] не встановлено, проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження №12016260020001028 за ст.115 ч.1 КК України (а.с.16). Окрім того, судом було надіслано запит до Чернівецького міського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо ходу розслідування зазначеного кримінального провадження, на який 24.07.2017 року поліцією було надано відповідь про те, що на даний час місце знаходження [PERSON], [INFO] не відоме, досудове розслідування триває та вживаються всі заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. За змістом ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Як було встановлено судом, визнання безвісно відсутнім [PERSON] необхідно заявниці для того, щоб встановити опіку над його майном. З урахуванням викладених обставин та звернення [PERSON] до правоохоронних органів, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання її батька [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог законів та не суперечать один одному. Визначаючи, початковий безвісної відсутності [PERSON], суд виходить із положень ч.2 ст. 43 ЦК України, згідно яких у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем проживання є листопад 2015 року, а тому безвісно відсутнім його слід визнати з 01 січня 2016 року. Щодо вимоги заявниці про встановлення опіки над майном [PERSON] та призначення її опікуном усього належного йому майна суд зазначає наступне. Так, у відповідності до вимог ст.44 ЦК України на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньоюнотаріус за останнім місцем її проживанняописує належне їй майнота встановлює над ним опіку. За заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклуваннянад майномфізичної особи, місце перебування якої невідоме, опіка може бути встановлена нотаріусомдо ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою. Опікуннад майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, приймає виконання цивільних обов'язків на її користь, погашає за рахунок її майнаборги, управляє цим майном в її інтересах. Опіканад майномприпиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи фізичної особи, місце перебування якої було невідомим. Таким чином, призначення опікуна над майном фізичної особи, визнаної безвісно відсутньою не відноситься до компетенції суду, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає. На підставі ст. 43, ст. 44 ЦК України,

Outcome: partial