Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати договір фінансового лізингу автомобіля № К3VPA100000654, укладений між ним та АТ КБ «ПриватБанк» 20.03.2019 року недійсним; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» 772 380 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 20.03.2019 року уклав із АТ КБ «ПриватБанк» договір фінансового лізингу автомобіля, № К3VPA100000654, предметом якого є транспортний засіб/автомобіль BMW X5, 2017 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Умовами договору, зокрема п. 5, передбачено, що лізингоодержувач, за бажанням, може здійснити добровільне страхування автотранспортного засобу (КАСКО), за умови внесення ним авансового платежу в розмірі 25 % від вартості предмета лізингу. Ним, на виконання п. 5 договору та додатку №2 до договору, 19.03.2019 року було сплачено 415 270,30 грн. Даний платіж передбачав в т.ч. витрати на добровільне страхування предмета лізингу (КАСКО). 03.05.2020 року предмет лізингу був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). П. 5.3 договору лізингу, передбачено, що у випадку повної конструктивної загибелі (яка визначається страховою компанією за договором страхування) предмета лізингу, а також у разі крадіжки чи протиправного вилучення предмету лізингу - дія договору припиняється. Згідно акта приймання-передачі автомобіля, від 04.06.2020 року предмет лізингу був переданий представнику банку та в подальшому за актом переданий ДП «Сетам». Таким чином, вважає, що дія договору лізингу припинилась 03.05.2020 року. На момент припинення договору він не мав заборгованості перед лізингодавцем. Він, як лізингоодержувач позбавлений права самостійно укладати договори страхування та не є вигодонабувачем, оскільки за умовами договору страхування подібні договори укладаються лише з власниками транспортного засобу, а власником предмету лізингу є відповідач. Як стало йому зрозуміло з тексту спірного договору, і на цьому наполягав представник банку під час його підписання, предмет лізингу та всі пов`язані з виконанням договору ризики мають бути застраховані. При настанні ДТП, лише відповідач, як вигодонабувач, отримує відшкодування збитків. Таке відшкодування, в сумі 99 000 грн, було отримано лізингодавцем від страховика винуватця пригоди. Зауважує, що при укладені договору лізингу, сторони домовились про добровільне страхування предмета лізингу. Про страхування автомобіля йому також підтвердили на гарячій лінії в день повідомлення про пригоду (03.05.2020). Разом з тим, на його запити надати підтверджуючі документи, банк не відреагував. Більше того, останнім було подано позов до нього до Деснянського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості за договором лізингу. Таким чином вбачається, що договір добровільного страхування відповідачем укладений не був, що в свою чергу тягне за собою його, лізингоодержувача, відповідальність перед лізингодавцем в обсязі, передбаченому договором лізингу, що, на його думку, є несправедливим. Також зазначає, що спірний договір не може містити третейське застереження в силу Закону України «Про захист прав споживачів». Посилаючись на норми Законів України «Про захист прав споживачів», «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 215, 216, 799, 806, 809 ЦК України просить позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами загального позовного провадження. 05.07.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує вимоги позивача з підстав, викладених у відзиві. Зокрема зазначає, що договором лізингу (п. 5.1.) передбачена можливість лізингоодержувача, за його бажанням, застрахувати предмет лізингу за договором добровільного страхування, за умови внесення лізингоодержувачем авансового лізингового платежу в розмірі 25 % від вартості предмета лізингу. Разом з тим, позивач на підставі даного пункту договору відмовився від страхування КАСКО. Сторонами в договорі узгоджено, що договорами страхування за договором лізингу - є договір страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.п. 14.9.1., 14.9). Отже, відсутні підстави для визнання договору лізингу недійсним. Просить у позові відмовити. 08.07.2021 року позивач, через свого представника, надав суду пояснення на відзив, в яких зауважив, що матеріали справи не містять доказів про його відмову від добровільного страхування предмету лізингу, на яку, як на підставу у відмові у позові, посилається відповідач. Не міститься прямої вказівки на це і у самому договорі лізингу. Таким чином позиція відповідача належним чином не підтверджена. Ухвалою від 16.07.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні 02.11.2021 року представник позивача [PERSON] підтримала позов з викладених в ньому підстав, просила позов задовольнити, представник відповідача Гайдамащук О.В. проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. В подальшому зазначені пер=дставники надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Третя особа до суду не з`явилась. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20.03.2019 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір фінансового лізингу автомобіля, № К3VPA100000654, предметом якого є транспортний засіб/автомобіль BMW X5, 2017 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Відповідно до вказаного договору [PERSON] отримав від АТ КБ «ПриватБанк» у платне користування вказаний автомобіль, реєстраційний номер якого [NUMBER] та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 «графік лізингових платежів», з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. За умовами п.5 договору, страхування предмету лізингу здійснюється з моменту підписання акта приймання-передачі транспортного засобу та строком дії лізингу. Страхування предмету лізингу здійснюється лізингодавцем в страхових компаніях, акредитованих лізингодавцем, протягом строку лізингу за наступними страховими ризиками: пошкодження, втрата або знищення предмета лізингу (сукупність вказаних ризиків), спричинені дорожньо-транспортною пригодою, пожежею, вибухом, ударом блискавки, падінням предметів або їхніми уламками, стихійними лихами протиправними діями третіх осіб, викраданням або іншими незаконними заволодіннями та/або розкомплектуванням. У випадку внесення лізингоодержувачем авансового лізингового платежу в розмірі 25% від вартості предмету лізингу по транспортному засобу, що був у використанні, страхування КАСКО здійснюється у випадку надання лізинг мотоциклу та за бажанням лізингоодержувача у випадку надання в лізинг автомобіль. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.04.2021 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду, у справі №754/9581/20 беззаперечно встановлено, що 19.03.2019 року [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 415 270,30 грн на виконання п.5 договору лізингу, даний платіж передбачав витрати на страхування предмету лізингу - страхування КАСКО. Також Деснянським районним судом м. Києва установлено, що 03.05.2020 року о 16 год. 40 хв. в м. Києві на Столичному шосе 28 км відбулася ДТП за участю автомобілів: BMW Х5, державний номерний [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та CHEVROLET, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] і в результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців. Постановою Київського апеляційного суду від 03.09.2020 року постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2020 року залишено без змін. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт сплати авансового платежу 19.03.2019 року в сумі 415 270,30 грн, окрім рішення суду, підтверджується також випискою з рахунку клієнта (а.с. 21). Згідно з ч.1 та 2 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Згідно з ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають з договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За ч.1 ст.3 Закону України «Про фінансовий лізинг» предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Частини 2, 3 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачають, що істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмету лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися від прийняття предмету лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Лізингоодержувач зобов`язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмету лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмету лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмету, про всі випадки виявлення несправностей предмету лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або не проведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмету лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмету лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Умови ремонту і технічного обслуговування предмету лізингу можуть визначатися окремим договором. Лізингоодержувач може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. У частинах 1, 2 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до п.4.3 договору лізингу авансовий платіж включає в собі платіж з відшкодуванням витрат вартості GPS та його встановлення (окрім передачі в лізинг мотоцикла), витрат лізингодавця по оплаті пенсійного збору для нового транспортного засобу, відшкодування витрат при реєстрації та оплаті першого платежу за договором страхування предмету лізингу, витрат зі страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оплати за внесення предмету лізингу до реєстру обтяжень рухомого майна, витрат на проведення оцінки транспортного засобу незалежним сертифікованим оцінювачем - для транспортного засобу, що був у використанні. Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів з моменту надання рахунку Лізингодавцем, але не пізніше дати укладання договору. За умовами п.5 договору лізингу страхування предмету лізингу здійснюється з моменту підписання акта приймання-передачі транспортного засобу та строком дії лізингу. Страхування предмету лізингу здійснюється лізингодавцем в страхових компаніях, акредитованих лізингодавцем, протягом строку лізингу за наступними страховими ризиками: пошкодження, втрата або знищення предмету лізингу (сукупність вказаних ризиків), спричинені дорожньо-транспортною пригодою, пожежею, вибухом, ударом блискавки, падінням предметів або їхніми уламками, стихійними лихами протиправними діями третіх осіб, викраданням або іншими незаконними заволодіннями та/або розкомплектуванням. У випадку внесення лізингоодержувачем авансового лізингового платежу в розмірі 25% від вартості предмету лізингу по транспортному засобу, що був у використанні, страхування КАСКО здійснюється у випадку надання лізинг мотоцикла та за бажанням лізингоодержувача у випадку надання в лізинг автомобіль. Із матеріалів справи слідує, що [PERSON] 19.03.2019 року було внесено 415 270,30 грн, що окрім авансового платежу включало в себе платіж за страхування. Дана обставина крім того встановлена рішенням суду у іншій справі. Позивач наполягає на цьому, а відповідач не спростував належними доказами зворотне. Навпаки, доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та рішенням Деснянського районного суду м. Києва, після його перегляду в апеляційному порядку. Крім того, рішенням суду у справі 754/9581/20 поміж іншого встановлено, що [PERSON] не мав заборгованості перед лізингодавцем (АТ КБ «ПриватБанк») на момент настання ДТП (03.05.2020). Враховуючи п. 5.3. договору лізингу, яким встановлено, що у разі повної конструктивної загибелі (яка визначається страховою компанією за договором страхування) предмету лізингу, а також в разі крадіжки чи протиправного вилучення предмету лізингу дія договору припиняється. Якщо предмет лізингу не може бути відремонтований для нормальної експлуатації, або був знищений (втрачений), лізингодавець зараховує суму отриманого від страхової компанії відшкодування на погашення заборгованості лізингоодержувача за договором лізингу. Якщо сума страхового відшкодування отриманого від страхової компанії є недостатньою для покриття всіх боргів лізингоодержувача та необхідних платежів за договором лізингу, то лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю всю заборгованість та необхідні платежі за договором, які не відшкодовані лізингоодержувачем на момент настання конструктивної загибелі, дія договору лізингу автомобіля №KЗVPA!00000654 від 20.03.2019 року припиналась 03.05.2020 року, в зв`язку з чим предмет лізингу 04.06.2020 року було повернуто лізингоодержувачем лізингодавцеві (в особі представника) за актом приймання-передачі, а згодом передано ДП «Сетам». За умовами ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Зміни та доповнення до договору мають укладатись в тій самій формі, що і основний договір. Відповідач не надав суду нотаріально посвідчену відмову позивача від укладення договору добровільного страхування, відповідно слід дійти висновку, що позивач не відмовлявся від страхування по КАСКО. Частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містяться самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. За змістом частин 5, 6 цієї статті якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача:1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Під несправедливими умовами договору слід розуміти, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч. 2 ст. 18 Закону). Несправедливими є зокрема умови договору щодо встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (п.3 ч. 3 ст. 18 Закону). Судовим розглядом встановлено, що при укладенні спірного договору лізингу від 20.03.2019 року позивача було введено в оману щодо укладення договору добровільного страхування (КАСКО) предмета лізингу. Відповідна позиція відповідача підтверджує це. За таких обставин доводи позивача про його намір/бажання застрахувати предмет лізингу і навпаки не вчинення відповідної дії відповідачем (при укладенні договору), знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 772 380 грн коштів за договором лізингу, суд зазначає, що вона є похідною від основної вимоги, тому якщо договір визнається недійсним, то відповідно до ст. 216 ЦК України кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. При цьому суд бере до уваги розрахунок позивача, і вважає його вірним. Відповідачем же даний розрахунок не спростований. Що стосується зауваження позивача про невідповідність пункту договору щодо третейського застереження, суд зазначає, що вказані позивачем підстави для визнання недійсним договору лізингу є достатніми, для визнання його недійсним в цілому, в т.ч. й охоплює пункт про третейське застереження. Суд, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому останні підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 7 723,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved