Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 4 від 18 січня 2008 року в сумі 118 614, 12 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 186,14 гривень. Вказуючи на те, що 18 січня 2008 року між ВАТ «КредоБанк»», правонаступником якого є ПАТ «КредоБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4, відповідно до якого фінансова установа надала відповідачу кредит в сумі 22 018 доларів США строком до 16 січня 2015 року. Оскільки позичальник умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась значна заборгованість, на неодноразові вимоги погашення заборгованості в добровільному порядку не реагує, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 118 614,12 гривень та судові витрати в розмірі 1 186,14 гривень в примусовому порядку за рішенням суду. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 січня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4, за умовами якого кредитодавець надав грошові кошти (кредит) позичальникові у сумі 22 018,00 доларів США на строк до 16 січня 2015 року (п. 2.1. Договору) на умовах, встановлених договором (а.с. 6-8). Факт отримання відповідачем кредиту стверджується меморіальним ордером № 37874 від 18 січня 2008 року ( а.с. 15). Розділом 3 вищевказаного кредитного договору визначено порядок розрахунків між сторонами, в тому числі в разі прострочення погашення кредиту (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст.ст. 610, 612 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання. На вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов ПАТ «КРЕДОБАНК» підлягає задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що права позивача були порушенні шляхом невиконання відповідачем зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, щодо сплати заборгованості по кредиту, а тому підлягають відновленню шляхом стягнення з відповідача даних сум в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір розмірі 1 186,14 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved