Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах малолітньої онуки [PERSON] із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу із [PERSON] , [PERSON] залишалась проживати на тривалий час (чотири роки) разом із дочкою [PERSON] в сім`ї свого колишнього чоловіка разом із ним та його батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Наприкінці серпня 2019 року [PERSON] вирішила покинути своє фактичне місце проживання сім`ї [PERSON] та переїхала невідомо куди проживати за іншою адресою, залишивши свою малолітню доньку [PERSON] разом із батьком [PERSON] , дідом [PERSON] та бабою [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] категорично проти переїзду на проживання до матері та бажає проживати разом зі своїм батьком, дідом та бабою. [PERSON] абсолютно не рахується з інтересами своєї доньки [PERSON] та, систематично використовуючи насильницькі методи, здійснює переслідування дитини по місцю проживання, по місцю навчання, за місцем відвідування гуртків та під час пересування по місту Ладижин (магазини, площа Фонтанів, парк тощо). Також, [PERSON] розповсюджує чутки, що начебто у неї [PERSON] та [PERSON] незаконно відібрали дитину [PERSON] та незаконно утримують її, не дають змоги спілкуватись із дитиною. Заявник вказав, коли інформаційна атака з боку [PERSON] виявилась безрезультатною, остання почала діяти спільно із своїм чоловіком [PERSON] більш активно та застосовувати насильницькі дії, а саме: неодноразово, протягом останніх трьох місяців [PERSON] та її чоловік були помічені [PERSON] біля будинку проживання сім`ї [PERSON] ; 19.11.2020 року мати дитини [PERSON] , коли баба [PERSON] разом із онукою [PERSON] вийшли після уроку англійської мови з гуртка, який дитина систематично відвідувала, що по вулиці Будівельників в приміщенні магазину «НАШ КРАЙ», [PERSON] при вході до магазину переслідуючи їх, швидкою ходою наблизилась до дитини із бабою, вхопила дитину за тулуб та почала штовхати дитину в бік, видираючи із обіймів баби. Малолітня [PERSON] злякалась такої поведінки матері, почала кричати та благати по допомогу у бабусі, тобто дитина піддалася фізичному насиллю з боку матері у виді штовхання. Також, [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] 13.01.2021 року знову вчинили домашнє насильство щодо малолітньої дитини [PERSON] , яке проявилось у формі психологічного та фізичного насилля. 13.01.2021 року [PERSON] прослідкувавши маршрут за яким завжди дитина ходить із бабою, побачивши дитину в районі будинку [ADDRESS] , почала переслідувати дитину, потім наздоганяти разом із [PERSON] , дитина налякалась та почала тікати та благати бабу, щоб та захистила її. Було викликано працівників поліції та дані події було зафіксовано на камеру спостереження. Заявник зазначив, що насильницькі дії [PERSON] відносно своєї доньки мають систематичний характер, про що свідчать неодноразові звернення на адресу органів Національної поліції з боку сім`ї [PERSON] та у зв`язку із цим дитина потребує захисту з боку держаних органів, оскільки саме на державні органи покладається захист та охорона дітей від домашнього насилля у відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насиллю». Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насиллю» являється постраждалою дитиною від насильницьких дій матері [PERSON] , оскільки відносно дитини та за її участі вчинялись насильницькі дії, тому за захистом прав та інтересів постраждалої дитини звертається [PERSON] (дід дитини). З метою забезпечення прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [PERSON] вважає, що необхідно застосувати обмежувальний припис до матері дитини [PERSON] з метою недопущення в подальшому вчинення насильницьких дій фізичного та психологічного характеру. На підставі вищевикладеного, просив заборонити [PERSON] протягом шести місяців наближатись на відстань менше ніж 500 метрів до місця проживання, навчання, інших місць частого відвідування дитини [PERSON] , [INFO] ; заборонити [PERSON] протягом шести місяців особисто або через третіх осіб розшукувати дитину [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому [PERSON] місці; заборонити [PERSON] протягом шести місяців переслідувати дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 19.01.2021 р. відкрито провадження у даній справі. 20.01.2021 р. від [PERSON] надійшло заперечення на заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису. Заперечення обґрунтоване тим, що вона нібито 19.11.2020 р. та 13.01.2021 р. вчинила щодо дитини насильницькі дії фізичного та психологічного характеру. Однак до заяви не додано жодного доказу, який підтверджує факт вчинення нею домашнього насильства у розумінні ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а всі подані заявником докази вказують лише на наявність цивільно-правового спору між нею та батьком дитини бабусею та дідусем. Зазначила, що насправді 19.11.2020 р. в м.Ладижин біля магазину «Наш Край» події відбувалися не так, як описує в своїй заяві [PERSON] . В той день біля вказаного магазину [PERSON] зустріла свою дитину у супроводі [PERSON] . Вона намагалася підійти до дитини та поспілкуватися, однак [PERSON] з усієї сили штовхнула [PERSON] на землю та, не дивлячись на явно виражені ознаки вагітності, з усієї сили коліном натиснула на живіт і утримувала певний час, що не давало можливості піднятись. Дійсно, дитина злякалась, але це був результат не її дій, а дій бабусі [PERSON] . За результатом вказаної події [PERSON] було тілесні ушкодження, вона потрапила до лікарні та подала заяву в поліцію щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. 13.01.2021 р. також було спровоковано конфлікт [PERSON] . Вона почала кричати на всю вулицю, що [PERSON] викрадає дитину, лише тому, що остання хотіла підійти до дочки та поспілкуватися з нею. Саме через дії [PERSON] дитина злякалася та почала плакати. Звертала увагу суду на те, що заявник [PERSON] не був присутній ні при події 19.11.2020 р., ні 13.01.2021 р., тому йому відомо що там відбувалося лише зі слів [PERSON] . Також зазначила, що докази, які долучено заявником [PERSON] , теж не підтверджують факт вчинення [PERSON] насильства. Зокрема, подана ним консультація лікаря-педіатра від 15.01.2021 р. підтверджує наявність у дитини ГРЗ та гострого ринофарингіту, а також наявність у дитини двох синців про які зазначено зі слів бабусі. Вказала, що зустріч з дитиною відбулася 13.01.2021 р.. а синці діагностовано 15.01.2021 р., тому не виключно, що вони могли утворитись 14.01. так і 15.01. тому не виключено, що дані синці могли утворитись від дій бабусі чи навіть дитина сама могла гратися і вдаритись. Крім того вказує, що подана в якості доказу заява [PERSON] від 02.12.2020 р. про вчинення кримінального правопорушення за фактом викрадення дитини, не свідчить про вчинення насильства. Більше того, сам же [PERSON] у своїй заяві вказує, що погрожувала його не [PERSON] , а її чоловік [PERSON] . Хоча насправді цього не було. Навпаки, всі особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) проти її волі відібрали дитину та ізолювали, не дають можливості брати участі у її вихованні, тому [PERSON] звернулася до суду з позовом за захистом своїх порушених прав. Так, в провадженні Гайсинського районного суду Вінницької області знаходиться справа №135/148/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - [PERSON] та Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради, про відібрання дитини та передання її матері. В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться справа №135/264/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю. [PERSON] зазначила, що саме [PERSON] та [PERSON] , батьки колишнього чоловіка, чинять їй перешкоди у здійсненні вихованні дитини та, неправомірно утримують її в себе. [PERSON] з батьками не проживає, вихованням дочки [PERSON] не займається, у нього інша сім`я та малолітня дитина, вихованням якої він займається. [PERSON] бажає займатися особисто вихованням дитини та факт вчинення насильства відносно неї, категорично заперечує. В задоволенні заяви [PERSON] просила відмовити. 26 січня 2021 року відповідно до розпорядження голови Ладижинського міського суду Вінницької області від 22 січня 2021 року справа №135/45/21 надійшла до Тростянецького районного суду Вінницької області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 цивільну справу №135/45/21 (провадження 2-о/147/8/21) передано головуючому судді Мудрак А.М. Ухвалою судді від 29.03.2021, після задоволення самовідводу судді Мудрак А.М. цивільну справу прийнято до свого провадження суддею цього ж суду Натальчук О.А. та призначено до розгляду за правилами окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника, адвокат Бодачевський Р.В., подану заяву підтримав, з підстав та доводів, наведених у ній. Заяву просив задовольнити. Додатково пояснив, що дитина [PERSON] не бажає спілкуватися з матір`ю, оскільки в них склалися неприязні відносини. Дитина звикла до дідуся та бабусі, а [PERSON] постійно переслідує її в місцях проведення навчання, під час прогулянок та постійно вчиняє насильницькі дії відносно неї. Вся ця поведінка заінтересованої особи травмує дитину. Те, що [PERSON] є жорстокою людиною вбачається також із записів її «щоденника», який вона залишила за місцем проживання заявника. У даному доказі відображено, як вона застосовувала насильство до іншої дитини. Також зазначив, що вимоги про видачу обмежувального припису є актуальними до розгляду судами справ про визначення місця проживання дитини та про відібрання дитини, які розглядаються Тростянецьким районним судом Вінницької області та Гайсинським районним судом Вінницької області. Крім того, просив критично оцінити висновки органу опіки та піклування, які містяться в матеріалах справи, оскільки вони не обґрунтовані інтересами дитини, а лише законодавчими актами. Заявник [PERSON] підтримав думку свого представника. Додатково пояснив, що є дідусем малолітньої [PERSON] та допомагає сину її виховувати. На даний час дитина категорично відмовляється спілкуватися з матір`ю [PERSON] . Він намагався врегулювати спір в позасудовому порядку, однак його колишня невістка не бажає цього робити та постійно звертається до поліції із заявами про вчинення злочину. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку з народженням [INFO] дитини та фізичною неможливістю бути присутньою в судовому засіданні. Зазначила, що всі докази та пояснення нею були подані, просила їх врахувати. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона являється дружиною заявника [PERSON] та бабусею [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] є її колишньою невісткою. Дитина з народження проживала з нею, її син [PERSON] їздив на заробітки в м.Київ, тому вона допомагала йому доглядати дитину. Невістка проживала з ними навіть після розлучення з сином і до 28.08.2019 р. Потім залишила дитину і поїхала в невідомому напрямку влаштовувати своє життя. Вона не відводила дочку до першого класу та, коли [PERSON] захворіла, з`явилась до неї через 10 годин після повідомлення, що у дитини жар та лікувала простроченими ліками. Зараз вони змінили місце проживання та проживають по вул.Незалежності в м.Ладижин . Разом з [PERSON] проживає її мати, яка є власником квартири, син [PERSON] та онучка [PERSON] . Чоловік [PERSON] , [PERSON] , який є заявником по справі, проживає окремо по вул.Енергетиків в м.Ладижин . В даний час [PERSON] відмовляється спілкуватися з мамою, постійно плаче, каже ще вона її обманює і буде бити. [PERSON] почала переслідувати дитину в школі, відстежувати, коли вони йшли на заняття з англійської мови. Зазначила, що в листопаді 2020 р. біля магазину «Наш край» після занять з англійської, [PERSON] швидкою ходою наблизилась до дитини і почала тягти в свій бік, видираючи [PERSON] від [PERSON] , шарпала та штовхала дівчинку. Дитина злякалась такої поведінки матері та почала кричати та благати по допомогу у бабусі. Також вона штовхала і провокувала на конфлікт [PERSON] . Окрім того повідомила, що 13.01.2021 р. близько 8 год. ранку [PERSON] зі своїм новим чоловіком, побачивши дочку на подвір`ї будинку, де проживає її дочка - [PERSON] , схопили її і почали тікати. [PERSON] побачивши це, намагалася забрати дитину, яка постійно кричала, щоб її врятували. [PERSON] викручувала дитині руку, тим самим нанесла їй тілесні ушкодження на ділянці руки у вигляді синців. Свідок вважає, що це була спроба викрадення дитини, про що було написано заяву до поліції. Після цих подій протиправні дії [PERSON] також продовжувались, вона продовжувала переслідувати дитину, спостерігати за нею. Дівчинка боїться виходити на вулицю. [PERSON] , як свідок пояснила, що є дочкою заявника. [PERSON] є колишньою дружиною її старшого брата [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] постійно переслідує і постійно перешкоджає вільному пересуванню дитини [PERSON] . У них відсутнє порозуміння та вона не виконує своїх батьківських обов`язків, а займається лише собою. Баба та дід повністю замінили дівчинці матір і виховують її. Дитина відмовляється спілкуватися з [PERSON] . Останній випадок біля їх будинку 13.01.2021 р., коли чоловік [PERSON] схопив на подвір`ї [PERSON] , почав видирати від бабусі. На її думку, це була спроба викрадення дитини. Після цієї події на руці дівчинки були тілесні ушкодження у вигляді синців. Також повідомила, що коли [PERSON] проживала ще у своєї свекрухи, вона ревнувала дитину до бабусі і дідуся, та насильницькими діями по відношенню до дочки, намагалася привернути її увагу на себе. [PERSON] брала [PERSON] за руку, затягувала в іншу кімнату і била. Дитина постійно нервувала, у неї психологічна травма, вона не хоче бути з мамою, а бажає проживати з батьком, бабусею та дідусем. Після 13.01.2021 р. також спостерігалися протиправні дії [PERSON] у виді погроз по телефону. Свідок [PERSON] зазначив, що він працює двірником. Повідомив, що 13.01.2021 р. був на роботі, підмітав біля будинку по вул.П.Кравчика та почув дитячі крики про допомогу, потім почув крики [PERSON] . Вона кричала - «відпустіть». Ззаду біг якийсь чоловік та [PERSON] . На його думку, вони хотіли забрати дитину. Суд, вислухавши учасників справи, свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. В ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» наведено визначення термінів, які вживаються в цьому законі, зокрема: домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти) (ч.2 ст.3 Закону). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст.1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 29 серпня 2019 року у справі №640/23804/18 (провадження № 61-3848св19), від 02 вересня 2020 року у справі №635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20) та від 10 лютого 2021 року у справі №761/49109/19 (провадження № 61-9144св20). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Судом встановлено, що 08.08.2010 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №125. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (т.1, а.с.16). Даний шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у 2016 році, про що не заперечувалось сторонами. [INFO] у м. Ладижин народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.10). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 21.02.2020 р. №23-15-254 та 23-15-253, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (т.2, а.с.5). [PERSON] 16.10.2020 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON] (т.1, а.с.17). Судом також встановлено та підтверджується відповідними доказами, що заявник [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , відповідно дідусем та бабусею малолітньої [PERSON] (т.1, а.с.9). Висуваючи вимогу про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , заявник посилається на наявність обставин, які доводять застосування до дитини [PERSON] , [INFO] психологічного та фізичного насильства, а саме: постійних переслідувань, штовхання, заподіяння тілесних ушкоджень. Як вбачається з матеріалів справи заявник, як докази долучає до заяви про видачу обмежувального припису: копію паспорту на ім`я [PERSON] , копію картки платника податків, копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , психологічну характеру стану [PERSON] , 2012 р.н., довідку від 14.01.2021 р., копію консультації лікаря-педіатра від 15.01.2021 р., 2 копії свідоцтва про шлюб, копію паспорта [PERSON] , копії пояснень: [PERSON] , [PERSON] від 17.02.2020 р., [PERSON] від 17.02.2020 р., копія заяви [PERSON] від 17.02.2020 р. про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст.172-3-2 КУпАП, копію пояснення [PERSON] від 20.02.2020 р., копію пояснення [PERSON] від 20.02.2020 р., копію пояснення [PERSON] від 27.02.2020 р., копію пояснення [PERSON] від 27.02.2020 р., копію талона-повідомлення єдиного обліку №509 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.02.2020 р., копію заяви [PERSON] від 27.02.2020 р. про вчинення злочину, копію пояснень [PERSON] від 15.04.2020 р., копію пояснень [PERSON] від 15.04.2020 р., копію пояснень [PERSON] від 15.04.2020 р., копію талона-повідомлення єдиного обліку №1208 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.05.2020 р., , копію пояснень [PERSON] від 18.05.2020 р., копію пояснень [PERSON] від 18.05.2020 р., копію талона-повідомлення єдиного обліку №3073 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.11.2020 р., копія заяви від 19.11.2020 р. про вчинення злочину, копію пояснень [PERSON] від 19.11.2020 р., копію талона-повідомлення єдиного обліку №3080 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.11.2020 р., копію заяви про вчинення адміністративного правопорушення від 20.11.2020 р., копію заяви про притягнення до кримінальної відповідальності від 02.12.2020 р., копію ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 30.12.2020 р., копію витягу з ЄРДР від 05.01.2021 р., копію записника [PERSON], 2 CD- диски з відеозаписом подій від 13.01.2021 р. та 19.11.2020 р. (т.1, а.с. 5-67)4 копію витягу з ЄРДР від 01.02.2021 р. (т.1, а.с.227). Заінтересованою особою [PERSON] надано до суду: копію ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.03.2020 р. про відкриття провадження у справі №135/264/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - відділ опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області, про встановлення місця проживання дитини; копія ухвали Ладижинського міського суду від 19.02.2020 р. про відкриття провадження у справі №135/148/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - [PERSON] , орган опіки та піклування Ладижинської міської ради в особі міського відділу у справах дітей, про відібрання дитини; копія витягу з ЄРДР від 20.11.2020 р.; копія листа виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 25.02.2020 р. №2.4-04-Я-92-1; копія листа Ладижинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №4 від 24.12.2020 р. №01-40/298; копія довідки Міського відділу у справах дітей від 10.03.2020 р.; копія рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 29.04.2020 р. №146 про видачу висновку щодо доцільності відібрання малолітньої [PERSON] ; копію рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 04.06.2020 р. №181 про видачу висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] ; копію листа заступника Голови обласної державної адміністрації від 22.10.2020 р. №01.01-11/6525; копію листа представника Уповноваженого з дотримання прав дитини та сім`ї від 12.10.2020 р. №28654.4/Я -15006.3/20/32.1; копії листів виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 06.10.2020 р., 01.10.2020 р. та 21.10.2020 р.; копія висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 04.06.2020 р.; копію висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 29.04.2020 р. №2.1-12-976; копію позовної заяви про відібрання дитини; копію зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання дитини з мамою; копію письмового пояснення по справі №135/148/20; копію листа Ладижинського ВП від 02.03.2020 р. №1309/205/02-2020; копію листа Ладижинського ВП від 18.02.2020 р. №1015/205/02-2020; копію талона-повідомлення єдиного обліку №401 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 17.02.2020 р.; копію листа Ладижинського ВП від 04.03.2020 р. №1398/205/02-2020; копію талона-повідомлення єдиного обліку №545 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 03.03.2020 р; копію листа Ладижинського ВП від 16.04.2020 р. №2322/205/02-2020; копію листа Ладижинського ВП від 28.07.2020 р. №4448/205/02-2020; копію листа Ладижинського ВП від 02.10.2020 р. №5824/205/02-2020; копію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення за ст. ст. 146, 356 КК України від 23.07.2020 р.; копію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення за ст. ст. 146, 356 КК України від 29.09.2020 р.; копію характеристики на [PERSON] від 16.03.2020 р. №81-02; копію характеристики на [PERSON] від 20.01.2020 р. №4 (т.1, а.с. 92-150); копію паспорта [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію паспорта [PERSON] ; копію паспорта [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію довідку КП «Тульчинський МБТІ» від 31.01.2020 р. №82; копію свідоцтва про шлюб із [PERSON] ; копію паспорта [PERSON] ; копію акту обстеження умов проживання №14 від 02.03.2020 р.; копію акту обстеження умов проживання №8 від 11.02.2020 р. (т.1, а.с.239-250), копію технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] ; копію довідку про реєстрацію [PERSON] , [INFO] та копію довідки про реєстрацію [PERSON] , [INFO] ; копію рішення Ладижинського міського суду від 19.10.2015 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини; копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.12.2020 р. №9249; 2 копію лита непрацездатності; копію довідки КП Ладижинська міська лікарня №1301; копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] ; копію листа Головного управління ДПС у Вінницькій області від 30.09.2020 р. №19878/9/02-32-1201; копію листа начальника відділу ДРАЦС від 25.09.2020 р. №2030-20-22-133; копію листів міського відділу у справах дітей від 28.09.2020 р. №57 та від 26.01.2021 р. №34 (т.2, а.с.1-14); копію листа міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради від 09.02.2021 р. №57, копію ухвали про зупинення провадження у справі №135/1290/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (т.2, а.с.33-36); копію ухвали Тростянецького районного суду від 17.02.2021 р. по справ №135/264/20; копію рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 24.02.2021 р. про встановлення способу участі у вихованні [PERSON] малолітньої доньки; копію медичної довідки №802712 (т.2, а.с.55-58, 61). Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідно до ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed