Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У червні 2016 року позивачка звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 8/25 частину житлового будинку №1 по провулку Піонерській (на даний час Ключовий) в м.Нова Каховка, смт. Дніпряни, Херсонської області з надвірними будівлями та спорудами та виділити їй цю частку в натурі, а також визначити порядок користування земельною ділянкою площею 862,0 кв.м., яка розташована за цією ж адресою, згідно існуючого порядку між сторонами. Свої вимоги мотивувала тим, що їй та [PERSON], на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, що розташовані по провулку Ключовий (Піонерський), №1 в місті Нова Каховка, смт. Дніпряни, Херсонської області, до складу яких входить: літ.А житловий будинок, над літ.А, А1 мансарда, літ.А1 житлова прибудова, під літ.А.1 погріб, літ.а веранда, літ.а1 прибудова, літ.а2 прибудова, літ.Б літня кухня, літ.б веранда, літ.В гараж, під літ.В погріб, літ.Д убиральня, літ.Е сарай, під літ.Е погріб, літ.Ж навіс, літ.З літня кухня, №1 ворота з хвірткою, №2 хвіртка, №3 водопровід, №4 огорожа, №5 огорожа, №6 водопровід. При цьому їй, згідно свідоцтва на право особистої власності, належить 8/25 частки в спільному майні, решта частки належить відповідачці. Земельна ділянка, на якій розташовані вищевказані житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, площею 862,0 кв.м. також перебуває у спільному користуванні; з цієї площі їй, рішенням Дніпрянської селищної ради народних депутатів, була виділена земельна ділянка площею 0,04 га. В даний час між позивачкою та відповідачкою виникла суперечка з приводу користування будинком і земельною ділянкою. Згоди досягнуто між ними не було, а тому [PERSON] звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка просила суд виділити її частку у спірному майні в натурі та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно запропонованого експертом варіанту, також погодилась і на проведення за її рахунок усіх необхідних переобладнань та перебудов. Відповідачка [PERSON]А . та її представник адвокат [PERSON], в судове засідання призначене на 21.02.2017 року не з'явились, проте, надали письмові заяви, в яких з варіантом, запропонованим експертом, також погодились, справу просили розглядати в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи і надані докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.370 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно п.18 «е» Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 16 квітня 2004, за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. З матеріалів справи вбачається, що 8/25 спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності від 14 березня 1988 року, зареєстрованого в кадастровій книзі під №292/1 та виданого на підставі рішення Дніпрянської селищної Ради народних депутатів №16/2 від 10 лютого 1988 року та договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної дольової власності, посвідченого Новокаховською державною нотаріальною конторою р.№1-1101. При цьому, 85/150 частини цих житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, на праві особистої власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.06.2015 року НАО 474727 серія та номер 1390, видавник: приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] Решта частки не визначена, будь яка інформація щодо визначення частки в матеріалах цивільної та інвентаризаційної справ відсутня. Експертом запропоновано єдиний варіант виділу частки позивачки у житлового будинку, надвірних будівель та споруд за адресою: Херсонська область, смт.Дніпряни, Новокаховської міської ради, провулок Ключовий, 1. Так, співвласнику з часткою 8/25 в житловому будинку ідеально належить 45,1 кв.м., в тому числі житлової - 15,1 кв.м, що відповідає нормованій нижній межі площі для однокімнатної квартири (30 -40 кв.м.) згідно ДБН В.2.2-15-2005г. « Житлові будинки. Основні положення ». [PERSON] пропонується виділити: літера А - житловий будинок, в тому числі: а веранда - 1-1, коридор, пл.11,2 кв.м.; А - 1-2, кухня, пл.17,1 кв.м.; А - 1-3, житлова, пл.8,5 кв.м.; А - 1-4, житлова, пл. 11,3 кв.м.; а1 прибудова - 1-5, кухня, пл.10,2 кв.м.; а2 прибудова -1-6, ванна пл.2,8 кв.м., всього 61,1 кв.м. Під літ. А погріб, Д - убиральня, Е - сарай, під Е погріб, №2 хвіртка, №5 огорожа; №6 водопровід. Всього вартістю 138538,0 грн., що складає 35/100 реальної частки від всього домоволодіння. По запропонованому варіанту виділу частини в житловому будинку необхідне забезпечення кожної частини житлового будинку санітарно-технічними інженерними пристроями, до складу яких входять лінії електрозабезпечення, водопроводу, каналізації та газифікації. В першу чергу споживачі повинні отримати технічні умови на електропостачання, водопоспостачання та газифікацію від власника даних мереж, провести розробку та узгодження проекту з власником мереж і місцевим органом держнагляду (проведення робіт по виготовленню проектної документації здійснюється проектним інститутом, групою, яка має дозвіл на проектування). На основі вищевикладеного, по запропонованому варіанту виділу частини в житловому будинку, до розробки та узгодження проекту, лінія електрозабезпечення, водопроводу, каналізації та газифікації залишаються в загальному користуванні співвласників. Горище, як допоміжне приміщення: приміщення, призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування власників житлового будинку ділиться по лінії виділу мансарди (над літ.А). На розгляд суду експертом запропонований також єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою загальною площею 809,0 кв.м.. Враховуючи вище перелічені обставини, згоду сторін на поділ спільної нерухомості у відповідності із існуючим порядком користування нею, суд вважає ці позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, зважаючи на те, що у даному випадку вини відповідачка у зверненні позивачки до суду із цією позовною заявою немає, суд вважає, що ці витрати стягненню з неї на користь [PERSON] не підлягають, на чому остання, в свою чергу, і не наполягала. На підставі викладеного,

Outcome: partial