Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

У травні 2020 року, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 23 травня 2019 року було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (даної ДКБО) шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу № [NUMBER] (далі - Заява про приєднання). Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривнах та надав клієнту платіжну картку типу «Моя картка» та видав ПІН конверт до неї, із встановленим кредитом у сумі 40 000,00 грн. з процентною ставкою 0,001 % річних. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка складає 37 825,57 грн. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадженнячерез канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23 травня 2019 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу [NUMBER] та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Відповідно до Постанови КМУ від 05.06.2019 № 568, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на приватне та змінено назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідні зміни до статуту позивача було зареєстровано 18.07.2019. Згідно п. п. 3.1. та 3.4 Заяви про приєднання шляхом підписання клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб та банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до чинного законодавства України документів, відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт». Як вбачається із вищевказаної Заяви про приєднання (п.п. 3.4.1) Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах. Згідно Висновку-рішення погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» № [NUMBER] від 24 травня 2019 року, банк встановив [PERSON] кредитний ліміт у сумі 40 000, 00 грн. Процентна ставка визначена у розмірі 0,001% річних, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредиту визначена у розмірі 3,2 %. Відповідно до пункту 1.8. розділу XXII Договору датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії уповноваженим представником Банку, датою надання кредиту є дата використання Клієнтом Кредиту. Згідно п. 1.6 розділу передбачено, що Банк зобов`язується надати Клієнту Кредит на умовах, передбачених Кредитним договором. Пунктом 1.17 розділу XXII Договору, передбачено, що Клієнт зобов`язаний використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суду Кредиту сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно пункту 1.14 розділу XXII Договору за користування Кредитом клієнт зобов`язується сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом). Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Відповідачем були порушенні умови Договору і станом на 11 листопада 2019 року заборгованість становить 37 825,57 грн., яка складається з: основної заборгованості - 35 457,15 грн.; процентів та комісій за користування кредитом - 2 327,53 грн.; комісії - 0,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу - 0,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 0,00 грн.; пені за несвоєчасну плату комісії - 0,00 грн.; суми сплаченої комісії - 0,00 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 14,24 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 6,75 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату комісії - 12,97 грн.; витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 6,92 грн. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 37 825,57 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 37 825,57 грн. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджено Меморіальним ордером /а.с.5/.

Outcome: approved