Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 24 січня 2014 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив у розмірі 6 000 грн., а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним: з 20 квітня 2018 року - у розмірі 43,2 % річних (на прострочену частину кредиту 86,4 % річних); з 01 серпня 2020 року 42 % річних (на прострочену частину кредиту 84 % річних). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати неустойку (пеню, штрафи), а також, в разі порушення зобов`язань понад 180 днів, нести відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплачувати проценти за період прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 86,4 % річних (з 01 серпня 2020 року 60 % річних). Проте позичальник умови договору належним чином не виконувала у зв`язку з чим станом на 14 вересня 2020 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 19\~681,83 грн., в тому числі: - заборгованість за простроченим кредитом 14\~085,81 грн.; - заборгованість за простроченими процентами 1\~567,28 грн.; - заборгованість за процентами згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України 4\~028,74 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково, вказуючи на те, що нарахована заборгованість за кредитом та процентами є значно завищеною, не відповідає умовам договору та розміру отриманого нею кредиту. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору. Заслухавши пояснення відповідачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 24 січня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (на час розгляду справи - АТ КБ «ПриватБанк») уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, акцептованої банком, а також підписаного позичальником паспорту споживчого кредиту від 20 квітня 2018 року (а.с. 18-20). Відповідно до договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив у розмірі 6 000 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту від 20 квітня 2018 року сторони узгодили, що відповідачка щомісячно до 25 числа поточного місяця зобов`язана повертати 5 % від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн. (п. 5), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним - 0,01 % річних (у межах пільгового періоду) та 43,2 % річних (за межами пільгового періоду) (п. 4). Також, згідно паспорту, в разі невиконання позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту остання зобов`язалася сплачувати проценти у розмірі 86,4 % річних (п. 6). З матеріалів справи вбачається, що з 01 серпня 2020 року банк зменшив процентну ставку до 42 % річних (в разі невиконання позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту остання зобов`язана сплачувати проценти у розмірі 84 % річних). Вказані зміни узгоджуються з п.п. 4, 6 паспорту споживчого кредиту від 20 квітня 2018 року. Згідно паспорту споживчого кредиту від 20 квітня 2018 року наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати неустойку (штраф у розмірі 500 грн. +5 % від суми заборгованості) (п. 6). Що стосується доводів позову щодо узгодження сторонами інших умов договору з тим мотивуванням, що кредитний договір складається не тільки із анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 24 січня 2014 року, паспорту споживчого кредиту від 20 квітня 2018 року, а також з витягу з тарифів обслуговування кредитних карт АТ КБ «ПриватБанк» та Умов і правил надання банківських послуг (до яких приєдналася позичальник та які встановлюють додаткові зобов`язання позичальника), то суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається, що Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку, а також витяг з тарифів обслуговування кредитних карт АТ КБ «ПриватБанк» не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними. В той же час, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у подібній справі за № 342/180/17 прийшла до наступних правових висновків: «Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України,\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів». З урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, оскільки витяг з тарифів обслуговування кредитних карт АТ КБ «ПриватБанк» та витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису [PERSON] , а тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, а зазначені в них умови кредитування приймати до уваги. З розрахунку заборгованості, що підтверджений випискою з рахунку позичальника вбачається, що протягом періоду кредитування, зокрема протягом строку користування відповідачкою кредитом (з 20 квітня 2018 року по 14 вересня 2020 року) банк самочинно, за власною ініціативою, без згоди клієнта та без узгодження з умовами договору частину нарахованої їй заборгованості за процентами та пенею погасив за рахунок наданого кредиту, що призвело до збільшення заборгованості за кредитом на 9\~163,55 грн. (а.с. 11-13, 4-а колонка розрахунку заборгованості «відсотки, погашені за рахунок кредиту», а.с. 14-15). Вказані нарахування банк мотивує тим, що можливість проведення операції з погашення процентів та пені за рахунок кредиту передбачена Умовами і правилами надання банківських послуг (до яких приєдналася позичальник). Проте, як встановлено раніше, Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку, а також витяг з тарифів обслуговування кредитних карт АТ КБ «ПриватБанк» не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними, а підписані [PERSON] анкета-заява позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та паспорт споживчого кредиту від 20 квітня 2018 року не містить умов щодо надання банку права на нарахування пені та проведення операцій з погашення нарахованих позичальнику процентів та пені за рахунок кредитних коштів. Отже, підстави для проведення списання процентів та пені за рахунок кредиту були відсутні, а тому вказана сума (9\~163,55 грн.) є безпідставно нарахованою та підлягає виключенню із заборгованості за простроченим кредитом. У зв`язку з цим заборгованість за простроченим кредитом становить 4\~922,26 гр. (14\~085,81 грн. (нарахована банком заборгованість за простроченим кредитом з включеними до неї списаними процентами та пенею) 9\~163,55 грн. (списані проценти та пеня, включені до заборгованості за простроченим кредитом)). При стягненні заборгованості за простроченими процентами (яка у зв`язку із перерахунком судом заборгованості та виключенням із розрахунку заборгованості за простроченим кредитом безпідставно включених до неї процентів є більшою від нарахованої банком) суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому вказані проценти підлягають стягненню у нарахованому банком розмірі - 1\~567,28 грн. Що стосується нарахованої банком заборгованості за процентами згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, то вказані нарахування, виходячи з умов кредитного договору та його змісту, фактично є підвищеними процентами за невиконання позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту, а не відповідальністю, передбаченою ст. 625 ЦК України. Заборгованість за вказаними процентами за період, протягом якого вони нараховувалися банком (з 01 листопада 2019 року по 01 березня 2020 року) становить 1\~409,84 грн. (4\~922,26 грн. (розмір заборгованості за простроченим кредитом) х 86,4 % (річних) / 365 (днів у році) х 121 (строк нарахування)). Таким чином, станом на 14 вересня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить: - заборгованість за простроченим кредитом 4\~922,26 грн.; - заборгованість за простроченими процентами 1\~567,28 грн.; - заборгованість за підвищеними процентами, нарахованими на прострочений кредит 1\~409,84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених позовних вимог) також слід стягнути 843,74 грн. судового збору (2\~102 грн. (розмір сплаченого позивачем судового збору) х 40,14 % (процент задоволених вимог)).

Outcome: partial