Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з указаним позовом. Зазначивши, що за результатами позапланової інвентаризації металопродукції складу готової продукції № 2 виробничого цеху № 2 Приватного акціонерного товариства «Трубний Завод «Трубосталь» (далі - ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь»), яка була проведена інвентаризаційною комісією у період з 06.02.2017 року по 10.02.2017 рік виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) в кількості 76,395 т. на загальну суму 966789,13 грн. На підставі договору про колективну (бригадну) відповідальність від 01.07.2015 року, матеріально відповідальними особами вищевказаного складу є комірники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які несуть колективну матеріальну відповідальність за спричинену під час виконання ними трудових обов`язків матеріальну шкоду. Нестача ТМЦ на підприємстві виникла в результаті неналежного та недбалого ставлення відповідачів до виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, невживання заходів для збереження підзвітних їм ТМЦ та неінформування адміністрації про всі обставини, які могли загрожувати належному зберіганню підзвітних ТМЦ. За розрахунком, який проведений з урахуванням місячної тарифної ставки (посадового окладу) та фактично відпрацьованого часу кожного відповідача за період з останньої інвентаризації (жовтень 2016 року) до дня виявлення шкоди, відповідачі зобов`язані відшкодувати майнову шкоду підприємству у розмірах: [PERSON] - 319600,61 грн., [PERSON] - 375305,37 грн., [PERSON] - 271883,15 грн. Зобов`язання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по відшкодуванню матеріальної шкоди, спричиненої під час виконання трудових обов`язків, було забезпечено договором поруки від 10.01.2017 року, за яким [PERSON] поручився перед ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» за виконання відповідачами усіх своїх обов`язків за договором про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Розмір відповідальності [PERSON] за договором поруки обмежується сумою 1000,00 грн. Позивач просив стягнути в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди з [PERSON] - 319600,61 грн., [PERSON] - 375305,37 грн. та [PERSON] - 271883,15 грн. Вирішити питання про повернення сплачених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 14501,85 грн. Стягнути з [PERSON] 1000,00 грн. боргу за договором поруки від 10.01.2017 року. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2017 року задоволено заяву ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» про забезпечення позову і накладено арешт на 1/4 частину квартири та 24/100 частин житлового будинку, які належать на праві власності [PERSON] ; на 1/2 частину квартири та автомобіль марки FORD SCORPIO, які належать на праві власності [PERSON] . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2018 року провадження в частині позовних вимог ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 1000,00 грн. закрито в зв`язку з відмовою позивача від таких позовних вимог. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року в задоволенні позову ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 02.07.2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» задоволено частково. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року скасовано з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області. На підставі розпорядження в. о. голови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2019 року на адресу Лугинського районного суду Житомирської області, як найбільш територіально наближеного до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла вищевказана цивільна справа. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Надано строк відповідачам для подачі відзиву на позовну заяву, позивачу для подачі відповіді на відзив. 19.09.2019 року від представника відповідачів [PERSON] на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідачів зазначив, що договір про колективну (бригадну) відповідальність від 01.07.2015 року є неналежним доказом, оскільки містить умову про матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання трубної продукції та інших цінностей, що є нелогічним. При прийнятті відповідачів на посади комірників складу № 2 жодних інвентаризацій ТМЦ не проводилось, а під час виконання ними своїх трудових обов`язків, інвентаризації на складі проводились з порушеннями, трубна продукція жодного разу не зважувалась, проводився лише перепис труб по біркам, з актами (описами) інвентаризації, в т.ч. проведеної в лютому 2017 року, їх не ознайомлювали. Протокол інвентаризаційної комісії від 14.02.2017 року складений неповноважними особами, які не входять до інвентаризаційної комісії. Крім того, на підприємстві на договірних засадах надаються охоронні послуги охоронною фірмою ТОВ «СПО-ГРУП», яка і повинна нести повну матеріальну відповідальність за збитки підприємства, спричинені внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань, оскільки саме охорона зобов`язана приймати під охорону опечатані (опломбовані) об`єкти та приміщення, охороняти майно підприємства від незаконного, надмірного вивезення продукції з території підприємства. Вважає позов безпідставним та недоведеним, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 20.09.2019 року за клопотанням позивача та представника відповідачів здійснено перехід у вищевказаній справі з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження. 09.10.2019 року від позивача ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» на адресу суду надійшла відповідь на відзив. У своїй відповіді позивач зазначив, що відповідачі, перебуваючи на посаді комірників складського господарства дільниці № 2, та будучи матеріально відповідальними за майно, яке знаходиться у даному складі, внаслідок неналежного зберігання та видачі матеріальних цінностей допустили нестачу та завдали пряму дійсну шкоду підприємству на суму 842126,94 грн. Просить стягнути завдану майнову шкоду підприємству - 278389,95 грн. з [PERSON] ; 326911,84 з [PERSON] ; 236825,15 грн. з [PERSON] . Також, позивач просить стягнути з відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору. 16.10.2019 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до якої позивач просить стягнути на його користь з відповідачів на відшкодування майнової шкоди 842126,94 грн., з яких: 278389,95 грн. з [PERSON] ; 326911,84 грн. з [PERSON] ; 236825,15 грн. з [PERSON] . Також, позивач просить стягнути з відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 18.10.2019 року заяву про зменшення розміру позовних вимог задоволено. Закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засідання представники позивача позов підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та пояснили, що в період з 01.10.2016 року по 06.02.2017 рік в складі готової продукції № 2 виробничого цеха № 2 на посаді комірника працювали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 10.11.2016 року. Трудові обов`язки комірників визначені посадовою інструкцією, договором про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність та пов`язані з прийманням на зберігання, зберіганням, видачею матеріальних цінностей на складі. Виконуючи свої трудові обов`язки, комірники зобов`язані дбайливо ставитися до цінностей, вести їх облік, складати і своєчасно подавати звіти про рух і залишки цінностей, здійснювати взаємний контроль за зберіганням цінностей та своєчасно інформувати власника про всі обставини, які загрожують зберіганню цінностей. Товариство, зі свого боку, забезпечує усі умови для належного виконання комірниками своїх службових обов`язків, зокрема, на підприємстві здійснюється документальне фіксування процесів, які включають процес переміщення виготовленої продукції з виробничого цеху на склад готової продукції, процес переміщення готової продукції між складами та процес реалізації готової продукції. Крім того, на підприємстві працює цілодобова охорона, яка забезпечує схоронність складу готової продукції після опломбування та здачу під охорону, здійснюється контроль навантаження транспорту та в`їзд/виїзд транспорту на територію та з території підприємства. Внаслідок умисних дій відповідачів, які полягають у протиправному невиконанні ними своїх службових обов`язків, безпідставному відвантаженні ТМЦ у надмірній кількості, а також недбалості у вигляді бездіяльності та не інформування керівництва про всі обставини, що загрожують зберіганню цінностей, на підприємстві виникла нестача 76,395 т. металопродукції, в зв`язку з чим позивачу завдано майнову шкоду у розмірі 842126,94 грн. Ця шкода підлягає розподілу між відповідачами, виходячи з їх місячної тарифної ставки (посадового окладу) комірника та фактично відпрацьованого часу від останньої інвентаризації до дня виявлення шкоди, а саме підлягає стягненню з [PERSON] 278389,95 грн., з [PERSON] 326911,84 грн., з [PERSON] 236825,15 грн. У судовому засідання відповідачі та їх представник заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов. Зазначили, що відвантаження товару здійснювалось після надходження замовлення з відділу відвантаження, ними перевірялась наявність необхідної труби на складі, після чого відділом відвантаження оформлювались товарно-транспортна накладна, інші документи, виписувався пропуск на автомобіль, після чого труба завантажувалась на автомобіль. Відвантаження здійснювалось в присутності охорони, яка перевіряла відповідність продукції, зазначеній в документах, фактично завантаженій. На КПП охорона також це перевіряла. Жодних випадків безпідставного відвантаження ними труб не було, такі випадки охороною зафіксовані не були. Крім них, на складі працювали ще стропальники та різноробочі, які також мали доступ до продукції. Вважають, що жодних порушень, які призвели до нестачі, вони не допускали. Крім того, розмір нестачі є значним, в такому розмірі вона могла утворитись за період з жовтня по лютий виключно лише в результати чиїх-небудь умисних дій, але таких фактів позивачем зафіксовано не було. Просять в позові відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази про те, що працює в ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» на посаді головного бухгалтера. 06.02.2017 року позаплановою перевіркою на складі № 2 вказаного підприємства було виявлено нестачу продукції. Перевірка здійснювалася шляхом інвентаризації, по результатам якої було виявлена велика нестача. Про вказану нестачу було повідомлено під підпис комірників, які були матеріально відповідальними особами - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] повідомлення було направлено листом, оскільки він перебував на лікарняному. Вважає, оскільки комірники підписали договір про колективну відповідальність, були з ним ознайомленні, однак свої посадові обов`язки здійснювали неналежним чином, порушуючи при цьому облік ТМЦ, які перебували на складі № 2, тому мають нести повну відповідальність за спричинену шкоду підприємству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що з 01.10.2016 року по 31.07.2017 рік виконував обов`язки начальника цеху вказаного підприємства. Під час інвентаризації продукції на складі № 2 була виявлена нестача. Зазначив, що матеріально відповідальними у складі були комірники, в яких були журнали ведення обліку готової продукції та таблички Excel, в яких останні обліковували надходження та відвантаження готової продукції. Відвантаження продукції здійснювалося по нарядам, один з яких лишався у відділі відвантаження, другий у комірника, третій передавався на охорону. Процес відвантаження продукції контролював охоронник. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази про те, що працювала на ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» на посаді начальника відділу відвантаження. В її обов`язки входили організація відвантаження, контроль, облік наявності на складах продукції та ведення графіків відвантажень. Відомо, що під час інвентаризації на складі була виявлена велика нестача готової продукції у кількості більше 70 тон. Вказана інвентаризація проходила шляхом переписування цілих пачок, їх номеру та бірки. Розпаковані пачки переважувалися. Зазначила, що у комірників були журнали ведення обліку готової продукції по кожному виду труби та таблички Excel, в яких останні обліковували надходження та відвантаження готової продукції. У разі перенавантаження продукції на автомобіль, охорона вказане авто з території підприємства не відпускала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що близько 10 років працював стропольщиком на складі № 2. У разі відсутності комірника, за дорученням начальника цеху - [PERSON] , виконував роботу комірника, у тому числі відвантажував готову продукцію на експорт чи Україну. При цьому ніяких документів не підписував, все формував начальник цеху. Тільки по закінченню своєї зміни на чернетці передавав вказану інформацію комірнику для його обліку. Зазначив, що на вказаному підприємстві були випадки відгрузки готової продукції безпосередньо під керівництвом начальника цеху, без будь яких документів. Вислухавши представників позивача, відповідачів і їх представника, свідків та дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом ч. 1 ст. 3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Згідно з ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. За змістом ст. 130 КЗпП України обов`язковими умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Протиправна поведінка працівника - це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність. Вина працівника - це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Отже, працівник визнається винним у заподіянні шкоди, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно або з необережності (за винятком випадків, коли шкоду нанесено джерелом підвищеної небезпеки). У трудовому праві діє презумпція відсутності вини працівника, а тому обов`язок доведення вини працівника у спричинені підприємству шкоди покладається саме на роботодавця. Причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім). Прямий зв`язок - це такий, за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає з дій чи бездіяльності працівника. У будь-якому разі працівник повинен нести матеріальну відповідальність лише за ту частину шкоди, яка безпосередньо випливає з його дій чи бездіяльності. Відсутність однієї з цих умов звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно з ст. 134 КЗпП України, на працівника може бути покладена матеріальна відповідальність у повному розмірі, зокрема, у разі укладання між підприємством та працівником письмового договору про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (п.1); шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п.3); відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків (п.6). Статтею 135-2 КЗпП України передбачено, що при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв`язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об`єднань України та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Згідно з ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У п. 3, 4, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз`яснено, що при вирішенні питання про покладення на працівника матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд зобов`язаний з`ясовувати наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов`язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. Розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] з 28.07.2014 року прийнятий на посаду вальцювальника стана холодного прокату виробничого цеху № 2 (наказ директора з виробництва ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь»№ 952-К від 28.07.2014 року), з 10.11.2016 року переведений комірником складського господарства дільниця № 2 (наказ Генерального директора № 1042/1-К від 09.11.2016 року) (т. 1 а. с. 8-9, 197-200). [PERSON] з 02.06.2015 року прийнятий на посаду комірника складського господарства дільниця № 2, наказ Генерального директора ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь»№ 620-К від 02.06.2015 року (т. 1 а. с.10, 201-203). [PERSON] з 01.04.2016 року прийнятий на посаду стропальника складського господарства дільниці № 2 (наказ Генерального директора ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» № 271-К від 01.04.2016 року), з 18.04.2016 року переведений комірником складського господарства дільниці № 2 (наказ Генерального директора ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» № 332/1-К від 18.04.2016 року) (т. 1 а. с. 6-7, 196). 01.07.2015 року, відповідно до ст. 135-2 КЗпП України та на підставі наказу № 1225 від 01.10.2013 року про встановлення колективної (бригадної) матеріальної відповідальності, з метою забезпечення зберігання матеріальних цінностей, між ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» та членами колективу дільниці № 2 складського господарства, було укладено Типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність (т. 1 а. с. 11-13) Вказаний договір первісно підписаний 01.07.2015 року від власника - генеральним директором ПрАТ «ТЗ «Трубосталь» [PERSON] та членами колективу (бригади) по складу готової продукції № 2, зокрема, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В подальшому договір був підписаний [PERSON] (зазначена дата підписання 18.04.2015 рік) та [PERSON] (зазначена дата підписання 01.07.2015 року). Навпроти прізвищ [PERSON] та [PERSON] містить запис «Вибув». На договорі наявна вказівка про те, що він погоджений з Головою Ради трудового колективу [PERSON] . В додатках до договору зазначені первинні інвентаризаційні описи на 18 арк. Відповідно до вказаного договору, колектив (бригада) взяла на себе колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за забезпечення збереження трубної продукції та інших цінностей, які передані для зберігання та відвантаження в приміщенні складу готової продукції № 2 на території трубопрокатного цеху № 2, а власник зобов`язується створити умови, необхідні для належного виконання прийнятих за цим договором зобов`язань. Колективом (бригадою) в розумінні цього договору є комірники складу готової продукції № 2 [PERSON] , [PERSON] та начальник трубопрокатного цеху № 2 [PERSON] Комплектування створюваного колективу (бригади) здійснюється на основі принципу добровільності, зарахування в бригаду нових працівників проводиться за згодою колективу (п. 1.1 договору). Керівництво колективом (бригадою) здійснюється керівником (бригадиром), який обирається на загальних зборах колективу (бригади), або призначається власником згідно із статутом підприємства (п. 1.3 договору). Згідно з п. 1.4, 1.5 договору при вибуття із складу колективу (бригади) окремих працівників або прийняття до колективу нових працівників, про це видається наказ і проти підпису вибулого члена бригади в договорі зазначається дата і номер наказу про його вибуття, а прийнятий до бригади працівник підписує договір і вказує дату вступу до колективу. У разі зміни керівника колективу чи при вибутті з колективу більше половини первісного складу договір повинен бути переукладений. Згідно з п. 4.1, 4.2 договору підставою для притягнення членів колективу (бригади) до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуванням матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуванням через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами. Притягнення колективу до матеріальної відповідальності проводиться власником після ретельної перевірки причин утворення шкоди з урахуванням письмових пояснень, поданих членами колективу (бригади), а у випадку необхідності, також висновків спеціалістів. Члени колективу (бригади) звільняються від відшкодування шкоди, якщо буде встановлено, що шкода заподіяна не з їх вини, якщо будуть встановлені конкретні винуватці заподіяної шкоди серед членів колективу (п. 4.3 договору). Згідно з посадовою інструкцією комірника, затвердженою наказом в.о. генрального директора ПрАТ «ТЗ «Трубосталь» № 129 від 05.03.2015 року, безпосереднім керівником комірника є начальник цеху. Комірник, зокрема, організовує роботу стропальників та відповідає за безпечне проведення робіт по завантаженню та розвантаженню продукції, яка випускається на закріпленій дільниці виробництва, контролює правильність установлення сортності продукції відповідно до стандартів, технічних умов та іншої нормативно-технічної документації, здійснює контроль якості тари і упаковки, технічного стану устаткування, зберігання готової продукції, веде складський облік та відповідає за його достовірність, несе матеріальну відповідальність за збереження товарно-матеріальних цінностей підприємства (розділ 2 Інструкції, т. 2, а. с. 21-22). Комірник несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, передбачених цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених законодавством України про працю, та за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним законодавством та законодавством про працю (розділ 4 Інструкції, т. 2, а. с. 21-22). З посадовою інструкцією ознайомлені комірники [PERSON] 21.04.2016 року, [PERSON] 02.06.2015 року, [PERSON] 10.11.2015 року (т. 2 а. с. 21-22, 27-28). На підставі наказу Генерального директора ПрАТ «ТЗ «Трубосталь» № 582 від 26.09.2016 року «Про проведення річної інвентаризації» проведена повна інвентаризація фактичної наявності труб, які знаходяться на зберіганні на складі № 2 виробничого цеху № 2 станом на 01.10.2016 року (т.1 а. с.14-20). Згідно із зведеною відомістю інвентаризації станом на 01.10.2016 року на складі № 2 виробничого цеху № 2 виявлений надлишок ТМЦ в кількості 0,784 тон (т. 1 а. с. 19-20). На підставі наказу Генерального директора ПрАТ «ТЗ «Трубосталь» № 77 від 03.02.2017 року «Про проведення позапланової інвентаризації металопродукції складу готової продукції № 2 виробничого цеху № 2» проведена інвентаризація фактичної наявності готової продукції, яка знаходиться на зберіганні на складі № 2 виробничого цеху № 2 станом на 06.02.2017 року (т.1 а. с.21-22). Згідно з інвентаризаційними описами № 1-19 (т. 1 а. с. 23-41), зведеним інвентаризаційним описом готової продукції та ППСС (т. 1 а. с. 42-44), протоколом постійно діючої інвентаризаційної комісії від 14.02.2017 року (т. 1 а. с. 45-47), станом на 06.02.2017 року на складі № 2 виробничого цеху № 2 виявлена наступна нестача труб в кількості 76,395 тон на загальну суму 966789,13 грн. В обґрунтування факту наявності на балансі складу № 2 виробничого цеху № 2 товарно-матеріальних цінностей, нестачу яких було виявлено внаслідок позапланової перевірки 06.02.2017 року, позивачем надані оборотні відомості, акти прийому-передачі ТМЦ, приходні накладні, видаткові накладні, бухгалтерські довідки (т. 2 а. с. 103-249, т. 3 а. с. 1-67). У зв`язку з виявленням 14.02.2017 року нестачі ТМЦ на складі готової продукції № 2 виробничого цеху № 2, наказом Генерального директора № 94 від 14.02.2017 року створено комісію з проведення службового розслідування за фактом нестачі ТМЦ та призначено проведення службового розслідування (т. 2 а. с. 86). Актом проведення службового розслідування за фактом нестачі ТМЦ на складі готової продукції № 2 виробничого цеху № 2 від 17.02.2017 року встановлено, що, всупереч інтересам службової діяльності, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючи недбало, допустили нестачу ТМЦ на суму 966789,13 грн., в т.ч. нестача на суму 124662,19 грн. спричинена внаслідок розкрадання ТМЦ, решта суми збитків в розмірі 842126,94 грн. допущена внаслідок неналежного виконання матеріально-відповідальними особами своїх службових обов`язків, що призвело до втрати ввірених їм матеріальних цінностей (т. 2 а. с. 87-88). Надати пояснення та підписати указаний акт [PERSON] та [PERSON] відмовились. [PERSON] в розслідуванні нестачі ТМЦ участі не брав через знаходження на лікарняному (т. 2 а. с. 87-89). Згідно з розрахунком розміру майнової шкоди наданої позивачем розмір спричиненої позивачу майнової шкоди складає 842126,94 грн. (т. 4 а. с. 143-145). Відповідно до розрахунку розподілу майнової шкоди між членами бригади складу готової продукції № 2 виробничого цеху № 2 ПрАТ «ТЗ «Трубосталь» внаслідок нестачі ТМЦ (з врахуванням робочого часу, кількості фактично відпрацьованого часу, окладу, загальної суми збитку) сума збитку, що підлягає відшкодуванню членом бригади [PERSON] складає 236825,15 грн., [PERSON] - 326911,84 грн., [PERSON] - 278389,95 грн. (т. 4 а. с. 146). Згідно з договором № 2/2016-О про надання охоронних послуг від 15.01.2016 року укладеного між ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» та ТОВ «Кобра-СБ» останнє взяло на себе зобов`язання з охорони підприємства, яка здійснюється трьома цілодобовими постами по два чоловіка на кожному пості та начальником охорони (т. 4 а. с. 213-235). Відповідно до Договору № 40795719-О про надання охоронних послуг від 14.12.2016 року, укладеного між ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» та ТОВ «СПО-ГРУП», останнє взяло на себе зобов`язання з охорони підприємства, яка здійснюється цілодобовими постами КПП № 1-4 та двома змінними начальниками охорони (т. 2 а. с. 30-58). Згідно з умовами указаних договорів про надання охоронних послуг охорона зобов`язана приймати/знімати об`єкт під/з-під охорони, забезпечувати охорону об`єкта від розкрадання, не допускати проникнення сторонніх осіб, здійснювати пропускний режим, контролювати ввезення/вивезення ТМЦ по перепусткам, встановленої форми, приймати під охорону опечатані об`єкти, приміщення за умови наявності на них запобіжних коробок з контрольними замками. Охорона несе повну матеріальну відповідальність за збитки, спричинені внаслідок неналежного виконання нею своїх зобов`язань, заподіяні розкраданням ТМЦ під час знаходження об`єкту під охороною, в результаті незабезпечення належної охорони або внаслідок невиконання встановленого на об`єкті порядку вивозу (виносу) ТМЦ, або інші збитки, спричинені винними діями або бездіяльністю працівників охорони. Позивачем не надано доказів виявлення охороною неправомірної витрати ТМЦ відповідачами. Підставою для покладання на відповідачів колективної матеріальної відповідальності є наявність договору про колективну відповідальність та наявність посади комірника чи виконуваної ними роботи у переліку робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Згідно з наказом Міністерства праці України від 12 травня 1996 року № 43 «Про затвердження Переліку робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування і Типового договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність» до переліку таких робіт відносяться роботи, пов`язані з прийманням на зберігання, обробкою, зберіганням, видачею матеріальних цінностей на складах (п. 3). Суд дійшов висновку, що посада відповідачів та виконувана ними робота, відноситься до переліку робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. За змістом ч. 2 ст. 135-2 КЗпП України для встановлення колективної матеріальної відповідальності та укладення з колективом відповідного договору про це, обов`язковими є дві умови - колективна матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом, установлення колективної матеріальної відповідальності проводиться за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Відсутність хоча б однієї з цих умов слід вважати порушенням порядку встановлення колективної матеріальної відповідальності. Встановлення колективної матеріальної відповідальності власником або уповноваженим ним органом, слід розуміти як факт прийняття конкретного розпорядчого акту або ухвалення відповідного рішення про встановлення такого роду відповідальності, при наявності у суб`єкта, який ухвалює таке рішення, необхідних повноважень. На підтвердження позовних вимог позивач надав суду Типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01.07.2015 року. Разом з тим, на підтвердження дотримання порядку встановлення колективної матеріальної відповідальності, правомочність відповідного договору позивачем не надано суду наказ власника або уповноваженого ним органу про встановлення колективної (бригадної) відповідальності. Посилання на відповідний наказ в тексті Типового договору в даному випадку є недостатнім. На наданому суду Типовому договорі про колективну матеріальну відповідальність містить напис про його погодження з Головою ради трудового колективу без зазначення дати такого погодження, реквізитів відповідного рішення. За умовами наданого суду Типового договору про колективну матеріальну відповідальність від 01.07.2015 року у випадку зміни складу колективу (бригади) вибуття більше половини попереднього складу, зміни керівника колективу такий договір повинен бути переукладений. Як встановлено судом, первісно договір про колективу відповідальність було укладено трьома членами колективу: начальником цеху № 2 та двома комірниками складу № 2. Двоє членів колективу вибули, про що зазначено в договорі. Однак в порушення п. 1.4 договору не вказано дата та номер відповідного наказу. Отже, мало місце вибуття більше половини первісного складу колективу (бригади), у зв`язку з чим Типовий договір про колективну (бригаду) матеріальну відповідальність повинен бути переукладеним, чого зроблено не було. Також, судом встановлено, що при вступі нових членів в бригаду та покладанні на них матеріальної відповідальності не проводилася інвентаризація та не складалися акти приймання-передачі матеріальних цінностей, що свідчить про неналежне виконання вимог законодавства щодо колективної відповідальності. Типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01.07.2015 року підписаний Райваховс [PERSON] 18.04.2015 року, тобто до часу укладення договору. Також, суд бере до уваги, що Райвахівський О . П. переведений комірником складського господарства дільниці № 2 ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» з 18.04.2016 року (т. 1 а. с. 7, 11-13, 196). [PERSON] вказаний типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність підписаний 01.07.2015 року, однак відповідно до наказу Генерального директора № 1042/1-К від 09.11.2016 року, [PERSON] переведений комірником складського господарства дільниця № 2 ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» з 10.11.2015 року, згідно з копією трудової книжки переведений на посаду комірника 10.11.2016 року (т. 1 а. с. 9, 11-13, 197-200). За таких обставин Типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01.07.2015 року не може бути підставою виникнення колективної (бригадної) відповідальності відповідачів. Позивачем не надано доказів, а судом під час судового розгляду не встановлено, що ТМЦ, нестачу яких виявлено в лютому 2017 року в ході проведення інвентаризації, вибули з складу № 2 виробничого цеху № 2 внаслідок протиправних, винних дій відповідачів. Також судом не встановлений причинний зв`язок між недостачею та діями відповідачів. За таких обставин, суд вважає, що заявлені ПрАТ «Трубний Завод «Трубосталь» позовні вимоги не доведені належними, допустимими, достовірними доказами, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підстав для стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідачів немає, такі витрати покладаються на позивача. Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою від 11.09.2017 року та скасувати накладений на майно відповідачів арешт. На підставі ст. 3, 130-138 КЗпП України,

Outcome: dismissed