Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказує, що за час шлюбу сторони придбали 2/3 частини квартири [ADDRESS] , що знаходиться в обслуговуючому гаражному кооперативі «Портовик», дачний будинок, що знаходиться в садівничому товаристві «Комунаровець», транспортний засіб ЗАЗ 1103 Славута, 2005 року випуску. В порядку поділу майна подружжя просила визнати вказане майно об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділити його, визнавши за [PERSON] право власності на 1/3 частину зазначеної квартири, визнати за [PERSON] право власності на вищезазначені гараж, дачний будинок та автомобіль. У лютому 2017 року [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій вказує, що за час шлюбу сторонами спільно нажито наступне майно: автомобіль ЗАЗ 1103 Славута, 2005 року випуску, вартістю 31502,00 грн., право власності на який зареєстровано [PERSON] , та грошові кошти у сумі 102000,00 грн., що були розміщені на депозитному рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] . Виходячи з того, що кожен зі сторін має право на Ѕ частину майна, вартість якої становить 66751,00 грн., і з того, що фактично автомобіль зареєстрований та перебуває у користуванні [PERSON] , а [PERSON] на власний розсуд розпорядилася грошовими коштами у сумі 102000,00 грн., вважає, що [PERSON] повинна компенсувати [PERSON] грошову суму 35249,00 грн., яка є різницею між вартістю Ѕ частини спільного майна та майна, яке залишилося у користуванні [PERSON] . Просив визнати спільним майном подружжя грошові кошти у сумі 102000,00 грн., що були розміщені на депозитному рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] та в порядку поділу майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості Ѕ частини спільного майна в розмірі 35249,00 грн. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.07.2017 справа була передана в провадження судді Турбіної Т.Ф. Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції ЦПК від 15.12.2017р., справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв`язку з внесенням змін до ЦПК в судовому засіданні за клопотанням сторін суд ухвалою від 29.01.2018 вирішив розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні, розгляд справи проводити зі стадії підготовчого судового засідання. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подала уточнену позовну заяву, у якій просить визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти в розмірі 71147,51 грн., що були розміщені в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] 23.10.2015 та поділити вказану суму в рівних частках, стягнувши з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 35573,76 грн. Визнати спільною сумісною власністю грошові кошти у розмірі 90351,72 грн., що були розміщені на депозитному рахунку, відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] 23.10.2015 та поділити вказану суму в рівних частках, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 45175,86 грн. Визнати спільною сумісною власністю грошові кошти у розмірі 102000,00 грн., що були розміщені на депозитному рахунку, відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] 23.10.2015 та поділити вказану суму в рівних частках, стягнувши з позивачки на користь відповідача грошові кошти у розмірі 50001,00 грн. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Визнати спільною сумісною власністю будівельні матеріали та обладнання, які були використані при будівництві гаража [ADDRESS] , що [ADDRESS] », та будівельні матеріали та обладнання,які були використані при будівництві садового будинку, що знаходиться в садівничому товаристві «Комунаровець», та здійснити виділ частки майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, шляхом стягнення з [PERSON] компенсації Ѕ частини їх вартості. Визнати спільною сумісною власністю транспортний засіб ЗАЗ 1103 Славута, 2005 року випуску, виділити його [PERSON] , стягнувши з нього компенсацію Ѕ вартості транспортного засобу на користь [PERSON] в розмірі 15751,00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] , її представники позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача проти позову [PERSON] заперечував та просив задовольнити зустрічний позов [PERSON] .. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, що виключені з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України при поділі майна подружжя розміри часток майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба; засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. До правовідносин з приводу придбання майна, що виникли до 2004 року, до них застосовуються положення КпШС України та Закону України «Про власність», який був чинним до 20.06.2007 року. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність» майно набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і КпШС України. Згідно ст. 22 КпШС України майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому [INFO] . Шлюб розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2016, яке набрало законної сили 29.03.2016 (а.с.6). Згідно свідоцтва про право власності на житло №847 від 07.06.2000, [PERSON] , [PERSON] і їх донька [PERSON] в порядку приватизації набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . На підставі цього свідоцтва 11.07.2000 ОП ЗМБТІ за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано право спільної сумісної власності на дану квартиру, запис за реєстраційним номером 200 р №35591 (а.с.26-28). [PERSON] у позовній заяві просить визнати спільним майном подружжя 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Таким чином, вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності зазначених осіб,частки яких не виділені, які набули право власності на вказану квартиру не за рахунок спільної праці і спільних коштів подружжя, а відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.15 Закону України «Про власність`шляхом безоплатної передачі особам, які в ній мешкали. Оскільки джерелом набуття права власності на квартиру в процесі її приватизації не можуть бути грошові кошти чи результати праці, то набуте в такий спосіб майно не може бути предметом поділу спільно набутого майна подружжя. Питання щодо поділу цього майна між співвласниками підлягає вирішенню за нормами ЦК України. Відповідно до остаточного змісту позовних вимог [PERSON] не ставиться питання щодо поділу цього майна. Таким чином, вимоги позову [PERSON] про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя 2/3 частин квартири [ADDRESS] є безпідставними і задоволенню не підлягають. Позивачка [PERSON] відповідно до уточненої позовної заяви від 23.08.2018 просить визнати спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали та обладнання, які були використані при будівництві гаража [ADDRESS] , що [ADDRESS] », та будівельні матеріали та обладнання,які були використані при будівництві садового будинку, що знаходиться в садівничому товаристві «Комунаровець», та стягнути з [PERSON] компенсацію Ѕ частини їх вартості. Відповідач [PERSON] заперечує проти того, що вказане майно перебуває у його користуванні, проти присудження йому будь-якихбудівельних матеріалів та обладнання, які були використані при його будівництві, та проти присудження сплати [PERSON] грошової компенсації замість її частки. Згідно довідки Садівничого товариства «Комунаровець», виданої у квітні 2016 року [PERSON] , він є членом садівничого товариства «Комунаровець» і користується земельною ділянкою № [NUMBER] площею 0,09 га (а.с.26). Відповідно до листа Міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 05.04.2017 № 0-8-0.18-389/117-17 та копії Книги записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю смт Малокатеринівка, за даними Книги записів реєстрації Державних актів на право власності на землю громадян на території Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, проведена державна реєстрація Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,0918 га для ведення садівництва, яка розташована в садівничому товаристві «Комунаровець», серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , виданого на підставі рішення Малокатеринівської селищної ради від 12.02.1998 року №27, зареєстрованого 14.09.1998 за реєстровим номером 1244 (а.с.83-86). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали пояснення, що вони приймали участь у будівництві садового будинку у період 1992-1994 років, місцезнаходження якого пояснити не змогли. Згідно довідки голови обслуговуючого гаражного кооперативу «Портовик», [PERSON] перебуває в складі членів гаражного кооперативу і являється власником гаража [ADDRESS] (а.с.26). Жодних правовстановлюючих документів, технічної документації вказаних об`єктів суду не надано. На підтвердження вартості будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві гаража [ADDRESS] , та будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві садового будинку, [PERSON] надала дублікат чека №350046 від 20.09.1984 на 101,75 крб., накладної №54955 від 23.05.1990 на відпуск матеріалів на сторону на суму 24,70 крб., квитанцій до приходного касового ордеру №11129 від 15.11.1990 на суму 9,90 крб. і №1260 на суму 28,56 крб., довідки магазину від 30.09.1984 про продаж талону на вапняний розчин на суму 56,40 крб., копії накладних №756 від 16.11.1984 на суму 62,50 крб., №007612 від 27.03.1991 на суму 28,56 крб., №54726 від 04.03.1990, №46620 від 03.11.1989 на суму 9,90 грн., які суд оцінює критично, оскільки позивачем не доведено, що будівництво вказаних об`єктів було здійснено у період 1984 1991 років та за рахунок вказаних будівельних матеріалів. Клопотання [PERSON] про призначення будівельно-технічної експертизи з метою встановлення вартості будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві гаража [ADDRESS] , та будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві садового будинку, позивачка та її представники в ході судового розгляду справи не підтримали. [PERSON] в судовому засіданні відмовилась від проведення зазначеної експертизи. Будь-яких інших доказів на підтвердження вимог позову про визнання спільною сумісною власністю подружжя будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві гаража [ADDRESS] , що знаходиться [ADDRESS] », та при будівництві садового будинку, що знаходиться в садівничому товаристві «Комунаровець», та стягнення з [PERSON] компенсації Ѕ частини їх вартості, позивачем не надано. З урахуванням викладеного, виходячи з засад змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині не доведені і задоволенню не підлягають. Матеріалами справи підтверджується, що в період шлюбу, у 2007 році, сторони придбали автомобіль ЗАЗ 1103 Славута, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] від 09.07.2008 на ім`я [PERSON] (а.с.43, 89). Сторонами визнається, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і після розірвання шлюбу перебуває у користуванні [PERSON] [PERSON] у зустрічному позові також просить в порядку поділу майна подружжя вказаний транспортний засіб залишити у його користуванні, а позивачці сплатити половину його вартості, виходячи з наданої нею оцінки автомобіля. Згідно наданого у 2016 році позивачкою звіту про незалежну оцінку ТОВ «Брок Сервіс плюс» вартість транспортного засобу становить 31502,00 грн. (а.с.7-25). В ході судового розгляду справи [PERSON] на підтвердження вартості спірного майна надала звіт ТОВ «Брок Сервіс плюс» про незалежну оцінку станом на 15.08.2017, згідно якого вартість спірного автомобіля становить 30105,00 грн. (а.с.131-153). Представником відповідача [PERSON] надано Висновок ТОВ «Укрспецекспертиза», згідно якого вартість аналогічного транспортного засобу станом на 06.05.2019 становить 20196,00 грн. Приймаючи до уваги, що [PERSON] в зустрічній позовній заяві в частині поділу транспортного засобу не заявляв про зменшення позовних вимог, суд приймає в якості належного доказу вартості спірного автомобіля наданий позивачкою звіт ТОВ «Брок Сервіс плюс» про незалежну оцінку станом на 15.08.2017. Враховуючи викладене, вимоги позову [PERSON] і зустрічного позову [PERSON] щодо поділу набутого в період шлюбу автомобіля ЗАЗ 1103 Славута, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , відповідно до ст. 71 СК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В порядку поділу майна подружжя автомобіль присуджується [PERSON] з виплатою [PERSON] компенсації вартості Ѕ частки автомобіля, що становить 15751,00 грн. Крім вказаного транспортного засобу, до спільного майна подружжя, що підлягає поділу, належать грошові коштиу розмірі 100002,00 грн., які були розміщені на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868725901 на ім`я [PERSON] , та грошові кошти у розмірі 71147,51 грн., які зберігалися на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868774701 на ім`я [PERSON] . Так, згідно довідок ПАТ КБ «Приватбанк» та виписок по рахунках, у сторін по справі були відкриті наступні депозитні рахунки: на ім`я [PERSON] рахунок [NUMBER] - відкритий 24.12.2014, сума депозиту 40000,00 грн., 03.02.2015 перевод на карту 5168….2243; рахунок [NUMBER] відкритий 22.05.2015, сума депозиту 2,00 грн., поповнення вкладу 24.06.2015 на 50000,00 грн., поповнення вкладу 13.07.2015 на 50000,00 грн., 23.10.2015 вклад у сумі 100002,00 грн. знято для переводу на вклад «на вимогу» для продовження депозитного договору (рахунок [NUMBER] ); рахунок [NUMBER] відкритий 22.05.2015, сума депозиту 50000,00 грн., 24.06.2015 знято 50000,00 грн. для поповнення депозиту [NUMBER] ; рахунок [NUMBER] відкритий 08.01.2013, було 50000,00 грн., які 09.01.2015 переведені на інший вид вкладу [NUMBER] ; рахунок [NUMBER] відкритий 27.04.2016, вклад у сумі 30000,00 грн., 28.07.2016 гроші повернуто вкладнику; рахунок [NUMBER] відкритий 23.10.2014 , сума вкладу 40000,00 грн., 24.12.2014 перевод суми депозиту 40000,00 грн. на карту 5168….2243; рахунок [NUMBER] відкритий 09.01.2015, сума вкладу 50000,00 грн., 13.07.2015 гроші повернуті вкладнику; рахунок [NUMBER] відкритий 23.10.2015, сума вкладу 100002,00 грн., гроші повернуті вкладнику 24.04.2016 (після розірвання шлюбу); рахунок [NUMBER] відкритий 09.04.2013, сума 00,00 грн. На ім`я [PERSON] рахунок [NUMBER] - відкритий 28.10.2016, сума вкладу 40000,00 грн., рахунок [NUMBER] відкритий 27.04.2016, сума вкладу 30000,00 грн., 31.10.2016 повернуто вкладнику; рахунок [NUMBER] відкритий 22.04.2015, сума вкладу 02,00 грн., 27.07.2015 поповнено вклад на 50000,00 грн., 01.08.2015 поповнено вклад на 20000,00 грн., 23.10.2015вклад 70002,00 грн.переведений на інший рахунок; рахунок [NUMBER] відкритий 09.01.2015, сума вкладу 50000,00 грн., 13.07.2015 повернуто вкладнику; рахунок [NUMBER] відкритий 08.01.2013, сума вкладу 50000,00 грн., які 09.01.2015 переведено на інший вклад; рахунок [NUMBER] відкритий 03.05.2017, вклад 1500,00 доларів США, рахунок [NUMBER] відкритий 23.10.2015, вклад 70002,00 грн. з рахунку [NUMBER] , вклад 70002,00 грн. та проценти на вклад у сумі 1145,51 грн.булиповернуті вкладнику 24.04.2016 (після розірвання шлюбу); рахунок26352627533753 відкритий 23.01.2015 1,34 грн. 00,00 грн. рахунок [NUMBER] відкритий 23.01.2015 на 15000,00 грн., поповнення здійснювалося до 13.07.2015 до загальної суми 70000,00 грн., 27.07.2015 і 01.08.2015 гроші були переведені на інший депозит (рахунок [NUMBER] ). Таким чином, до спільного майна подружжя належать грошові кошти, які були внесені на депозит в період шлюбу та наявні на момент розірвання шлюбу, а саме, вклад у сумі 100002,00 грн., який був розміщений на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868725901 на ім`я [PERSON] , та вклад з процентами у загальному розмірі 71147,51 грн., які зберігалися на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868774701 на ім`я [PERSON] , які підлягають поділу в порядку ст. 70 СК України. Оскільки підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами, що [PERSON] і [PERSON] зняли вказані грошові кошти з рахунків і розпорядились ними на власний розсуд, тому в порядку поділу майна подружжя Ѕ частина вказаних вкладів підлягає стягненню на користь іншого з подружжя. Вимоги позову [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю вкладу у розмірі 30000,00 грн. і процентів у сумі 347,75 грн., розміщених на депозитному рахунку [PERSON] [NUMBER] , відкритому 27.04.2016, та вкладу у розмірі 60000,00 грн. і 03,97 грн. відсотків, розміщених на депозитному рахунку [PERSON] [NUMBER] , відкритому 28.10.2016, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані вклади були розміщені після розірвання шлюбу і доказів того, що розміщені кошти є спільним майном подружжя суду не надано. Таким чином, суд вважає доведеним, що об`єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] є автомобільЗАЗ 1103 Славута, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності зареєстрований за [PERSON] , грошові кошти у розмірі 100002,00 грн., які зберігалися на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868725901 на ім`я [PERSON] , та грошові кошти у розмірі 71147,51 грн., які зберігалися на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868774701 на ім`я [PERSON] , в порядку поділу яких належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію Ѕ частини грошових коштів, які зберігалися на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868725901 на ім`я [PERSON] , у розмірі 50001,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію Ѕ частини грошових коштів, які зберігалися на депозитному рахунку [NUMBER] , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0070868774701 на ім`я [PERSON] , у розмірі 35573,75 грн. Також підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] грошова компенсація вартості Ѕ частини автомобіля ЗАЗ 1103 Славута, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 15052,50 грн. Вартість Ѕ частини спільного майна подружжя, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , становить 50626,25 грн. (35573,75 грн. + 15052,50 грн. = 50626,25 грн.). Вартість Ѕ частини спільного майна подружжя, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 50001,00 грн. Таким чином, в результаті взаємозаліку підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] грошова компенсація вартості Ѕ частини спільного майна подружжя у сумі 625,25 грн. (50626,25 грн. - 50001,00 грн. = 625,25 грн.). В іншій частині первісного та зустрічного позову слід відмовити з вищенаведених підстав.

Outcome: partial