Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, Служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про виключення з актового записів про народження дитини відомостей про батька, в обґрунтування якого зазначає, приблизно з березня місяця він проживав разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] вже була вагітна, а [INFO] вона народила дитину хлопчика, батьком якого відповідно до ч.1 ст.135 СК України(зі слів матері) був записаний він - [PERSON] . Однак в період спільного проживання між ними постійно виникали сварки з різних приводів і тому у вересні 2010 року він вирішив виїхати до м. Києва, однак надійшла пропозиція про працевлаштування в м. Херсоні, тому він залишився і працював та ще деякий час продовжив проживати з відповідачем. Оскільки сімейні стосунки між ними не складалися з 2011 року вони перестали проживати разом і відповідач згодом сповістила його що дитина не його і тому пропонувала йому відмовитися від дитини. З огляду на викладене, він звернувся до суду та просить суд виключити його з актового запису про народження №322 [PERSON] , [INFO] , вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 17.08.2010 року відомості про батька [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2019 року прийнято даний позов до провадження . Представник позивач в судове засідання надав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі та участі позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала проти задоволення . Третя особа: орган опіки та піклування в судове засідання не з`явилися. Надали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник РАЦС ГТУЮ в Херсонській області в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суд не сповістив. Суд зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового розгляду справи, та наявність їх заяв про розгляд справи без їх участі, вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з березня 2010 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народився [PERSON] 16.07.2010 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, було складено актовий запис №322, батьком вказано позивача по справі [PERSON] на підставі ч.1 ст.135 СК України (зі слів матері). З липня 2011 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Сторони проживали окремо та не вели спільного господарства. Відповідно до Акту обстеження проживання від 06.06.2018 року встановлено, що неповнолітній проживає разом з матір`ю та бабусею [PERSON] ,1949 р.н. за адресою: [ADDRESS] , де у дитини створені всі необхідні умови для проживання та розвитку. Позивач зазначає, що він не є батьком маллітнього [PERSON] ,2010 р.н., про що підтвердила відповідач по справі, визнавши позовні вимоги у повному обсязі, що вбачається із заяви відповідача . Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно статей 122, 124, 126 і127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, які містяться, в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. [PERSON] , визнала позов в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що нею було складено письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Крім цього, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову, не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає таке визнання відповідачем позову. Враховуючи викладене вище, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі . На підставі викладеного, ст. ст. 7, 122, 125, 128, 130, 134-135 СК України,

Outcome: approved