Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності своїм майном, посилаючись на те, що 30.08.2012 року за результатами проведених ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» прилюдних торгів ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» було придбано квартиру, що заходиться за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира належала на праві приватної власності [PERSON] та була реалізована на прилюдних торгах внаслідок невиконання останнім кредитного зобов'язання перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 21.01.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за позивачем було зареєстровано право власності на придбане нерухоме майно. При цьому, за твердженням позивача, на придбаній житловій площі до цього часу знаходяться речі попереднього власника - [PERSON], крім того вказана особа чинить перешкоди у здійсненні права власності шляхом відмови у звільненні квартири. З метою захисту своїх порушених прав ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» направив на адресу відповідача вимогу про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, однак остання ігнорується відповідачем. На підставі вказаного, ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування нерухомим майном - трикімнатною квартирою [ADDRESS] та виселити [PERSON] з квартири, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач до судового засідання в черговий раз не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що містяться відповідні докази в матеріалах справи. Представник третьої особи до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлений про судовий розгляд у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача встановив наступне. За результатами проведених ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» прилюдних торгів ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» було придбано квартиру, що заходиться за адресою [ADDRESS]. У відповідності до свідоцтва посвідченого 21.01.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» належить на праві власності квартира [ADDRESS], що раніше належала [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» на вказану квартиру зареєстровано 13.05.2014 року. За правилами ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Стаття 99 ЖК України, на яку посилається в позовній заяві ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» як підставу для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування нерухомим майном - квартирою [ADDRESS] системно входить до Глави 2 ЖК України і регулює порядок виселення піднаймачів і тимчасових жильців у разі припинення договору найму жилого приміщення. З огляду на правовий режим належної ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» квартири [ADDRESS], положення ст. 99 ЖК України спірні правовівдносини не регулюють. Книга третя «Право власності», Розділ І «Право власності» ЦК України чітко визначає поняття, зміст, набуття та припинення права власності. Таким чином, ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» з моменту реєстрації права власності є одноосібним власником квартири [ADDRESS] із усіма відповідними правами, а [PERSON], як попередній власник втратив своє право володіння, користування та розпорядження квартирою. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, враховуючи, що правовою підставою до задоволення вимог ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» зазначено ст. 99 ЖК України - яка спірні відносини не регулює, при цьому позивачем ставиться питання про визнання попереднього власника таким, що втратив право користування нерухомим майном, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач вказує, що на придбаній житловій площі до цього часу знаходяться речі попереднього власника - [PERSON], крім того вказана особа чинить перешкоди у здійсненні права власності шляхом відмови у звільненні квартири. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтувантися на припущеннях. При цьому, з актів від 18.02.2014 року, 14.05.2014 року, 10.09.2014 року, які містяться в матеріалах справи вбачається, що в результаті здійснення виїзду за адресою: [ADDRESS] не було достовірно встановлено хто проживає в квартирі, а висновки про проживання у помешканні колишнього власника ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки жодного разу двері в квартирі ніхто не відчинив. Таким чином, в судовому засіданні не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що [PERSON] на даний час дійсно проживає в квартирі [ADDRESS], самоправно займає житлову площу та порушує права позивача. З огляду на вказане суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed