overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

у червні 2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.2014року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 643 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує лише формально, з 06.10.2014року проживають окремо та не підтримують шлюбні стосунки, тому примирення та подальше збереження сім'ї не бажає. У судове засіданні позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.08.2014року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 643 (а.с.8). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків з 06.10.2014року, примирення між подружжям неможливе, оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

у червні 2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 березня 1970 року Печерським Бюро записів громадського стану м. Києва за актовим записом № 198 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Зазначив, що вже багато років, як у нього та відповідачки сімейне життя не склалось, не об'єднують жодні почуття та інтереси. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Тому позивач вважає, що в подальшому підтримувати з відповідачкою сімейні відносини сенсу немає. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв про розгляд справи за відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 березня 1970 року Печерським Бюро записів громадського стану м. Києва за актовим записом № 198 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

у червні 2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] 27 липня 1980 року Шапіївською сільською Радою Сквирського району Київської області, актовий запис № 6 зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Зазначив, що шлюб з відповідачкою розривають з тієї причини, що не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Фактичні сімейні відносини припинені з січня 2015 року. З цього часу спільне сімейне життя припинилось і позивач з відповідачкою проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. На примирення позивач не згоден. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Шлюб носить лише формальний характер,сім'я фактично розпалась. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов визнає та не заперечую проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 1980 року Шапіївською сільською Радою Сквирського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з січня 2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 15.07.1988 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 3205 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. Позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.07.1988 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 3205. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що сімейні відносини між сторонами припинені десять років тому, а саме: з квітня 2005 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків та мешкає за окремими адресами. Протягом цього часу примирення сторони не досягли і на теперішній час така можливість втрачена. Відповідач проти позову заперечувала, вважала примирення можливим. Підтвердила суду ті обставини, що сторони не мешкають разом близько десяти років протягом яких вона ([PERSON]О.) неодноразово намагалася примиритися з позивачем, проте останній проти такого заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 30 січня 1981 року. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені у квітні 2005 року та до теперішнього часу не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначав, що 05 липня 2013 року [PERSON] було акцептовано публічну пропозицію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети № 007-074059/13-00938-вкл-к., відповідно до якої відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 9562,50 грн. на строк 12 місяців. Відповідно до заяви-анкети відповідач був повідомлений про умови кредитування, а саме: розмір відсоткової ставки за користування кредитними ресурсами 0,1% річних при безготівковому розрахунку в торгово- сервісній мережі до 60 днів (пільговий період) та 60% річних після пільгового періоду, а також з інших операцій та за несанкціонований овердрафт; про розмір комісії за одержання готівки у мережі АТ «Фінанси та Кредит» - 4% від суми +15 грн.; погашення заборгованості по кредиту та процентах - до 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першим розрахунком процентів, в сумі не меншій ніж мінімальний обов'язків платіж, який становить не менше 5% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. шляхом поповнення карткового рахунку через касу Банку чи термінали або безготівковим зарахуванням; за порушення строків сплати заборгованості передбачено штраф 10% від суми отриманих коштів. Банк виконав свої зобов'язання за заявою-анкетою в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредитну картку Visa Cardholder з встановленням кредитного ліміту 9562,50 грн. У свою чергу відповідач скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує і станом на 03.02.2015 року сума заборгованості за кредитним договором складає 15862,00 грн., з яких 9982,91 грн. - заборгованість по кредиту, 5879,09 грн. - заборгованість по відсоткам. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з вимогою щодо стягнення нарахованої суми заборгованості з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву від 14.09.2015 року, в якій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення потового відправлення, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку уточнив після отримання ухвали про залишення позову без руху, в обґрунтування якого зазначав, що 06 листопада 2012 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір №015-Z/016475 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue. Банк свої зобовязання за договором виконав: на імя позичальника було відкрито картковий рахунок №26251192671980001 та видано відповідну платіжну картку №4476071681068001.Позичальник підписанням договору підтвердила та гарантувала відповідальність за несвоєчасне чи неналежне виконання умов договору, повну відповідальність за операції з платіжною карткою, визначених у п.п.5.1.1., 5.1.2 та безумовну відповідність за виникнення несанкціонованого овердрафту, визначену п.5.1.3,5.1.4. 06.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №007-032883/12-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту ( далі кредитний договір), відповідно до якого Банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Electron Instant Issue №4476071681068001 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 4761,54 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 60% річних, а позичальник зобовязалася повернути отримані кредитні ресурси в строк до 07.11.2015 року та сплатити проценти у розмірі та строки, передбачені договором. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідно до п.п. 3.2, 4.3, 4.4 кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення (п.6.1 договору). Відповідач користалася кредитними коштами, але не виконує свої зобовязання в частині повернення кредиту та сплати процентів. Станом на 28.01.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 10109,69 грн., з яких: 7888,93 заборгованість по кредиту, 2734,43 прострочена заборгованість по кредиту, 3823,98 грн. нараховані відсотки, 2228,76 грн. пеня за порушення сплати кредиту, яку позивач просив стягнути з відповідача на підставі вимог законодавства та положень кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву від 25.09.2015 року, в якій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи повідомлялася за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 16 335 грн. 31 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2012 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримала кредитну картку «Універсальна». 11.12.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Голд», відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 7500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 25.03.2015 року виникла заборгованість в розмірі 16 335 грн. 31 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7071 грн. 55 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6859 грн. 70 коп., заборгованість за пенею та комісією - 1150 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 754 грн. 06 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 16 335 грн. 31 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 6 060,79 грн. за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.08 року між сторонами укладено кредитний договір № 033/705220-КV, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3 432 грн. із сплатою 24 % річних строком до 13.08.13 року. Відповідач належним чином не виконує умови вказаного кредитного договору у частині погашення кредиту та сплати відсотків. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши надані докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.08 року між сторонами укладено кредитний договір № 033/705220-КV, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3 432 грн. із сплатою 24 % річних строком до 13.08.13 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, суму кредиту надав відповідачу. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов′язання за кредитним договором. Станом на 26.02.15 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 6 060,79 грн. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved