Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У червні 2018 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов позов ПАТ «Запоріжгаз» (надалі - позивач) до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення вартості необлікованого природного газу у розмірі 165938,99 грн. Позов обґрунтований тим, що з січня 2016 року між сторонами склалися відносини договору розподілу природного газу в порядку та на умовах, передбачених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494 (надалі - Кодекс ГРМ), та Типовим договору розподілу природного газу. Укладення вказаного договору між сторонами відбулося шляхом направлення позивачем відповідачу Заяви-приєднання до договору розподілу природного газу з відповідними персоніфікованими даними відповідача (персональний ЕІС-код № 56ХМ14Е28194832А, комерційний вузол обліку газу за місцем проживання відповідача за адресою [ADDRESS] , на базі лічильника газу типу 4МКМ G4, заводський номер 8915685 , кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою), до якої відповідач приєднався шляхом оплати протягом 2016-2018 років фактично спожитого природного газу на підставі наданих йому рахунків на оплату послуг газопостачання. Приєднанням до вказаного договору відповідач зобов`язався дотримуватись й вимог щодо недопущення несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи. Незважаючи на це, 22.02.2018 року під час перевірки стану підвідного газопроводу за місцем проживання відповідача працівники позивача шляхом візуального обстеження газопроводів на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних газових мереж виявили наявність несанкціонованого ввареного обвідного газопроводу. За цим фактом був складений Акт про порушення № 18 від 22.02.2018 року, який в подальшому Рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення був повністю задоволений, на підставі чого відповідно до приписів Розділу ХІ Кодексу ГРМ був складений акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 165938,99 грн. Рахунок на оплату цієї суми був отриманий відповідачем 03.04.2018 року, однак відповідач заборгованість в добровільному порядку не погасив, у зв`язку з чим позивачем звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 11.07.2018 року було відкрито провадження у справі, а розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. В порядку виконання завдань підготовчого провадження у цій справі судом були виконані ряд процесуальних дій, передбачених ч. 2 ст. 197 ЦПК України, а саме: від учасників справи отримано письмові заяви по суті справи з доданням письмових доказів на їх обґрунтування, вирішені заявлені учасниками справи заяви та клопотання з процесуальних питань, в тому числі про витребування доказів. Так, 14.08.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, підписаний представником відповідача адвокатом Опанасенко Л.В., про повне невизнання позовних вимог з посиланням на безпідставність нарахування заборгованості та відсутність доказів в обґрунтування вимог позивача. Зокрема, за ствердженням представника відповідача, недоведеним є факт укладення між сторонами договору розподілу природного газу з огляду на відсутність підпису відповідача на відповідній заяві-приєднанні, розрахунок заборгованості є неправильним з огляду на неточні дані щодо кількості газових приладів у будинку відповідача, при цьому позивач не дотримувався обов`язку здійснювати контрольне зняття показників лічильника газу не рідше ніж один раз у 6 місяців, а при попередній перевірці вентиляційних виходів 15.02.2017 року жодних порушень з боку відповідача виявлено не було, і тому період розрахунку заборгованості слід обчислювати лише з 16.02.2017 року. Крім того, необґрунтованим, на думку представника відповідача, є включення газового котла в розрахунок заборгованості за неопалювальний період, оскільки цей прилад не використовувався і й не міг бути використаний в цей період за непотрібністю. Тому, на думку представника позивача, максимальна сума заборгованості може складати лише 96089,43 грн., яка також підлягає доказуванню позивачем. 04.09.2018 року до суду надійшла письмова відповідь позивача на відзив представника позивача, в якій висловлені заперечення проти викладених у відзиві доводів. Зокрема, позивач вказував на те, що доводи сторони відповідача на відсутність укладеного між сторонами договору спростовується положеннями ст. 633,634,641,642 Цивільного кодексу України та п. п. 1, 2 глави 1, п. п. 1, 3, 4, 7 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, за змістом яких договір розподілу природного газу є публічним договором приєднання, який може бути укладений в один із двох способів, - або шляхом підписання споживачем та повернення постачальнику заяви-приєднання до договору, або шляхом документально підтвердженого споживання природного газу та оплати споживачем рахунку оператора ГРМ. Відповідач обрав другий спосіб, сплачуючи рахунку на оплату наданих послуг з газопостачання, починаючи з 27.01.2016 року. Щодо періоду, за який була донарахована вартість необлікованого природного газу, - з 01.10.2016 року по 21.02.2018 року, тобто з дня останнього контрольного зняття показників лічильника газу до дня виявлення порушення, позивач зазначив, що діяв відповідно до п. 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, яким це прямо передбачено. Крім того, позивач виходив з того, що несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи було вчинене відповідачем шляхом прихованих заходів, а саме шляхом вварення несанкціонованого газопроводу в газову магістраль до комерційного вузлу обліку, який проходив в стійці (опорі) повітряної газової магістралі, а потім під землею через стіну будинку - до його внутрішніх приміщень. Інші доводи відповідача позивач також вважав недоречними, оскільки за умови вчинення споживачем порушення, виявленого у відповідача, Кодекс ГРМ передбачає проведення розрахунку заборгованості за встановленими граничними об`ємами споживання природного газу населенням та без урахування сум, сплачених споживачем у відповідний період за фактично спожитий газ. 25.10.2018 року до суду надійшли письмові заперечення представника відповідача на відповідь позивача на відзив, суть яких зводиться до того, що відповідач не заперечує самого факту несанкціонованого втручання у роботу газорозподільної системи шляхом встановлення несанкціонованого газопроводу та підключення до нього необлікованого газового котла. Водночас здійснений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам ГРМ, оскільки, з огляду на приписи п. 11 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом період порушення, за винятком несанкціонованого відбору газу поза охопленням комерційного вузлу обліку. З огляду на те, що несанкціонований відбір газу здійснювався відповідачем лише через газовий котел, підключений поза лічильником газу, із суми заборгованості має бути виключена сума у розмірі 4191,22 грн., яку відповідач сплатив протягом періоду порушення на підставі наданих йому рахунків. Крім того, представник відповідача повторно висловила доводи щодо того, що з розрахунку заборгованості мають бути виключені суми, нараховані за неопалювальний період, оскільки жоден абонент в теплу пору року не включає газові котли для обігріву оселі, а для відповідача цей підтверджується й Динамікою фактичного споживання відповідачем природного газу в залежності від температури повітря протягом 2017 року. Також в ході підготовчого провадження за клопотанням сторони відповідача сторонам надавався час для вирішення питання щодо мирової угоди на запропонованим відповідачем умовах, а саме шляхом зменшення суми заборгованості до 89716,36 грн., виходячи з меншої опалювальної площі будинку відповідача (73,6 кв. м, а не 114,2 кв. м), а також з виключенням з розрахунку неопалювального періоду з травня по вересень 2017 року та сум, сплачених відповідачем за газ, спожитий при використанні газової плити. Однак сторони мирову угоду не уклали. Ухвалою від 18.03.2019 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду. Під час судового розгляду представник позивача Швайковський А.А. позовні вимоги підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник, адвокат Опанасенко Л.В., позов визнали частково, пославшись на факти та норми права, викладені в раніше поданих письмових заявах по суті спору, а також додатково наголошували, що при розрахунку заборгованості слід брати до увагу розмір опалювальної площі на рівні 74,0 кв.м, яка зазначена у договорі купівлі-продажу, за яким відповідач придбав будинок, а не 114,2 кв. м, з якої виходив позивач. Викладення обставин, встановлених судом, та доказів на їх підтвердження. Відповідач [PERSON] проживає у житловому будинку за [ADDRESS] , який належить на праві спільної власності в рівних частках йому та [PERSON] (матері відповідача) на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 17.04.2007 року нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В. (реєстр. № 1143). У січні 2016 року позивач ПАТ «Запоріжгаз» надіслав відповідачу Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) з пропозицією підписати вказану заяву та у такий спосіб приєднатись до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, з відповідними персоніфікованими даними споживача: персональний ЕІС-код № 56ХМ14Е28194832А, комерційний вузол обліку газу за місцем проживання відповідача за адресою [ADDRESS] , на базі лічильника газу типу 4МКМ G4, заводський номер 8915685, кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою -2 (дві) особи, опалювальна площа - 114,2 кв. м, перелік газових приладів - плита газова, величина приєднаної потужності об`єкту - 6,18 куб. м на годину. Відповідач вказану Заяву-приєднання власноручно не підписав і позивачу не повернув. Водночас, одержавши вказану Заяву приєднання, відповідач протягом січня 2016 року - березня 2018 року регулярно оплачував надані йому рахунки на оплату фактично наданих послуг з газопостачання, будь-яких заяв чи інших дій, які б свідчили про його небажання отримувати зазначені послуги, - не вчиняв. 22.02.2018 року працівниками Оріхівського управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Запоріжгаз» старшим майстром АДС Бутенко Ю.В. та слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування Костенко Р.М. провели перевірку стану підвідного газопроводу за місцем проживання відповідача шляхом візуального обстеження газопроводів на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних газових мереж. Під час цієї перевірки була виявлена наявність несанкціонованого газопроводу, проведеного прихованим методом. За цим фактом був складений Акт про порушення № 18 від 22.02.2018 року, у додатку до якого викладено, що споживач [PERSON] на газопроводі - вводі перед лічильником № 8915683 зробив несанкціоновану врізку до газового котлу, та через вентиляційний отвір завів прихований газопровід в будинок, де був встановлений шаровий кран та гумово-тканий рукав, за допомогою якого абонент використовував газ в обхід вузла обліку. У зв`язку з цим фактом 22.02.2018 року за участю відповідача також був складений Акт про припинення та відключення газопостачання у будинку відповідача через несанкціонований відбір природного газу, а на газовому вводі до будинку була встановлена інвентарна заглушка, яка була опломбована пломбою № С29754417, про що також був складений відповідний акт за участю відповідача. Рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 02.03.2018 року (протокол № 473) Акт про порушення № 18 від 22.02.2018 року був повністю задоволений. 21.03.2018 року фахівцем позивача був складений Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, за яким відповідно до вимог п. 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, з приводу виявленого порушення у виді несанкціонованого газопроводу, проведеного шляхом прихованих заходів, був проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 165938,99 грн. 23.03.2018 року позивач надіслав відповідач рахунок на оплату зазначеної суми заборгованості з вимогою її погашення протягом 10 з дати отримання повідомлення. 03.04.2018 року відповідач отримав рахунок на оплату заборгованості у розмірі 165938,99 грн., однак її не оплатив. Всі наведені вище обставини в ході судового розгляду учасниками справи не заперечувались, а також підтверджуються сукупністю наданих позивачем письмових доказів: копіями заяви-приєднання, акту про порушення № 18 від 22.02.2018 року з додатками, Акту про припинення та відключення газопостачання від 22.02.2018 року, Акту про встановлення охоронної пломби від 22.02.2018 року, Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 02.03.2018 року № 473, Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 21.03.2018 року, рахунку на оплату від 21.03.2018 року, супровідного листа від 23.03.2018 року, повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.04.2018 року. Норми права, що підлягають застосуванню. Порядок та підстави забезпечення населення природним газом врегульований законами України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (надалі - Типовий договір). Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс ГРМ. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом. Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору. Водночас відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п. 1.1 Типового договору він є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Пунктом 2.1 Типового договору передбачено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Відповідно до п. 3.2 Типового договору Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Відповідно до п. 5.2 Типового договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Відповідно до пп. 5 п. 7.4 Типового договору споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Згідно п. 8.1 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Підпунктом 4 пункту 9.1 Типового договору передбачене право оператора ГРМ припинити або обмежити розподіл природного газу споживачу у випадку несанкціонованого відбору природного газу, в порядку, передбаченому Кодексом ГРМ. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу. Пунктом 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Абзацами першим та другим пункту 1 глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід здійснений шляхом прихованих заходів або несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (несанкціонованим споживачем) права власності чи користування на його об`єкт (приміщення), але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення. Приписами глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено порядок та підстави складання акта про порушення, виявленого у споживача. Акт про порушення повинна розглядати комісія з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність. Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ також установлено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. Акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення, носієм доказової інформації про виявлені представниками Оператора ГРМ порушення побутовими споживачами вимог законодавства. На підставі акта про порушення приймається відповідне рішення комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ , що і є підставою для настання відповідних наслідків - нарахування фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання природного газу населенням. При цьому, як випливає із змісту підпунктів 1, 3 та 4 пункту 12 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, при складанні акту-розрахунку враховується те, що вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення (виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку); при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються. Мотиви та висновки суду при вирішенні цієї справи. Виходячи з наведених вище положень п. п. 4, 7 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, а також підтверджені відповідачем факти оплати ним фактично спожитого газу після січня 2016 року, суд приходить до висновку, що станом на час виникнення спірних відносин між сторонами склалися договірні відносини розподілу природного газу на умовах, визначених Типовим договором та Кодексом ГРМ. Відповідні заперечення відповідача та його представника суд відхиляє як юридично необґрунтовані й такі, що суперечать прямим нормам Кодексу ГРМ. Відповідач також не оспорював того факту, що ним в обхід лічильника газу був встановлений несанкціонований газопровід, до якого був підключений опалювальний газовий котел. Відтак, факт вчинення відповідачем порушення, передбаченого підпунктом 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, суд вважає доведеним. Відповідач також не оспорював правомірність дій позивача, пов`язаних із складанням Акту про порушення № 18 від 22.02.2018 року, Акту про припинення та відключення газопостачання від 22.02.2018 року, Акту про встановлення охоронної пломби від 22.02.2018 року, а також з ухваленням Рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» про задоволення Акту № 18 від 22.02.2018 року (протокол засідання від 02.03.2018 року № 473), заперечуючи лише правильність розрахунку позивачем обсягу та вартості необлікованого (донарахованого) газу. Отже, фактично спір у цій справі зводиться до правильності визначення вартості донарахованого (необлікованого) природного газу, яка має бути сплачена відповідачем у зв`язку із вчиненням ним вказаного вище порушення. За змістом абзаців 1 та 2 пункту 1 глави 3, пункту 11 глави 5 Розділу ХІ Кодексу України та Додатку № 15 до нього, вихідними даними для розрахунку донарахованого (необлікованого) природного газу у разі виявлення несанкціонованого газопроводу є: 1)граничні об`єми споживання природного газу населенням, затверджені у Додатку № 15 до Кодексу ГРМ з розрахунку на 1 людино-місяць та (або) 1 кв. м опалювальної площі; 2)кількість газових приладів і пристроїв споживача; 3)кількість осіб, що користуються відповідним приміщенням; 4)опалювальна площа відповідного приміщення; 5)ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 6)період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення, а у разі встановлення несанкціонованого газопроводу із застосуванням прихованих заходів - не більше 2 років з урахуванням строку усунення порушення. Як свідчить наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості, при її обчисленні позивач виходив з наявності у відповідача двох газових приладів (плити та котла), двох зареєстрованих у відповідача осіб, опалювальної площі на рівні 114,2 кв. м., а також цін на закупівлі природного газу протягом періоду необлікованого природного газу відповідно до актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними газопроводами, копії яких позивачем надано матеріалів справи. Крім того, ця заборгованість нарахована починаючи з 01.10.2016 року по 21.02.2018 року з посиланням на те, що несанкціонований газопровід був встановлений відповідачем саме із використанням прихованих заходів. Відповідно до пункту 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРМ під прихованими заходами розуміються несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ. Однак позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що несанкціонований газопровід був виявлений у відповідача з використанням спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ. Навпаки, у тексті позовної заяви стверджується, що порушення було виявлене шляхом візуального огляду підвідного газопроводу за місцем проживання відповідача. Достатність такого візуального огляду для виявлення вказаного газопроводу підтверджується також і тим, що працівники позивача зробили фотографії на місці порушення без вжиття будь-яких додаткових знарядь чи засобів. Суд виходить з того, що проста, нічим не підтверджена вказівка в Акті про порушення № 18 від 22.02.2018 року на проведення газопроводу прихованим методом не відповідає викладеним вище ознакам прихованих заходів і не може бути достатньою підставою для висновку про таке порушення. Також суд зауважує, що позивач не надав доказів виконання ним обов`язку перевірки показань лічильника газу (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) у відповідача не рідше ніж один раз на шість місяців, тоді як належне виконання цього обов`язку забезпечило б своєчасне виявлення порушень з боку відповідача й запобігло б тривалому несанкціонованому відбору газу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що період, за який відповідачу має бути нарахована заборгованість з оплати необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу, не повинен перевищувати шести місяців, що передували дню виявлення несанкціонованого газопроводу, а зроблені позивачем нарахування поза цими межами є безпідставними. Виходячи з інших вихідних даних, використаних позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості, така заборгованість за період з 22.08.2017 року по 21.02.2018 року становить 71056,09 грн., в тому числі 1119,90 грн. за 9 днів серпня 2017 року, 4211,83 грн. за вересень 2017 року, 8660,05 грн. за жовтень 2017 року, 13995,14 грн. за листопад 2017 року, 14737,89 грн. за грудень 2017 року, 156293,99 грн. за січень 2018 року, 12702,19 грн. за 21 день лютого 2018 року. При цьому суд відхиляє доводи представника позивача, наведені в заперечення проти розрахунку заборгованості, який надав позивач,

Outcome: partial