Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , і просить: - виділити йому в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому частину нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частки будівлі, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м; - визнати за ним право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м; - припинити його право спільної власності на 1/2 частину нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що йому належить 1/2 частина нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті батька [PERSON] . Інша 1/2 частина вказаного приміщення належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які успадкували її після смерті їх батька та чоловіка [PERSON] . Зазначена будівля складається із бару та магазину. З часу введення будівлі в експлуатацію за усною домовленістю між [PERSON] та [PERSON] було визначено порядок користування цією будівлею, а саме, у користуванні його батька [PERSON] перебував бар з допоміжними приміщеннями, а у користуванні [PERSON] знаходився магазин з допоміжними приміщеннями. Зазначений порядок користування будівлею фактично залишився до цього часу, оскільки частки кожного із співвласників є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, мають самостійні входи та комунікації. Вказує, що частка будівлі, яка перебуває у його користуванні, та використовується як бар, складається із приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частки будівлі, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м. Приміщення магазину, яким фактично користуються відповідачі, складається із приміщень загальною площею 156,3 кв.м, що становить 55/100 частини будівлі. Оскільки приміщення магазину та бару є окремими об`єктами, відокремлені стіною, мають окремі виходи та комунікацію і можуть бути виділені та функціонувати як окремі об`єкти нерухомого майна, тому просить виділити йому приміщення бару в окремий об`єкт нерухомого майна та визнати за ним право власності на виділене приміщення, припинивши право спільної часткової власності на спірне нежитлове приміщення. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2019 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на період проведення якого провадження у справі було зупинено. В подальшому ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року провадження у справі було відновлено. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року провадження у даній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників відповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому ухвалою суду від 18 березня 2021 року провадження у справі було відновлено. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року до участі у справі залучено правонаступників [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє її опікун [PERSON] . В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позов підтримує просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Киричук С.В. в судове зсідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідачки, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що нежитлове приміщення магазину з баром, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить сторонам на праві спільної часткової власності. Зокрема, [PERSON] є власником 1/2 частини цього приміщення, співвласниками іншої 1/2 частини приміщення є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 березня 2013 року, згідно якого [PERSON] є власником 1/2 частини нежитлового приміщення магазину з баром, розташованого за адресою: [ADDRESS] , рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2020 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] є власниками по 7/48 частин зазначеного приміщення кожен, матеріалами спадкової справи №513/2020, заведеної 26 листопада 2020 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Правовий режим спільної часткової власності регулюється главою 26 ЦК України. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України). Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до положень ст.ст.183, 358, 364 ЦК України виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Вищезазначені норми цивільного законодавства гарантують кожному із співвласників право на виділення в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності, після здійснення якого, право спільної часткової власності для одного із співвласників припиняється і який набуває право особистої приватної власності на майно, що було утворене в результаті його виділу, і проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до роз`ясень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Для визначення можливості виділення позивачу в натурі зі спільної часткової власності належну йому частину нежитлового приміщення магазину з баром, розташованого за адресою: [ADDRESS] , судом за клопотанням позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Скоцу В.С. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №0122/20 від 10 вересня 2020 року виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частину будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка складається із приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частини від усього об`єкта, та складається із приміщень: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м., є технічно можливим. Враховуючи наявність згоди сторін щодо виділення [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частини вищезазначеного приміщення магазину з баром, а також враховуючи, що саме такий варіант виділу відповідає фактичному порядку користування приміщеннями, який склався між співвласниками, не передбачає будь-яких переобладнань, а також, що при такому виділі будуть відсутні приміщення спільного користування, суд дійшов висновку про виділення [PERSON] в натурі із спільної часткової власності належну йому 1/2 частину нежитлового приміщення магазину з баром, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частини від усього об`єкта, та складається із приміщень: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м. В зв`язку із виділенням [PERSON] в натурі із спільної часткової власності належні йому 1/2 частину нежилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , його право спільної часткової власності на 1/2 частину зазначеного нежилого приміщення на підставі ч.3 ст.364 ЦК України слід припинити, а також слід визнати за ним право власності в цілому на виділену у натурі частину зазначеного нежилого приміщення, як окремий об`єкт нерухомого майна. В результаті такого виділу мав місце відступ від ідеальних часток співвласників, зокрема, частка приміщень, виділених [PERSON] становить 45/100 частини від усього об`єкта, що є меншим його ідеальної частки, яка становила 1/2. Разом з тим, позивач [PERSON] не ставить перед судом вимоги щодо стягнення з відповідачів грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , тому суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог та вирішувати вказане питання. З огляду на викладене,

Outcome: approved