Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що вона є власником домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . У домоволодінні зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , проте починаючи з 2006 року [PERSON] та з 2017 року [PERSON] виїхали з господарства та проживають за межами країни, однак з обліку реєстрації її домоволодіння не знялися та в добровільному порядку не бажають робити цього. Вказана обставина створює їй перешкоду у вільному розпорядженні своєю власністю, тому просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. [INFO] позивач [PERSON] померла. З витребуваної судом спадкової справи, яку було відкрито після смерті [PERSON] вбачається, що її правонаступником є [PERSON] .. Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року залучено до участі по справі як позивача замість померлої [PERSON] її правонаступника [PERSON] .. Представник за довіреністю позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися без поважних для суду причин. Суд, зі згоди позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідачів та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була власником домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності від 13 травня 1991 року видане виконавчим комітетом Новоселицької міської ради. Після смерті [PERSON] , її майно за заповітом було успадковане [PERSON] , який позов підтримав. Відповідачі зареєстровані в даному домоволодінні, однак починаючи з 2006 року [PERSON] та з 2017 року [PERSON] виїхали з господарства та не проживають у вказаному домоволодінні, що підтверджується наявними у справі актами опитування сусідів від 21 травня 2019 року затвердженими паспортистом КП «Новоселицька міська тепломережа» [PERSON] .. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Об`єктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України). За змістом ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником житлового будинку, квартири не позбавляє його права користування житловим приміщенням. В той же час, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання. Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідачі більше одного року без поважних причин не користуються житлом позивача, оскільки фактично постійно проживають у іншому місці, суд вважає, що відповідачі порушують право правонаступника позивача [PERSON] вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачі повинні бути визнаними такими, що втратили право користування житловим будинком позивача. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

Outcome: approved