Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

у червні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом та просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.02.2011 року у розмірі 16541,91 грн., яка утворилася станом на 09.05.2016 року. Позов позивачем мотивований тим, що 11.02.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 7000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з тим, що кредитні зобовязання відповідач належним чином не виконала, станом на 09.05.2016 року, утворилася заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 16541,91грн., яка складається з наступного: -6992, 23 грн. заборгованість за кредитом; -2176, 55 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; -5276, 32 грн. заборгованість за пенею та комісією; -950 грн. - штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500, 00 грн. штраф (фіксована частина); -763, 90 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що грошові кошти у розмірі 6992,33 грн. було протиправно знято невідомими особами із рахунку [PERSON], внаслідок чого остання 12.06.2015 року зверталася на гарячу лінію служби безпеки ПАТ «Приватбанк» із відповідною заявою та проханням блокування картки. Оскільки [PERSON] не отримувала вказані вище кошти із банку, то не повинна відповідати за даними борговими зобовязаннями. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 11.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, що складається з Заяви клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та [PERSON], за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 7000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.10, 12-45). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 09.05.2016 року заборгованість за даним кредитним договором б/н від 10.02.2011 року складає 16541,91 грн., яка складається з наступного: -6992, 23 грн. заборгованість за кредитом; -2176, 55 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; -5276, 32 грн. заборгованість за пенею та комісією; -950 грн. - штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500, 00 грн. штраф (фіксована частина); -763, 90 грн. штраф (процентна складова). (а.с.6-9). На а.с. 72 наявний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого слідує, що 13.06.2015 року за заявою [PERSON] внесено відомості за ч.1 ст.185 КК України та зазначено, що 12.06.2015 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 30 хв. невідома особа викрала з кредитної картки «Приватбанк» № 5211-5373-2543-1638 грошові кошти в сумі 6993 грн. На запит суду ПАТ «Приватбанк» надав відповідь, згідно якої письмових заяв від 12.06.2015 року про неправомірне зняття коштів з рахунку боржника у банку не зареєстровано. Від 14.08.2015 року зареєстровано звернення [PERSON]О.(а.с.91). Відповідно до заява [PERSON] від 14.08.2015 року, адресованої до ПАТ «Приватбанк», остання просила зупинити на час проведення досудового розслідування нарахування відсотків і штрафів за прострочку основної суми, а саме 6993 грн. (а.с.97). Із наданої виписки за період із 01.01.1999 по 24.04.2017 року (а.с.93-96) вбачається, що 12.03.2015 року із рахунку за основною карткою: 9992****9414676 було здійснено наступні операції : -12.06.2015 року LiqPay. Перевод з карти на карту від 12-06-2015 ID платежа 60079056; -12.06.2015 року списання експрес-платежа по телефону 3700; -12.06.2015 року списання експрес-платежа по телефону 3700; -12.06.2015 року списання експрес-платежа по телефону 3700. (зв.ст. а.с. 93). На а.с. 99 - 103 наявні копії СМС - повідомлень, надані відповідачем, з яких вбачається, що остання 12.06.2015 року у період часу із 09:39 год. по 17:11 год. отримувала СМС повідомлення про блокування її номера телефона. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що внаслідок укладення кредитного договору між сторонами б\\н від 11.02.2011 року, Банк оформив відповідачу кредитну картку та здійснював обслуговування платіжних операцій із використанням платіжної картки. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повертати кредитні кошти відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг». Згідно наданої виписки за період із 01.01.1999 по 24.04.2017 року (а.с.93-96) вбачається, що 12.03.2015 року із рахунку за основною карткою: 9992****9414676 [PERSON] було знято грошові кошти у розмірі 6993 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитним договором б\\н від 11.02.2011 року виникла 12.06.2015 року, а саме з часу зняття грошових коштів у розмірі 6992, 23 грн. 13.06.2015 року [PERSON] звернулася із заявою до правоохоронних органів про зняття із рахунку кредитних коштів у розмірі 6992, 23 грн., за результатами розгляду заяви було внесено до ЄРДР відомості за ч.1 ст.185 КК України. Таким чином, з урахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що 12.06.2015 року відбулося несанкціоноване зняття грошових коштів у розмірі 6992, 23 грн., відповідач [PERSON] звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів. З урахуванням викладеного, оскільки [PERSON] не отримувала грошових коштів у розмірі 6992, 23 грн., а тому зобовязання за умовами кредитного договору не порушувала. З цих підстав, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню із відповідача на його користь не підлягають.

Outcome: dismissed