Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У травні 2019 року позивачки звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог зазначили, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] , який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, 07.06.1995 року за реєстром «І-2231», зареєстрованого у Маріупольському БТІ 20.08.1995 року за № 22560. 12.12.2013 року Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями за законом є діти померлої позивачки [PERSON] та [PERSON] та відповідачка [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь сестри [PERSON] 22.03.2019 року позивачки звернулись до нотконтори із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті матері житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Постановами державного нотаріуса від 22.03.2019 р. позивачкам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на зазначений житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу, оскільки даний документ знаходиться на зберіганні в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, який розташований на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного, просять визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS] , житловою площею 47,0 кв.м., загальною площею 82,8 кв.м., що складається з житлового будинку літ.А-1, сіней літ.а-1, погрібу літ. а/п, прибудови літ. а1-1, ганку літ. а2, ганку літ. а3, прибудови літ. а4, гаражу літ. Б-1, сараю літ. В-1, вбиральні літ. Г-1, навісу літ.Д-1, огорожі №1,2,3, вимощення І, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .\~ Визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частину житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS] , житловою площею 47,0 кв.м., загальною площею 82,8 кв.м., що складається з житлового будинку літ.А-1, сіней літ.а-1, погрібу літ. а/п, прибудови літ. а1-1, ганку літ. а2, ганку літ. а3, прибудови літ. а4, гаражу літ. Б-1, сараю літ. В-1, вбиральні літ. Г-1, навісу літ.Д-1, огорожі №1,2,3, вимощення І, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .\~ Позивачки у судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги у повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 03.03.1966 року Іллічівським р/ЗАГС м.Жданова Донецької області, актовий запис №1275. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.11.1988 року Палацом одруження м.Жданова Донецької області, 30.11.1988 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 4451. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.03.1966 року Іллічівським р/ЗАГС м.Жданова Донецької області, [INFO] народилась відповідачка [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , актовий запис № 1036. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.09.1986 року Ялтинською селищною радою Першотравневого району Донецької області, 09.09.1986 року відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 34. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 0,1.07.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 768. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] , який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, 07.06.1995 року за реєстром «І-2231», зареєстрованого у Маріупольському БТІ 20.08.1995 року за № 22560, що підтверджується реєстраційним посвідченням та інформацією, наданою Маріупольським БТІ від 18.02.2018 року. У встановлений законом строк, позивачки звернулись до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 12.12.2013 року було заведено спадкову справу. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями за законом є діти померлої позивачки [PERSON] та [PERSON] та відповідачка [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь сестри [PERSON] 22.03.2019 року позивачки звернулись до нотконтори із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті матері житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Постановами державного нотаріуса від 22.03.2019 р. позивачкам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на зазначений житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу, оскільки даний документ знаходиться на зберіганні в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, який розташований на тимчасово окупованій території. Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 07.06.1995 року за реєстром № І-2231, зареєстрованого у маріупольському БТІ 20.08.1995 року за № 22560, відсутній. Видати його дублікат не\~ передбачається можливим, у зв`язку із тим, що архівні документи Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за період з 1944 року по 1996 р. були передані на зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву. Отримати дублікат цього документу з архіву неможливо, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м.Донецьку, доступ до яких на теперішній час відсутній, через проведення операції об`єднаних сил в м.Донецьк та тимчасову окупацію вказаного міста. Попри це, суд вважає доведеними іншими письмовими доказами факт того, що єдиними спадкоємцями щодо майна померлої [PERSON] за законом є позивачки, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте мають об`єктивні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав в досудовому порядку. Водночас, суд зауважує, що на державу в цілому та її державні органи покладається обов`язок забезпечити збереження документів, які передані органами нотаріату та державними органами влади на зберігання та від яких залежить виникнення і реалізація майнових прав спадкоємців. Незабезпечення належного зберігання нотаріальних документів в державних архівах і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та як наслідок обмеження громадянам доступу до державних архівних установ не має нівелювати або обмежувати майнові права позивача на їх підтвердження документами, які залишились в архівосховищах в м.Донецьк. Відповідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивачок законними та можливим їх задовольнити, визнавши за ними право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved