Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом вселення. В обґрунтування позову вказує на те, що вона і відповідачі у справі є співвласникамим квартири [ADDRESS]. Вона є власником 2/5 частки квартири, відповідачі по 1/5 частці кожний. За рішенням Бердянського міськрайонного суду від 25.02.2009 року було визначено порядок користування співвласниками цією квартирою. Відповідачам виділено у користування кімнату №7 площею 9,7м2, кімнату №8 площею 11,8 м2 з лоджією 4,4.м2. Їй виділено у користування кімнат №9 площею 18,9м2 з лоджією 4,4м2. В загальному користуванні усіх співвласників залишено передпокій, вбудовану шафу, ванну кімнату, вбиральню, коридор, кухню. 07.12.2014 року позивачка зі своїм чоловіком прийшли до квартири, але потрапити до неї не змогли, оскільки замки у вхідній двері було змінено. Відповідачка [PERSON] у квартиру їх не впустила, вчинила галас, тому їм прийшлося звертатися до міліції. До цього часу позивачка не може потрапити до квартири, ключів від квартири їй не надали. Кімната, яка їй виділена в користування фактично зайнята відповідачами. Посилаючись на ст..ст.321,391 ЦК України, 155 ЖК України просить суд усунути їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення її у квартиру. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав. Суду додатково пояснив, що позивачка є власником 2/5 частки спірної квартири на підставі договору дарування від 22.12.2005р. Проте не має змоги користуватися своєю часткою квартири, оскільки відповідачі її туди не впускають, змінили замки на вхідній двері. Незважаючи на те, що рішенням суду був визначений порядок користування квартирою, відповідачі фактично користуються усією квартирою. Відповідачка [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачка не довела факту належності їй 2/5 частки квартири, оскільки не надала нового витягу з Державного реєстру прав власності. Крім того позивачка ніколи не мала наміру проживати у цій квартирі, вона не оформила окремі особові рахунки на квартиру, не оплачувала житлово-комунальні послуги, не утримує своє майно, не робить ремонту у квартирі. 07.12.2014 року позивачка зі своїм чоловіком дійсно прийшли до квартири, почали стукати в двері, але вона їх не впустила, оскільки чоловік позивачки погрожував їй фізичною розправою. Замок на двері вони не змінювали, а додатково поставили ще один. Ключів від квартири позивачка ніколи не просила у них. В кімнаті, яка була виділена за рішенням суду у користування позивачу, остання ніколи не проживала. Цією кімнатою користується її сімя. У квартирі фактично зареєстровані і проживають вона, її донька [PERSON], син [PERSON] і онук [PERSON] Між ними та позивачкою була домовленість про продаж цієї квартири. Крім того, зауважує на тому, що позивачка вже зверталася до суду з таким позовом у 2014 році і рішенням суду від 04.12.2014р. у задоволенні позову їй було відмовлено. Просить відмовити у задоволенні цього позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених в письмових запереченнях. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 2/5 частки, [PERSON]- 1/5 частка, [PERSON] 1/5 частка, [PERSON] 1/5 частка. Встановлені обставини не заперечуються сторонами у справі. За рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.02.2009 року було визначено порядок користування спірною квартирою. Виділено [PERSON] в рахунок належної їй 1/5 частки, [PERSON] в рахунок належної їй 1/5 частки, [PERSON] в рахунок належної йому 1/5 частки, кімнату №7 площею 9,7 м2, кімнату №8 площею 11,8 м2 з лоджією 4,4 м2. [PERSON] в рахунок належних їй 2/5 частин квартири виділено кімнату №9 площею 18,9 м2 з лоджією 4,4 м2. В загальному користуванні усіх співвласників залишено передпокій №1 площею 8,3 м2, шафу вбудовану №2 площею 0,7 м2, ванну кімнату №3 площею 2,6 м2, вбиральню №4 площею 1,0 м2, коридор №5 площею 3,9 м2, кухню №6 площею 7,4 м2 З пояснень відповідачки [PERSON] вбачається, що позивачка у квартирі не проживає. Порядок користування квартирою хоча і встановлений судом, однак всією квартирою продовжують користуватися тільки відповідачі. 07.12.2014р. позивачка потрапити у квартиру не змогла, на вхідній двері відповідачі встановили додатковий замок. Відповідачка [PERSON] її не впустила, ключів від замків вхідної двері позивачка не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За ст.155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Таким чином, судом встановлено, що позивачу з боку відповідачів чиняться перешкоди у користуванні квартирою, яка належить їй на праві спільної часткової власності. А відтак, позовні вимоги про усунення позивачу перешкод у користуванні квартирою №104 в буд.№3-б по вул. Морозова в м. Бердянську та вселення її у квартиру підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн. ( а.с. 1) підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] і [PERSON] по 121,80 грн. з кожної. На підставі викладеного,

Outcome: approved