Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 09\~вересня 2005року, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Ведення спільного господарства припинено з 2014 року. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до порядку, визначеному розділом І главою 7 ЦПК України. Про причини повторної неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2005 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї\~немає перспективи\~возз`єднання.\~До порозуміння\~сторони не\~прагнуть,\~у кожного\~сформувався свій\~погляд на\~життя та\~інтереси,\~а йти\~на поступки\~один одному\~подружжя не\~бажає.\~В письмовій\~заяві до\~суду позивачка\~наполягала на\~розірванні шлюбу,\~вважаючи примирення\~і збереження\~їх сім`ї\~неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами. Згідно ч.3\~ст.109\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що заява\~про розірвання\~шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи те, що спільному сину сторін на момент розгляду справи в суді виповнилось повних 15 років, суд не визначає місце його проживання з одним із батьків, оскільки відповідно до ч.3 ст.160 СК України він має право обирати місце проживання на власний розсуд. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved