Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, остаточно уточнивши свої вимоги 03 грудня 2014 року (а.с.69-70) та просив суд усунути йому перешкоди в користуванні житло вим будинком з надвірними спорудами [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з житлового будинку [ADDRESS]; вселити його до житлового будинку [ADDRESS]; зобов'язати відповідачку передати йому ключі від спірного житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі рішення Нікопольського міськрайон ного суду від 25 квітня 2012 року належить 7/8 частин житлового будинку [ADDRESS]. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 26 вересня 2013 року [PERSON] 15 квітня 2014 року був примусово виселений з належного йому будинку, але пе ред тим, як приїхав судовий виконавець, до спірного житлового будинку прийшла дру жина [PERSON]- [PERSON] з двома малолітніми дітьми - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що [PERSON] та її діти не були зазначені у виконавчому документі, державний судовий вико навець не мав права виселяти їх зі спірного будинку. При виселенні [PERSON] зі спірного будинку він не був присутнім, оскільки останнім часом став себе погано почувати із-за нескінченних судових процесів. При виселенні [PERSON] була присутня [PERSON], що діяла на підставі його доручення. Відповідачка відібрала у [PERSON] ключі від будинку, коли з двору пішли су дові виконавці. До теперішнього часу він не може потрапити до будинку та користуватись належним йому майном. В будинку відсутнє світло, вода, опалення. Діти відповідачки приходять до неї тільки вечорами. Якщо він знаходиться на подвір'ї спірного житлового будинку, вони усі втрьох обзивають його нецензурною лайкою та він вимушений одразу виходити за калитку. За будинком він може дивитись лише з двору, коли їх немає вдома. Відповідачка також перешкоджає йому користуватись городом. Вона скорчувала виноград, знищила усі квіти. Він нічого не може посадити та виростити на присадибній ділянці. Відповідачка не має права власності на житловий будинок [ADDRESS], тому вона з дітьми користується ним без відповідної правової підстави. Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Він являється законним власником 7/8 частин житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на цей житловий будинок не припинено, державна реєст рація не оспорена і не скасована. Він своєї згоди на вселення відповідачки з дітьми не надавав, вони не є членом його родини. Зареєстрована відповідачка з дітьми за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] разом зі своїми дітьми проживають у належному йому будинку без достатньої правової підстави, перешкоджають його вселенню до цього будинку. В добровільному порядку вирішити питання про виселення [PERSON] з малолі тніми [PERSON] та [PERSON] з будинку [ADDRESS] неможливо, тому він зі свого боку, вимушений звертатися до суду з цим позовом. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги [PERSON] та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала та суду показала, що в житловий будинок [ADDRESS] вона зі своїм чоловіком [PERSON] та з дітьми вселилися за згодою [PERSON], який після оформлення права власності на спадкове майно у вигляді даного будинку, зобов'язався нотаріально посвідчити з ними договір купівлі-продажу спірного будинку за ціною 13 000 доларів США. До того ж 21 листопада 2007 року [PERSON] в рахунок продажу даного будинку взяв у її чоловіка [PERSON] завдаток в сумі 500 доларів США. Оскільки на той час у [PERSON] не було правоустановчих документів на будинок, 11 лютого 2008 року її чоловік та [PERSON] уклали договір про завдаток № 2 та наміру купівлі-продажу нерухомого майна у простій письмовій формі, відповідно до якого, [PERSON] та її чоловік - [PERSON] домовились щодо купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за 12 500 доларів США. Даний договір був укладений при ній та [PERSON], яка на теперішній час є представником позивача. Після того як вони за згодою [PERSON] зробили ремонт у будинку [ADDRESS], [PERSON], яка є представником [PERSON], відмовилася продавати будинок за 12 500 доларів США та пропонувала придбати його за 25 000 доларів США. 15 квітня 2014 року її чоловік [PERSON] був примусово виселений зі спірного будинку. Вона з дітьми відмовляється звільнити житловий будинок [ADDRESS] до того часу, поки [PERSON] не компенсує затрати, понесені ними на ремонт цього будинку. Крім того зазначила, що вона дійсно зі своїми малолітніми дітьми зареєстрована у [ADDRESS]. Даний будинок належить її батьку, але у зв'язку з тим, що батько зловживає спиртними напоями вона не може проживати за цією адресою з дітьми, оскільки він постійно вчиняє сварки, що суперечить інтересам її малолітніх дітей. Тому просить суд у позові [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] також не визнала позовні вимоги [PERSON] та просила суд в позові [PERSON] відмовити. Представник Служби у справах дітей Нікопольської міської ради [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки заявлені позовні вимоги суперечать інтересам малолітніх дітей. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO] року. Після її смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. Позивач доводиться сином [PERSON], прийняв спадщину після її смерті та з 18 грудня 2012 року він є власником 7/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-7). Право власності на спірне майно зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з реєстру прав власності. Реєстрація права власності [PERSON] на житловий будинок проведена на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 25 квітня 2012 року, яке набуло чинності 07 листопада 2012 року (а.с.11). На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року, яке набуло чинності 20 лютого 2014 року чоловік відповідачки [PERSON] примусово був виселений зі спірного житлового будинку (а.с.12-14). На теперішній час у житловому будинку проживає відповідачка разом зі своїми малолітніми дітьми, які не є членами сім'ї позивача [PERSON] та проживають у спірному будинку без відповідної правової підстави. У судовому засіданні також встановлено, що відповідачки є постійне місце реєстрації у [ADDRESS], який належить її батьку, у зв'язку з чим, суд не може взяти до уваги доводи представника Служби у справах дітей Нікопольської міської ради про те, що в разі виселення відповідачки з малолітніми дітьми зі спірного будинку будуть порушені інтереси малолітніх дітей. Судом також встановлено, що є вступивше 17 лютого 2014 року в законну силу судове рішення про стягнення з [PERSON] на користь чоловіка відповідачки [PERSON] вартості ремонтних робіт у спірному будинку. Тобто причина з якої відповідачка не виселяється з будинку відпала, у зв'язку з чим, суд не може прийняти до уваги доводи [PERSON] стосовного того, що вона не виселяється з дітьми зі спірного будинку, оскільки [PERSON] не компенсував їм затрати понесені на ремонт спірного будинку. Згідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або за рішенням суду. Правові позиці Європейського суду з прав людини, пункт 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] є законним власником 7/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що [PERSON] проживаючи у спірному будинку з малолітніми дітьми, протиправно позбавляє позивача права власності на спірний житловий будинок та обмежує його у володінні та користуванні будинком. Крім того, відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні спірним житловим будинком. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved