Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

У травні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Біленьківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, який був уточнений 11.09.2019 в частині виключення відповідачки [PERSON] з учасників справи. У позові [PERSON] зазначила, що на підставі Договору купівлі-продажу від 13 лютого 2019 року їй на праві власності належить житловий будинок літ. А-1, розташований за адресою: [ADDRESS] . У належному позивачці будинку наразі зареєстрований відповідач [PERSON] - особа, яка була зареєстрована у будинку за згодою колишнього власника житлового будинку. [PERSON] у будинку тривалий час не проживає, особистих речей не має. Факт реєстрації відповідача в належному позивачці будинку чинить останній перешкоди в користуванні своєю власністю. З огляду на вищевикладене позивачка, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідача у належному їй будинку, порушує право власності останньої, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просила суд позбавити [PERSON] права користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивачки надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту суду з оголошенням про виклик до суду, яка містяться в матеріалах справи. Факт отримання установою відбування покарань копії уточненої позовної заяви з додатками для відповідача підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти, яка містяться в матеріалах справи. Відзив до суду відповідач не надав. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої з позовними вимогами згоден, просить розглядати справу без його участі. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 13 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 508, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6-8). Згідно з п. 8 зазначеного Договору купівлі-продажу від 13 лютого 2019 року, продавець зобов`язується знятись з реєстраційного обліку у вищезазначеному нерухомому майні та зняти з реєстраційного обліку у будинку членів її сім`ї та інших зареєстрованих осіб до 20 лютого 2019 року (а.с. 6 зворотна сторона). Відповідно до копії довідки № 1197/15-10 від 23.05.2019, виданої в.о. начальника ВЦНАП Виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за вказаною адресою по 03.06.2015. Таким чином, наразі колишній власник будинку не виконав умови Договору купівлі-продажу та не зняв з реєстраційного обліку [PERSON] . Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Разом з цим, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Беручи до уваги те, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач, який у зв`язку з припиненням права власності попереднього власника будинку - [PERSON] втратив право користування спірним будинком, у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації з належного [PERSON] житлового будинку, тим самим порушує конституційне право позивачки, як власника даного будинку, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Однак, позивачка [PERSON] вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказане питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved