Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У січні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків у порядку суброгації, згідно з якої просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» відшкодування у сумі 25602,04 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Сервіс-Центр «Ліга» був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 42849, відповідно до умов якого Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] . 16.05.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та ТЗ Кавасакі, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2019 року Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, позивач зазначає, що в заяві про виплату страхового відшкодування від 17.05.2019 р. представник Страхувальника зазначив, що «належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим прошу виплатити наступним чином: згідно Рахунку СТО». Відповідно до Рахунку СТО від 23.05.2019 р. вартість відновлювального ремонту склала 55757,33 грн. Тому, виплата страхового відшкодування, сплачена ПрАТ «Європейський страховий альянс», за вищевказаною ДТП склала 55 757,33 грн. При цьому, в позові зазначено, що цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за Полісом серії АМ № 9919668. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 0 грн. Так позивач, зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, 18.07.2019 р. року звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування за вих. №3593/8 про виплату страхового відшкодування, ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування у порядку суброгації частково, а саме у розмірі 28 179,39 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який розрахований у Звіті № 67/19 від 24.05.2019р.) Таким чином, позивач вважає, що Відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати Позивачу різницю між завданою шкодою та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 25602 грн. 04 коп. (55757,33 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 30 155,29 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу). Позивач вказує, що із метою досудового врегулювання спору 27.10.2020 р. звернувся до Відповідача із претензіями за вих. № 3521/8 та № 3522/8. Відповідач отримав претензію 02.11.2020 р., проте відшкодування так і не здійснив, тому Позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. У зв`язку із чим позивач просить суд, позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку суброгації та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.05.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву у якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, та вказує, що згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 23.05.2019 року визначено вартість матеріального збитку складає 30 115, грн., а страхова компанія позивача згідно акту «Центра кузовних ремонту на Лепсе» №17306 від 14.06.2019 55 757, грн., що вдвічі більше, окрім того, відповідача не запрошували до проведення експертизи автомобіля, а Лист повідомлення про Огляд який долучений до справи відповідач не отримував. А також вказує, що вартість ремонту автомобіля Шкода надто перевищений. Окрім того, у відзиві вказано, що його транспортний засіб застраховано у СК «Альфа-Гарант» у розмірі до 100 тис. грн., а тому усі розрахунки по страховому випалку мають бути проведені між страховими компаніями. 01.06.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якому позивачем частково викладені обставини аналогічні обставинам викладених у позові. Представник позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2019 року о 14 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Парково-Сирецька, керуючи транспортним засобом «Кавасакі» д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху України». Як вбачається із постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 14.06.2019 року справа №761/21923/19, яка набрала законної сили 25.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (а.с.16). Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП від 16.05.2019 сталось із вини [PERSON] . Відповідно до звіту про визнання вартості матеріального збитку SKODA Octavia A5 держаний номерний знак [NUMBER] від 24.05.2019 Вих №67/19 вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу - 30 155,29 грн., вартість матеріального збитку - 30 155,29 грн. (а.с. 28). Так, як вбачається з матеріалів справи 09.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Сервіс-Центр «Ліга» був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 42849, відповідно до умов якого Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 8-11). В заяві про виплату страхового відшкодування від 17.05.2019 р. реєстрацій № 1204/19/50/ТР 25/00/0 представник Страхувальника зазначив, що належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим прошу виплатити наступним чином: згідно Рахунку СТО (а.с. 17). Згідно п. 5.1.8 Договору страхування база ремонту ТЗ - Гарантійна (авторизована) СТО (а.с. 8). Відповідно до Рахунку-фактури Центру кузовного ремонту на Лепсе від 23.05.2019 р. №17306 вартість відновлювального ремонту склала 55757,33 грн. (а.с. 38-39). Як вбачається з матеріалів справи, виплата страхового відшкодування, сплачена ПрАТ «Європейський страховий альянс», за вищевказаною ДТП склала 55 757,33 грн., що підтверджується Платіжними дорученнями №2287, 11651, 11663, 11733 (а.с. 51-54). Крім цього, Позивачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (майна), тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування». Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог та обставин справи, розмір позовних вимог було визначено Позивачем не на підставі Звіту від 24.05.2019 року, а на підставі Рахунку СТО від 23.05.2019 р. та Акту виконаних робіт від 14.06.2019 року, що підтверджують фактичне виконання ремонтних робіт. Згідно п. 5.1.7. Частини 1 Договору страхування фізичний знос деталей ТЗ - не враховується. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 25.07.2018 р. у справі № 922/4013/17 виклав позицію, якою визначив що висновки судів попередніх інстанцій, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу с лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, ще витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику е саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Надані позивачем докази на підтвердження обставин вартості відновлювального ремонту у розмірі 55 757,33 грн. є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 Закону встановлено у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому, цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за Полісом серії АМ № 9919668. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 0 грн. (а.с. 55). Як вбачається з матеріалів справи позивач 18.07.2019 р. року звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування ( в порядку регресу) за вих. №3593/8 (а.с. 56). Так, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування у порядку суброгації частково, а саме у розмірі 28 179,39 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який розрахований у Звіті № 67/19 від 24.05.2019р., що підтверджується Випискою по рахунку Позивача та листом ТДВ СК «Альфа-Гарант» віл 14.01.2020 року №12/125 (а.с.57-58). Таким чином, судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачу була спричинена матеріальна шкода в розмірі 55 757,33 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також, аналогічну позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Цією ж Постановою зазначено, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка задала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав. Постановою Верховного Суду від 07.02.2019 р. у справі № 645/3746/16-ц викладено позицію, згідно якої, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта Фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці» Крім цього, Постановою від 09.10.2019 р. у справі № 649/384/16-ц визначено водночас положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. При цьому колегія суддів наголошує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, які були перераховані на СТО, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Законодавець розмежовує поняття вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП». Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу». Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Тобто, ліміт відповідальності у розмірі 100 тисяч грн. не означає 100% виплату у даному розмірі. Отже, страхова сума визначає лише максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, але при цьому, не змінює порядок визначення страхової виплати та не збільшує відповідальність страховика у випадах, якщо до нього з заявою про виплату звернувся не безпосередньо потерпілий, а страховик за договором майнового страхування. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд 07.02.2019 р. під час розгляду касаційної скарги по справі № 645/3746/16. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Таким чином, посилання відповідача, що усі розрахунки по вказаним обставинам повинні проводитись між юридичними компаніями, оскільки транспортний засіб був застрахований у ПАТ СК «Альфа-Гарант» і розмір шкоди не перевищує розміру страхову суму у 100 тис. грн. не ґрунтуються на вищевказаних вимогах чинного законодавства. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача, як безпосередньо винної особа у ДТП, підлягає відшкодуванню на користь позивача різниця між завданою шкодою та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 25602 грн. 04 коп. (55757,33 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 30 155,29 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved