Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який потім уточнював. В уточненій позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 26.04.2017 року приблизно о 15 год. 15 хв. в місті Дніпрі на пр. Слобожанському, 106, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який від удару став некерованим, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухалась в попутному напрямку та зупинилась перед пішохідним переходом. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] В.О. визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Відповідно до висновку № ZU170517 експертного авто товарознавчого дослідження розмір збитку, заподіяного внаслідок ДТП автомобілю позивача склав 58\~266,70 грн. Зазначив, що на момент складання адміністративного матеріалу було встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», до якої позивачем й була подана первісна заява про страховий випадок. Однак, в ході розслідування страхового випадку та перевірки відомостей щодо договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було виявлено, що транспортний засіб забезпечено двома договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме за полісом № АК/0902453, який видано ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», та полісом № АК0486975, який видано ПрАТ «УПСК». Оскільки вищевказаний факт було приховано [PERSON] , ПрАТ «УПСК» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. У зв`язку з цим 14 листопада 2017 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, однак останнім було відмолено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись про недотримання позивачем п.33.3 статті 33 Закону № 1961-IV. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 58\~266,70 грн., та понесені судові витрати. Позивач та представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» у судове засідання не з`явився. Надали до суду відзив, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Так, зазначили, що 10 листопада 2017 року позивач подав до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомлення про ДТП, яка мала місце 26 квітня 2017 року, а також заяву про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з метою визначення причин розміру збитків було направлено свого працівника, яким під час проведення огляду зафіксовано, що транспортний засіб позивача відремонтовано, у зв`язку з чим неможливо визначити в порядку встановленому чинним законодавством України розмір матеріальних збитків. Виходячи з вищенаведеного ПрАТ «ЮНІВЕС» було прийнято рішення № ГО-10267/ДП про відмову у виплаті страхового відшкодування. Представник третьої особи у судове зсідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 26 квітня 2017 року о 15 годині 15 хвилин в м. Дніпрі на пр. Слобожанський, 106, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який від зіткнення, ставши некерованим, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухалась в попутному напрямку та зупинилась перед пішохідним переходом. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Згідно висновку № ZU170517 від 31 травня 2017 року експертного атвотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку у зв`язку з аварійним пошкодженням, спричиненим автомобілю «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , становить 58\~266,70 грн. Як посилається позивач у позові та підтверджується матеріалами справи відповідальність водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , під час настання пригоди 26.04.2017 року була забезпечена в ПрАТ «УПСК» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0486975. Відповідно до листа ПрАТ «УПСК» від 08.08.2017 року Вих. № 3061/18 в ході розслідування даного страхового випадку та перевірки відомостей щодо договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в централізованій базі даних МТСБУ з`ясувалося, що транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , забезпечено двома договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, а саме за полісом № АК/0902453, який виданий ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», та полісом № АК/0486975, який виданий ПрАТ «УПСК». У зв`язку з тим, що страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт вже застрахований, новий договір страхування є нікчемним та відсутні підстави для здійснення страхового відшкодування. 10 листопада 2017 року позивачем [PERSON] на адресу ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 26 квітня 2107 року. Листом ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з недотриманням ним обов`язку, встановленого пунктом 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», що призвело до неможливості визначити в порядку встановленого чинним законодавством України розміру завданих збитків. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved