Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просив суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 17 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлегою\~Г.І., реєстровий номер № 335. У зазначеному будинку зареєстрована його сестра [PERSON], [INFO], яка в будинку не проживає з 2009 року, її особистих речей в будинку немає, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, відповідач більше року без поважних причин житловим будинком не користується, витрат по його утриманню не несе. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі . Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що спірним приміщенням є житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 17 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлегою Г.І., реєстровий номер № 335. Згідно довідки, виданої 04.06.2018 року головою квартального комітету № 67 м. Павлограда, у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Однак, відповідач [PERSON], 1986 року народження, з 2009 року у будинку [ADDRESS] фактично не проживає, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеного 04.06.2018 року головою квартального комітету № 67 м. Павлограда. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, [PERSON] з державного бюджету України необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved