Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником вказаної квартири. В її квартирі зареєстровані: вона сама, її донька, онук та колишній чоловік [PERSON] Починаючи з 2011 року відповідач в квартирі не проживає, участі в утриманні житла не приймає, комунальні платежі не сплачує. Вона неодноразово просила його знятися з реєстрації, але [PERSON] у добровільному порядку це зробити відмовляється. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі й просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав.\~\~ З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно договору купівлі-продажу від 10 грудня 2007 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7, 8). Згідно довідки про склад сімї від 19 червня 2-17 року № 138 [PERSON] зареєстрований але не проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 29 червня 2017 року (а.с.12). 19 червня 2017 року квартальною 21 кварталу Марганецької міської ради [PERSON] в присутності жильців-сусідів: [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]) складено акт про те, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2011 року (а.с.6). Також, позивачем надано довідку Марганецького ВП про те, що відповідач знаходиться у розшуку з січня 2014 року (а.с.18). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Сукупністю досліджених судом доказів підтверджується, що відповідач, будучи зареєстрованим, в квартирі [ADDRESS] не проживає більше шести років. Реєстрація відповідача за вказаною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження належним їй нерухомим майном. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами.

Outcome: approved