Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» про стягнення середнього заробітку за весь період прострочення проведення повного розрахунку під час звільнення. Посилався на те, що він 04 січня 2010 року був прийнятий на посаду заступника генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» з авіаційної безпеки, що підтверджується записом у трудовій книжці. Наказом № 550-К від 31 грудня 2013 року позивача було звільнено з вищезазначеної посади за власним бажанням. Відповідно до вищезазначеного наказу Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» повинно було провести з позивачем повний розрахунок за фактично відпрацьований період по дату звільнення. Коли позивач прийшов забрати свою трудову книжку, на вимогу виплатити належні йому кошти , представники відповідача відмовилися виплачувати кошти. Як повідомили позивачу в бухгалтерії Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс», загальний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» перед позивачем на дату звільнення склав 19379,43(дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят дев'ять) гривень 43 коп. Повний розрахунок з позивачем було проведено лише 19 березня 2015 року. У зв'язку із затримкою повного розрахунку відповідачем, позивач вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» повинно сплатити середній заробіток за весь період прострочення повного розрахунку при звільненні, а саме з 01 січня 2014р. по 19 березня 2015 р. в розмірі 88 970, 56 (вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот сімдесят) гривень 56 коп. Розмір середнього заробітку на дату звільнення становить 6078,74, період простроченого часу для виплати становить 1рік, 2 місяці, 14 робочих днів, а тому загальний розмір середнього заробітку, що підлягає виплаті становить 88970,56 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з обставин викладених в позовній заяві. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 січня 2010 року був прийнятий на посаду заступника генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» з авіаційної безпеки, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 5-6). Наказом № 550-К від 31 грудня 2013 року позивача було звільнено з вищезазначеної посади за власним бажанням, у відповідності до ст. 38 КЗпП України, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці (а.с.6) Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» повинно було провести з позивачем повний розрахунок за фактично відпрацьований період по дату звільнення. Проте повний розрахунок з позивачем було проведено лише 19 березня 2015 року. Вищезазначена сума була сплачена шістьма платежами: перший платіж у розмірі 2000 грн. було здійснено 20 січня 2014 року, другий, третій, четвертий, п'ятий у розмірі по 50 грн. у сумі 200 грн. було здійснено 6 лютого 2014 р., шостий платіж у розмірі 17179, 43 грн. було здійснено 19 березня 2015року. (а.с. 7-10) Відповідно до ч.1. ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відсутність спору щодо розміру заборгованості у сумі 19379,43грн. Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» перед позивачем на дату звільнення підтверджується фактом самостійної сплати відповідачем вищезазначеної суми. Також в судовому засіданні позивач надав розрахунок нарахувань на заробітну плату та відчислень та пояснив, що розмір середнього заробітку на дату звільнення становить 6078,74, період простроченого часу для виплати становить 1рік, 2 місяці, 14 робочих днів, а тому загальний розмір середнього заробітку, що підлягає виплаті становить 88970,56 грн. По припису ч. 1 ст. 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по дату фактичного розрахунку, тобто за період з 01 січня 2014 р. по 19 березня 2015 р. Відповідач не надав суду довідку про середню заробітну плату [PERSON] та не надав ніякою інформації про повний розрахунок з ним Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс», тому суд приходить до висновку, що розрахунок зазначений позивачем в позовній заяві є вірним. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів, які б спростували розрахунки позивача. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виплату середнього заробітку за весь період прострочення проведення повного розрахунку під час звільнення, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати в справі.

Outcome: approved