overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з березня 2015 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, на даний час втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через постійні суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати вказаний шлюб та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомивши причини своєї неявки. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 06 грудня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 201. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 19 жовтня 2010 року. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини сторони не підтримують з березня 2015 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з березня 2015 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, на даний час втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через постійні суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Сторони в судове засідання не зявилася, але надали суду заяви в яких просить справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 10 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1280. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 13 квітня 2013 року. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини сторони не підтримують з березня 2015 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з січня 2013 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, на даний час втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через постійні суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати вказаний шлюб та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомивши причини своєї неявки. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 26 листопада 1977 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 3010. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2013 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 01 вересня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 10.10.2012 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З січня 2016 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 01 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 589 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 292512. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 488919, виданого 23.10.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 10 жовтня 2012 року народився [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 05 березня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 09.02.2007 року народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 05 березня 2007 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 160 та видано свідоцтво про шлюб Серії І-НО № 074453. Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 102460, виданого 05 березня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, 09 лютого 2007 року народився [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 10 вересня 1983 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. З червня 2010 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 10 вересня 1983 року зареєстрували шлюб у Будинку одруження міста Жданова Донецької області, про що складено актовий запис за № 3214 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії ІV-НО № 298042. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом з 2010 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між сторонами відсутні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом більше шести років, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 10 серпня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 28.02.2007 року народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 10 серпня 2006 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 707 та видано свідоцтво про шлюб [PERSON] 1-НО № 052929. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] 1-НО № 102602, виданого 26.03.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 28 лютого 2007 року народилась [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 18 червня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 02.07.2010 року народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18 червня 2005 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 385 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 014944. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 322472, виданого 12.07.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 02 липня 2010 року народилась [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 25 квітня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] (прізвище та імя на час укладення шлюбу [PERSON]). Від шлюбу дітей не мають. З січня 2010 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] (прізвище та імя на час укладення шлюбу [PERSON]) також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 25 квітня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського РУЮ у місті Донецьку, про що зроблено відповідний актовий запис за № 147 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 130471. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом з січня 2010 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між сторонами відсутні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом більше шести років, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 25червня2009 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 09.10.2009 року народився син [PERSON]. З червня 2016 року шлюбні стосунки між сторонами припинилася з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалась остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 25 червня 2009 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 370 та видано свідоцтво про шлюб Серії І-НО № 174781. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 284737, виданого 19.10.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, 09 жовтня 2009 року народився [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved