overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 10.10.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, в зв`язку з чим між ними часто виникали конфлікти, які переходили в сварки, в ході яких відповідач постійно ображав її, в даний час проживають окремо та не ведуть спільного господарства, вважає збереження сім`ї неможливим, просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в які просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним поштовим повідомленням, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 10.10.2015 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 14 (а.с.2). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва до [PERSON] із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що подружжя перебуває у шлюбі з 14.02.97 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини на думку позивача не має. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.97 року Амвросіївським відділом РАГС Донецької області, актовий запис № 23. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У травні\~ 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в\~ шлюбі, зареєстрованому 25 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 175. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на неї\~ (а.с. 19). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний, примирення неможливе (а.с.20). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 25 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 175, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони мають спільну малолітню дитину -\~ доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 6), яка проживає разом з позивачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач з відповідачем\~ з жовтня 2015 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, малолітня дитина -\~ донька [PERSON], [INFO], проживає зараз та\~ після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в звязку з чим позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на\~ позивача за її власною заявою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 02.12.08 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.12.2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3328. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 03.06.1995 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.06.1995 року у Відділі РАЦС Ватутінського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 676. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 10.09.08 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.09.08 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1244. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 10.12.1988 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.1988 року Дніпровським відділом РАГС м. Києва, актовий запис № 1682. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 10.12.2011 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.2011 року у Відділі РАЦС Подільського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1087. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 18.11.94 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.11.94 року у Відділі РАГС Залізничної РДА м. Києва, актовий запис № 684. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 08.11.2013 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого просила залишити на її вихованні, а також стягнути судові витрати понесені нею при подачі позову. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив, згоден на розлучення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2013 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідач у своїй заяві не заперечив, що свідчить про погодження з позовними вимогами. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Відтак, місцем проживання неповнолітнього сина сторін - [PERSON] суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

у травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 14.02.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, ведення спільного господарства та проживання припинено, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні, пояснила, що з відповідачем з травня 2016 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть та наданий судом строк для примирення не надав позитивних наслідків. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення, який позитивних наслідків не надав, що сторонами не заперечується. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved