Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його видів доходів, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с.16). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). На теперішній час дитина знаходяться на утриманні матері, що підтверджується довідкою від 23.05.2017 року наданою матері позивача [PERSON] керівником Начальником Центра надання адміністративних послуг м. Слов'янська (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, згідно вимог ст. 182 СК України, виходить з того, що визначений позивачем розмір аліментів у розмірі 1/4 частини усіх його видів доходів, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, перевищує засади розумності та виваженості та не відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі. Отже, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає що [PERSON] не у повній мірі виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її належного утримання, чим порушує право доньки на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину обґрунтовані і такі, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: partial