overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У червні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2015 р. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] [INFO], який мешкає із позивачем. Позивач зазначив, що з відповідачем разом не проживають, так як останній неодноразово вживав наркотичні засоби та лікувався від залежності та бив позивача. При цьому не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились. При цьому позивач написала заяву щодо підтримки свого позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 24.01.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, а/з № 91 (а.с. 6). У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] [INFO], і батьками дитини є сторони по справі. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливе, так як бив позивача та вживає наркотичні засоби, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У червні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відділом РАГСу Оболонського РУЮ м. Києва 25.08.2012 р. було укладено шлюб між ним та відповідачем, а/з № 1152. Від шлюбу є дитина - [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що у них із відповідачем виникали непорозуміння та конфлікти, які призвели до того, що понад 1 рік, між ними відсутні шлюбні стосунки, вони не приймають участі у житті один одного та не ведуть спільного господарства. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем. І позивач і відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали свої заяви щодо підтримки позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Так, відділом РАГСу Оболонського РУЮ м. Києва 25.08.2012 р. було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, а/з № 1152. Від даного шлюбу є дитина - [PERSON] [INFO] Як з'ясовано судом, з червня 2017 р. сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У червні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 286, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися у зв'язку з різними характерами та різними поглядами на життя та шлюбні обов'язки. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що вони втратили взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові й поваги один до одного, єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Разом вони як родина не проживають з грудня 2015 року, сумісного господарства не ведуть. Спору про поділ сумісного майна не має. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечую. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 04.06.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 286. (а.с.5) Сторони від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з грудня 2015 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У червні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 237, мотивуючи позов тим, що сім'я розпалася та носить виключно формальний характер, оскілки між сторонами відсутній духовний та фізичний зв'язок, почуття поваги один до одного, відповідач проживає з іншою жінкою, з якою фактично створив сім'ю, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], з січня 2018 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Питання щодо місця проживання дитини вирішено у добровільному порядку, спір щодо розподілу майна подружжя, на момент подачі позовної заяви, відсутній. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 09.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 237. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з січня 2018 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

У червні 2018 р. головний державний виконавець звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні у Дніпровському РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-3954 від 10.06.2009 р., виданого Оболонським р/с м. Києва про стягнення із [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з 11.09.2003 р. до його повноліття. Як вказано у поданні, 18.06.2009 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державний виконавець зазначив, що в ході проведення виконавчих дій було втрачено виконавчий документ. Тому посилаючись на вищевикладене, головний державний виконавець Кедик Т.В. просить суд видати дублікат виконавчого листа № 2-3954 від 10.06.2009 р., який видано Оболонським районним судом м. Києва про стягнення із [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з 11.09.2003 р. до його повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази у справі встановив обставини, що викладені нижче. На виконанні у Дніпровському РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-3954 від 10.06.2009 р., виданого Оболонським р/с м. Києва про стягнення із [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з 11.09.2003 р. до його повноліття. 18.06.2009 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до п. 17.4 розділу XIII ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Судом встановлено, що в даному поданні державний виконавець посилається на факт втрати оригіналу виконавчого документа, однак доказів до суду так і не надав, пославшись на недіюче з 15.12.2017 р. законодавство. З огляду на вищевикладене підстав для видачі дубліката виконавчого листа у суду відсутні. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У червні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.12.2015 р. о 19.00 год. по вул. Декабристів, 3 у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , якого постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2016 р. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У зв`язку з тим, що водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ з фонду захисту потерпілих було сплачено на користь потерпілої особи вартість страхове відшкодування в сумі 12133,17 грн. Крім того, позивачем за послуг аварійного комісара ТОВ Сател Груп сплачено 683,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в наданому до суду клопотанні просив справу розглядати у відсутність представника. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У червні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2016 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який порушив п. 8.7.3.е ПДР України, виїхав на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , (власник [PERSON] ) що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2016 р. особою винною в даній пригоді визнано [PERSON] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої та відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ217030 д.н.з. [NUMBER] від 09.07.2016 р. та наказу МТСБУ №984 від 06.02.2017 р. йому було виплачено відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 31982,73 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, МТСБУ було сплачено за послуги аварійного комісара АСК «Інго Україна» 1300,00 грн., які також просить стягнути з відповідача в судовому порядку В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У червні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.2017 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Kangoo» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який перед початком руху по вул . Вербицького, 11-а , в м. Києві, в порушення вимог п. 2.3Б, 10.1 ПДР, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda octavia» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06.09.2017 р. особою винною в даній пригоді визнано [PERSON] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої та відповідно до висновку №965 експертного дослідження та наказу МТСБУ №11774 від 18.12.2017 р. йому було виплачено відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 12556,29 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, МТСБУ було сплачено за послуги експерта ФОП « [PERSON] » 720,00 грн., які також просить стягнути з відповідача в судовому порядку В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в наданому до суду клопотанні просив справу розглядати у відсутність представника. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ним та відповідачем 09.11.2005 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Тому, позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем 09.11.2005 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні відповідач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, повідомив, що позов підтримує в повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.11.2005 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя буде вирішуватись в подальшому. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що відповідачка при укладенні шлюбу прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - відповідач), в якому просила суд визнати припиненим кредитний договір від 24 червня 2008 року № 014/2635/2/18432 укладений між позивачем та відповідачем; визнати припиненою іпотеку квартиру-студіо [ADDRESS], відповідно до договору іпотеки від 30 вересня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу І.В. Дяхтярук. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 червня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк» (найменування якого було змінено на ПАТ «Фідобанк») укладено кредитний договір №014/2635/2/18432. З метою забезпечення виконання зобов'язань, укладеного договір іпотеки № б/н від 30.09.2008 року, за яким позивачем було передано квартиру-студіо [ADDRESS]. У зв'язку з виникненням світової фінансової кризи, яка безпосередньо призвела до виникнення негативних фінансових наслідків для позивача, остання не змогла в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов'язання. 29 квітня 2011 року відповідачем було повідомлено позивача про усунення порушень умов кредитного договору, зі змісту якої стало відомо, що банк

Outcome: dismissed