Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (зменшення позовних вимог) від 26.08.2016 року, просила визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити їй, її дочкам: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в особисте користування кімнату № 5 згідно плану технічного паспорта площею - 19,3 м.кв.; [PERSON] виділити кімнату № 7, площею 10,5 м.кв., [PERSON] та [PERSON] - кімнату № 2, площею 15,6 м.кв.; у спільному користуванні залишити коридор площею 12,5 м.кв., ванну кімнату площею 2,7 м.кв., туалет площею 1,4 м.кв., кухню площею 0,9 м.кв., кладову площею 1,7 м.кв., кладову площею 0,4 м.кв. та інші нежитлові приміщення. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з дітьми проживає разом з відповідачами у неприватизованій квартирі [ADDRESS]. Між нею та відповідачами виникають конфлікти з приводу користування цією квартирою та оплатою комунальних послуг. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач подала письмову заяву, якій просить розгляд справи проводити за її та її представника відсутності. Зазначила, що не заперечує проти заочного розгулу справи та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, двічі поспіль у судові засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали заяв про розгляд справи за їх відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що позивач зареєстрована у [ADDRESS]. Крім неї у цій квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], малолітні [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON]. Вони усі є квартиронаймачами. Зазначене підтверджується довідкою КП «Комінтех» № 3570 від 25.04.2016 року. Як видно з довідки № 1658 від 07.04.2016 року, виданої КП «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» на ім'я [PERSON], станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності квартири [ADDRESS] не проводилась. Відповідно до технічної характеристики спірна квартира має загальну площу 70,5 м.кв., житлову площу 42,65 м.кв. та складається з: жилої кімнати № 2 площею 15,6 м.кв., жилої кімнати № 5 площею 19,3 м.кв., жилої кімнати № 7 площею 10,5 м.кв, кухні площею 10,9 м.кв., ванної кімнати площею 2,7 м.кв., коридору площею 12,5 м.кв., двох кладових відповідно площами, 1,7 м.кв. та 0,4 м.кв. Згідно з поясненнями позивача між сторонами з приводу проживання та користування квартирою існують конфлікти. Згідно із ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до абзацу 2 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні. Отже, виходячи із загальної площі вказаної квартири, площі кожної з трьох жилих кімнат, кількості осіб, які проживають у квартирі, конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами, фактичного використання приміщень квартири, яке відповідає порядку, який просить встановити позивач, виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає за можливе встановити порядок користування житлом у спосіб, про який просить позивач. Отже, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved