Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 09.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір № 1070018254 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, за яким нею було передано відповідачу на депозит 15426,00 дол. США з виплатою їй 9,5 % річних на строк до 11.12.2014 року. На її письмову вимогу від 09.12.2014 року внесені нею кошти на депозит повернуті не були, чим порушені її права на отримання власних коштів. Тому просить стягнути з відповідача депозитний вклад у сумі 15426,00 дол. США. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 09.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1070018254 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року (вклад «Постійний клієнт» 3 міс.), згідно якого позивачем розміщено вклад на суму 11570,00 дол. США з виплатою їй 9,50 % річних, що підтверджується копією договору. Умовами договору передбачено, що датою повернення вкладу є 11.12.2014 року. Як убачається з виписки з особового рахунку від 10.09.2014 року, цього ж дня позивачем було додатково внесено на депозитний рахунок 3856,00 дол. США, відкритий відповідачем на ім'я позивача, і залишок коштів за договором становить 15426,00 дол. США. 09.12.2014 року позивач звернулася до відповідача із письмовою вимогою про повернення їй належних за договором грошових коштів у зв'язку з закінченням дії договору. Однак відповідачем не було здійснено виплати позивачу внесених нею на депозит грошових коштів. І за наведених обставин суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача депозитного вкладу в сумі 15426,00 дол. США. У зв'язку із задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3258,99 грн. (15426,00 дол. США станом на 03.08.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 325899,70 грн.). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved