Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання його дружини - [PERSON] до досягнення їхньою малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] включно, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно з дня пред`явлення даного позову до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сімейні відносини між ними припинені і вони проживають окремо. Після припинення між ними сімейних відносин діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні та вихованні. При цьому, позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Проте, відповідач не утримує і матеріально не допомагає позивачці, хоча він є фізично здоровою людиною і на його утриманні ніхто не перебуває. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Раніше надав заяву, в якій вказав, що позов не визнає, так як він вже сплачує аліменти та розраховується з боргами, які утворилися за час їх спільного життя. Справу просив розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 05 листопада 2014 року [PERSON] і [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) уклали шлюб у виконавчому комітеті Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що було складено відповідний актовий запис № 02 (а.с. 7). Втім, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їхнє народження, копії яких долучені до матеріалів даної справи (а.с.8-9). При цьому, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання позивачки, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за їхньою спільною малолітньою дитиною до досягнення нею трьох років, а доказів зворотного, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду не представлено. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно же з положеннями ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто, утримання відповідачем своєї колишньої дружини до досягнення їхньою дитиною трирічного віку є не його правом, а його обов`язком, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу, а судом не було встановлено обставин/умов за яких би відповідач не міг утримувати (сплачувати аліменти) позивачку, у зв`язку з чим з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просила суд визначити розмір аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, під час розгляду даної справи, судом було встановлено, що на підставі судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання його малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В той же час, під час розгляду даної справи судом не було встановлено обставин, за наявності яких відповідач не зможе надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) своїй колишній дружині у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182 СК України, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його колишньої дружини - [PERSON] до досягнення їхньою малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 16 червня 2020 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] включно. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 840 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial