Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

У травні 2021 року позивач, ТОВ «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, м. Київ), з підстав прострочення зобов`язання за договором пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості станом на 11 травня 2021 року на суму 36 038,37 грн., з яких 13 372,39 грн. - заборгованість за основним боргом по кредиту, 18 332,12 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 512,73 грн. - заборгованість з пені, 1 204,61 грн. - 3% річних за прострочення грошового зобов`язання та 2 616,52 грн. - втрати від інфляції, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України за період з 11 травня 2018 року по 11 травня 2021 року. ТОВ «Вердикт Капітал», будучи правонаступником ТОВ «ФК «ВЕСТА», яке в свою чергу є правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи», яке, в свою чергу, є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк», в обґрунтування підстав позову посилається на укладення останнім 11 серпня 2014 року з відповідачем [PERSON] у письмовій формі Кредитного договору № 500955628, за умовами якого позичальник отримав кредит шляхом відкриття позичальнику відновлювальної кредитної лінії у розмірі 13 372,39 грн. зі сплатою 15,99 % річних на строк до остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 12 серпні 2019 року, проте відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, заборгованість за кредитом в повному обсязі не погашена, у зв`язку з чим станом на 11 травня 2021 року виникла заборгованість в загальному розмірі 32 217 грн., з яких: 13 372,39 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 18 332,12 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 512,73 грн. - заборгованість з пені, тому позивач просив стягнути з відповідача зазначені суми заборгованості, а також 1 204,61 грн. - 3% річних за прострочення грошового зобов`язання та 2 616,52 грн. - втрати від інфляції, нараховані згідно ст. 625 ЦК України за період з 11 травня 2018 року по 11 травня 2021 року та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. Відповідач 12 серпня 2021 року через свого представника [PERSON] подала клопотання про застосування позовної давності та відзив на позов, в якому зазначила, що 17 січня 2020 року вона уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] , разом з цим зазначила, що визнає свій підпис в Анкеті-Заяві на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів» від 18 серпня 2014 року, яка укладена як реструктуризація заборгованості за кредитним договором № 500955628 від 11 серпня 2014 року, як і визнає підписання та укладання самого кредитного договору та Додатку №1 до Кредитного договору №500955628, однак не визнає наявність заборгованості за Кредитним договором № 500955628 від 11 серпня 2014 року, її розмір та вважає неправомірними переходи права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «ФК ВЕСТА», та ТОВ «Вердикт Капітал» від ПАТ «Альфа-Банк». 07 вересня 2021 року позивач на адресу суду надіслав відповідь на відзив на позов, в якій посилається на укладення між відповідачем та ПАТ «Альфа-Банк» Кредитного договору №500955628 від 11 серпні 2014 року на суму 13 372,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,99% з остаточною датою повернення 12 серпня 2019 року, умови якого відповідач не виконала в повному обсязі та з правомірним переходом права вимоги до позивача за зазначеним кредитним договором, де боржником є відповідач, має заборгованість, а з урахуванням 3% річних та втрат від інфляції загальний розмір становить 36 038,37 грн., які і просить стягнути з відповідача на свою користь позивач. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 01 липня 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у витребуванні доказів ухвалою суду від 12 серпня 2021 року від ТОВ «Вердикт Капітал» щодо надання кредиту відповідачеві, виписку з банківського рахунку та копії договору факторингу від 21 червня 2016 року укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», часткове виконання якої позивачем здійснено 16 листопада 2021 року. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, однак представник позивача 22 листопада 2021 року засобами електронної пошти подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] 10 грудня 2021 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його та відповідача [PERSON] відсутність, в якій наполягав на застосуванні строку позовної давності, та разом з цим подав суду письмові міркування, в яких визнав період несплати відповідачем кредитних коштів з 12 червня 2018 року по 12 серпня 2019 року за 15 платежів у відповідності до графіку погашення кредиту на суму 4 392,29 грн. та зазначив про відсутність ліцензії у ТОВ «Кредитні ініціативи», яке набуло право вимоги за договором факторингу 21 червня 2016 року, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється, розгляд справи проведений згідно з ст. 247 ЦПК України, що з`ясуванню обставин не перешкоджає. Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 500955628, п.2.1. якого встановлено суму кредиту у 13 372, 39 грн. з процентною ставкою за користування якими встановлено 15,99 % річних (п.2.2. договору) та з датою остаточного повернення кредиту визначена дата 12 серпня 2019 року (п.2.3 договору) (а.с.11). 18 серпня 2014 року відповідачем підписана Анкета-заява на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів», що відповідачем не заперечувалось, на умовах реструктуризації кредитних коштів у розмірі 13 372, 39 грн., отриманих за кредитом №500955628 від 11 серпня 2014 року(а.с.10). Судом встановлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» у відповідності до Договору факторингу №1 від 21 червня 2016 року, умовами якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» відступлені права вимоги до відповідача [PERSON] за зобов`язаннями по кредитному договору №500955628 від 11 серпня 2014 року та у відповідності додатку №1 до договору факторингу №1 про відступлення права вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму заборгованості, включаючи проценти, комісії та основний кредит станом на момент укладання цього договору у розмірі 20 920,67 грн.(а.с.92-95). 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» укладений договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами, зокрема за договором кредиту №500955628 від 11 серпня 2014 року до боржника [PERSON] , а згодом ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило право вимоги до боржника [PERSON] за цим кредитним договором до ТОВ «Вердикт Капітал», яке є позивачем у справі(а.с.22-47). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17 січня 2020 року виконкомом Комісарівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області відповідач [PERSON] 17 січня 2020 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу взяла прізвище [PERSON] (а.с.125). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З наданої позивачем на виконання ухвали суду виписки АТ «Альфа-Банк» по особовим рахункам [PERSON] за період з 11 серпня 2014 року по 21 червня 2016 року, тобто на момент відступлення прав вимоги від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №500955628 від 11 серпня 2014 року судом встановлено, що останнє набуло право вимоги до боржника [PERSON] на суму заборгованості 9 644, 75 грн.(а.с.208-213). При цьому з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, тобто її складових, судом встановлено, що станом на момент відступлення прав вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» 21 червня 2016 року в графі «тіло кредиту» відсутнє жодне позначення суми основного боргу, натомість в графі «відсотки за користування кредитом» зазначено суму боргу у розмірі 53,28 грн., в графі «комісія за обслуговування кредиту» зазначено суму боргу у розмірі 51,75 грн., в графі «штраф за прострочку платежу» зазначено суму боргу у розмірі незмінну суму у 200 грн., в графі «загальна сума заборгованості» зазначено суму у розмірі 305,03 грн.(а.с.220), що суперечить відомостям зазначеним у виписці по особовим рахункам. З огляду на викладене, суд не приймає зазначені документи до уваги з підстав їх суперечливості один одному, з яких не можливо встановити дійсну суму заборгованості відповідача перед ПАТ «Альфа-Банк» на момент відступлення прав вимоги правонаступнику ТОВ «Кредитні ініціативи» ще у 2016 році, однак відповідачем визнано факт відсутності оплати 15 останніх ануітетних платежів на виконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим за ст. 610 ЦК України відповідач є такою, що прострочила зобов`язання. Разом з тим, Графіком погашення, що є Додатком №1 до Кредитного договору №500955628 від 11 серпня 2014 року та невід`ємною частиною цього договору, встановлено, що сума у 13 372, 39 грн. погашається щомісячними ануітетними платежами у загальному розмірі 497,62 грн., включаючи нараховані відсотки та інші сукупні послуги банку(а.с.12). Відповідно до частини першої статті 251 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, відповідачем визнаний період відсутності сплати 15 ануітетних платежів у відповідності до Графіку погашення заборгованості, тобто з 12 червня 2018 року по 12 серпня 2019 року, до закінчення дії кредитного договору, що становить загалом 7 934,46 грн. (497,62 грн., включаючи нараховані відсотки та комісії, помножене на 15 щомісячних платежів), враховуючи, що позивач звернувся з цим позовом до суду 28 травня 2021 року, а тому суд вважає за необхідне застосувати трирічний строк позовної давності та на підставі чого права позивача відповідно до ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №500955628 від 11 серпня 2014 року у розмірі 7 934,46 грн. Зазначена у письмових міркуваннях представника відповідача сума 4 392,29 грн. за прострочення 15 ануітетних платежів відповідачем за зазначений період не знайшла свого підтвердження з підстав відсутності її розрахунку та обґрунтованості з чого вона виходить, тому суд не приймає зазначену суму до уваги. За змістом ст. ст. 526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті. За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За умовами ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з правилами ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач є боржником, яка прострочила виконання грошового зобов`язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що наявні підстави для застосування ч.2 ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в межах строку позовної давності, тобто за кожним ануїтетним платежем з 12 червня 2018 року по день подачі позову 25 травня 2021 року, що складатиме сумарно 530,60 грн. (44,09 грн. + 42,86 грн. + 41,60 грн. + 40,33 грн. + 39,10 грн. + 37,83 грн. + 36,61 грн. + 35,34 грн. + 34,07 грн. + 32,92 грн. + 31,66 грн. + 30,43 грн. + 29,16 грн. + 27,93 грн. +27,67 грн.) та втрати від інфляції за кожним ануїтетним платежем з 12 червня 2018 року по день звернення з позовом 25 травня 2021 року, тобто в межах строку позовної давності, що складатиме сумарно 1252,16 грн. (109,32 грн.+ 109,32 грн. + 113,60 грн. + 102,20 грн. + 92,18 грн. + 84,03 грн. + 79,42 грн. + 73,70 грн. + 70,86 грн.+ 65,79 грн. + 60,21 грн. + 56,33 грн. + 59,12 грн. + 62,48 грн.). Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги результат розгляду справи із частковим задоволенням заявлених позовних вимог належить дійти висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого за подання позовної заяви судового збору пропорційно задоволеним вимогам, тобто в сумі 582,46 грн. ((9247,06 грн.х2270,00 грн.)/36038,37 грн.). Крім того, згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката суду наданий договір №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05 березня 2021 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», де за умовами пунктів 4.1, 4.2 встановлено оплату клієнтом юридичної допомоги в гривнях шляхом щомісячного переказу суми на рахунок АО «Лігал Ассістанс», вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (а.с.65-68). Відповідно до відомостей, які містяться в заявці на надання юридичної допомоги №19 від 08 березня 2021 року сторонами ТОВ «Вердикт Капітал» та АО «Лігал Ассістанс» погоджено послуги у вигляді надання усної консультації з приводу можливостей стягнення боргу в позасудовому порядку, надання усної консультації з приводу стягнення боргу в судовому порядку, надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти та складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів, загальна вартість яких погоджена у розмірі 20 000 грн.(а.с.70). Згідно наданого витягу з Акту №1 від 29 березня 2021 року про надання юридичної допомоги №1 від 23 березня 2021 року сторони договору №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05 березня 2021 року погодили надання зазначених вище послуг щодо клієнта [PERSON] , на що витрачено 11 часів, на загальну суму 20 000 грн.(а.с.71). При цьому, до зазначених вище документів надано копію платіжного доручення №195390019 від 02 квітня 2021 року, де позивачем перераховано на рахунок АО «Лігал Ассістанс» суму у 200 000 грн., з призначенням платежу за надання правової допомоги згідно договору №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05 березня 2021 року та акту про надання юридичної допомоги №1 від 23 березня 2021 року без ПДВ, тобто у значно більшому розмірі, ніж визначено сторонами договору, що викликає сумніви у дійсно погодженій вартості юридичних послуг та їх оплаті замовником, при цьому жодного належного та допустимого доказу у вигляді платіжного документу на суму 20 000 грн. саме за заявкою ТОВ «Вердикт Каптіла» щодо клієнта [PERSON] позивач не надав, як і не надав жодного Акту виконаних робіт з переліком таких робіт та їх вартістю, складністю і часом роботи, щоб підтверджувало понесені витрати або очікування їх понесення позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн., понесених у зв`язку із підготовкою документів, позовної заяви та супроводу в суді першої інстанції.

Outcome: partial