overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, який обґрунтували тим, що 16 січня 1996 р. помер [PERSON], вони та відповідач [PERSON] є його спадкоємцями за законом, спадщину прийняли у вигляді ? частини житлового будинку по провул. Затишному, 23 в м. Миколаєві в рівних частках, тобто по 1/6 кожному. [PERSON] належить інші ? частина даного будинку нажитого спільно у шлюбі зі спадкодавцем. За померлим [PERSON] за життя зареєстроване право власності на земельну ділянку під вказаним житловим будинком площею 0,0539 га., але оформити в порядку спадкування право власності на земельну ділянку вони не можуть, оскільки оригінал держаного акту втрачений, Просили визнати за [PERSON] право власності на 4/6 частини земельної ділянки, за [PERSON] на 1/6 частини цієї ділянки. У серпні 2016 р., [PERSON] звернувся до суду з аналогічним за змістом зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], який прийнято до спільного розгляду ухвалою від 0 вересня 2016 р. Ним просив визнати за собою право власності на 1/6 частини вказаної земельної ділянки. В судовому засіданні представники сторін просили первісний та зустрічний позов задовольнити, надалі надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник Миколаївської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗК України (1990 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Виходячи з факту, що [PERSON] мав у приватній власності розташовану в м. Миколаєві по провул. Затишному, 23 земельну ділянку площею 0,0539 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно нині втраченого державного акті від 17 серпня 1994 р., а [PERSON] та [PERSON]Г із [PERSON] набули у власність після смерті спадкодавця у відповідно 4/6 та по 1/6 частини житлового будинку по провул. Затишному, 23 в м. Миколаєві, то позов про визнання за ними право власності на земельну ділянку у відповідних пропорційних частках підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У червні 2016р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому 08 листопада 2002року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №469. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON], 26 травня 2005року народження. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивач не бажає проживати з відповідачкою однією сімєю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.23). Відповідач у судове засідання не зявилась, надала заяву, якою визнала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутністю та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 листопада 2002року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №469, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON], 26 травня 2005року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають. Причиною розпаду сімї є відсутність між сторонами взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 551,20грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO]. матері. В обґрунтування послався на те, що відповідач [PERSON] є пережившим матір чоловіком і спадщину після прийняв, рішенням суду між подружжям були визначені рівними частини у праві власності на дану квартиру, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 05 вересня 2016 р. до участі в справі співвідповідачем залучена [PERSON] В судове засідання представники позивача та [PERSON] надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (вдівець), [PERSON] (син) є спадкоємцями за законом після смерті [INFO]. [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2014 р. квартира [ADDRESS] визнана спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і визначено їх ідеальні частини по ?. Право власності на ? частину вказаної квартири за собою зареєстрував [PERSON], що вбачається з довідки з реєстру речових прав, а договором дарування від 08 травня 2014 р. право власності на вказану частку набула [PERSON] Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON], оскільки право власності за померлою особою за рішенням суду від 13 лютого 2014 р. на квартиру не виникло. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2016 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] за позивачем визнане право власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Згідно довідки з реєстру речових право власності на дану частку набула [PERSON] на підставі договору дарування від 16 серпня 2016 р. Відтак, [PERSON] не є відповідачем у справі, оскільки право власності на спадкове майно в даній квартирі реалізував [PERSON] і позов до нього задоволенню не підлягає. Оскільки частки спадкоємців за законом є рівними, тож і за [PERSON] підлягає визнанню право власності після смерті матері на ? частину даної квартири.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, наміру їх відновлювати сторони не мають. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив слухати справу у його відсутність, вимоги позову підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, не заперечення проти позовних вимог, просила залишити їй теперішнє прізвище. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22 квітня 2005 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 263, мають неповнолітні[ доньок: Дарю, [INFO], Аксінію, [INFO]. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України відповідачці слід залишити теперішнє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач в судове засідання не зявився, матеріали справи містять заяву про слухання справи у його відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 30 грудня 2015 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 1032 (а.с. 4). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, відповідно до матеріалів справи. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач хоча і надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але відмовляється надавати іншу необхідну матеріальну допомогу, що перевищує ці щомісячні платежі. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги. Підтвердила отримання нею від відповідача за останній рік грошових коштів у розмірі 1500 грн. щомісячно, але зазначила, що коштів у такому розмірі недостатньо для утримання дитини. Просить законного стягнення аліментів з відповідача. Відповідач та його представник позов не визнають посилаючись на добровільну сплату аліментів на утримання дитини, яка надається регулярно у розмірі 1500,00 грн. на місяць, що є підставою для відмови у задоволенні позову, про що надають докази. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, його представника, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Відповідач регулярно сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1500,00 грн. на місяць. За нормою Сімейного кодексу України щодо способів виконання батьками обов»язків утримувати дитину, законодавець виділяє два способи: за домовленістю між батьками та за рішенням суду. Таким чином, такий спосіб виконання обов»язку як спосіб виконання обов»язку за рішенням суду випливає із відсутності між батьками домовленості. Як повідомляє позивач, відповідач сам встановив розмір аліментів та його сплачує, а на її пропозиції збільшити розмір аліментів згоди відповідача та відповідного збільшення розміру аліментів, не отримує. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність домовленості між батьками про розмір участі в утриманні дитини, а тому вважає за правомірне встановити інший спосіб виконання відповідачем його обов»язку в утриманні сина. З урахуванням заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки суд врахував всі повідомлені сторонами обставини при визначенні розміру аліментів передбачених ст.182 СК України . Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулася до [PERSON] із вимогою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого послалася на те, що цей шлюб укладений 15 липня 2014 р., мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Оскільки подружні відносини припинені, просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка просила свій позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, не вбачає підстав для задоволення позову. У відповідності п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституція України виключно законами України визначаються засади регулювання шлюбу. Згідно ч.1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ст. 9 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою у т.ч. офіційного визнання і підтвердження державою фактів шлюбу тощо. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Тобто без державної реєстрації шлюбу як юридичного факту бути не може. Позивачка просить розірвати шлюб із батьком свого сина, проте факт реєстрації шлюбу не доведений. Заповнений бланк свідоцтва про шлюб серії I-АП №168021 з прикладенням печатки відділу державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим про нібито реєстрацію шлюбу позивачки з [PERSON] 15 липня 2014 р. судом до уваги не приймається. Цей документ оформлений на тимчасово окупованій з 20 лютого 2014 р. території України (Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»), неналежною мовою (ч. 1 ст. 10 закону). Доказів про те, що вказаний документ виданий законним органом, тобто письмового підтвердження від центрального органу, якому він за статусом підпорядковується, суду не надано. Згідно ст. 11 Закону державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього. Державний реєстр актів цивільного стану громадян ведеться відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Відомості про державну реєстрацію шлюбу між сторонами законним органом шляхом складання письмового актового запису в справі відсутні. Відомості про реєстрацію такого шлюбу в державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні також (а.с.20). Отже через недоведеність позов задоволенню не підлягає. Судовий збір позивачці не відшкодовується.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17 жовтня 2014 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин вони з відповідачем мають малолітню дитину, [INFO] В сім'ї постійно виникають сварки та суперечності. Подружнє життя між ними припинено, внаслідок відсутності між ними взаємопорозуміння. За час їхнього проживання зникло почуття любові, поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася, примирення не можливе. Спору про місце проживання дитини, про розподіл майна між ними не виникає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, справу просила слухати за її відсутністю (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив слухати у його відсутність (а.с.21). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі, дійсно, з 17.10.2014 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Мають дійсне прагнення до розірвання шлюбу, строк для примирення просили не надавати. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] та просила відновити їй дошлюбне прізвище Павленко В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 квітня 1994 р. Ленінським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №285. Неповнолітніх дітей не мають. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що їх спільне життя не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки, спільного господарства вони не ведуть і примирення неможливе. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2005 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1872 (а.с. 3). Подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 15 червня 2016 р. на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2009 року народження, [PERSON], 2011 року народження, в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружні відносини з відповідачем припинені, діти проживають з нею та потребують матеріального утримання. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2005 року і мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Як встановлено судом, діти проживають з матір'ю. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обов'язку визначається батьками самостійно - за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття . Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачу аліменти на утримання дітей в розмірі по 800 грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття. Тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial