Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Згідно архівних даних право власності на домоволодіння зареєстроване за покійною [PERSON] , яка померла [INFO] і була матір`ю покійної баби [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після своєї матері, так як залишилася проживати в домоволодінні належному, [PERSON] , але не оформила в нотаріальному порядку спадкове майно. 30 березня 2005 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким жилий будинок з господарськими будівлями заповіла позивачу. Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом і звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документі, тому з даним позовом вона змушена звернутись до суду. 26 червня 2019 року в даній справі було відкрито провадження відкрито і підготовче засідання призначено на 22 липня 2019 року. Ухвалами суду від 22 липня, 13 серпня 2019 року підготовче засідання по справі відкладено, оскільки на адресу суду від державного нотаріального архіву у Вінницькій області не надійшли відомості щодо спадкової справи після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8). Згідно заповіту від 30 березня 2005 року [PERSON] заповіла житловий будинок з по господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] (а.с.12). Як видно з довідки № 1043 від 22 липня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Комаргородської сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємцем є [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований в [ADDRESS] і належав померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого була дочка [PERSON] , котра спадщину прийняла, але не оформила в зв`язку зі смертю. Після смерті баби [PERSON] , спадкоємцем згідно заповіту, посвідченого виконкомом Комаргородської сільської ради залишилась онука [PERSON] , яка протягом шести місяців після смерті баби [PERSON] спадщину прийняла, провела поточні ремонти, сплачувала страхові і податкові платежі. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України не має (а.с.49). В довідці про показники об`єкта нерухомого майна № 199 від 15 липня 2019 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31.12.2012 року вказано, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . До складу спадкового майна входить житловий будинок літ «А», веранда літ «а», літня кухня літ «Б», підвалу літ «Б1», входу в підвал літ «б1», веранди літ «б», сараю літ «В», сараю літ «Г», криниці літ «Д», огорожі 1-3 (а.с. 50). Як видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, після смерті [PERSON] належного їй житлового будинку фактично успадкувала її донька [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 196/0231 від 25 червня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість (а.с. 30). Повідомленням Томашпільської державної нотаріальної контори № 207/0116 від 27 червня 2019 року передбачено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] заведена № 39/2014 року. Як видно з даної спадкової справи до Томашпільської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35-41). З повідомлення державного нотаріального архіву Вінницької області від 29.08.2019 року видно, що спадкова справа на майно пормерлої [INFO] [PERSON] по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори - не виявлено (а.с.57). До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] . В цей час діяв ЦК України 2003 року. Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . При зверненні до суду з позовною заявою позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати як особа з інвалідністю II групи. На підставі викладеного,

Outcome: approved