overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 26 квітня 2015 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно і вона звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки не могла підтвердити родинні відносини з нею. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Миролюбненської сільської ради звернувся до суду з письмовою заявою, про те, що позов визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26квітня 2015 року померла баба позивача [PERSON] іпозивач пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з поважних причин. Встановлено, що згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 47780460 від 19.05.2017 року спадкова справа приватним нотаріусом [PERSON] не заводилась. Відповідно до листа відмови приватного нотаріуса [PERSON] №396/01-16 від 19.05.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], через пропуск строку для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються паспортними даними позивача, даними свідоцтва про смерть [PERSON] від 27.04.2015 року серії І-ОК №339573; даними свідоцтва про смерть [PERSON] від 13.05.2015 року серії І-ОК №339714, відмовою приватного нотаріуса від 19.05.2017 року №369/01-16; інформаційною довідкою із спадкового реєстру № 47780460 від 19.05.2017 року, даними свідоцтва про шлюб серія І-БК 326599 від 11.11.1995 року, даними свідоцтва про шлюб серія ІІ-АБ 076991 від 11.02.1977, даними свідоцтва про народження І-БВ №394966. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк 6 місяці з дня набрання рішенням законної сили,\~\~для подання нею до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті\~\~ баби [PERSON], яка померла 26 квітня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно і вона звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки не могла надати свідоцтва про смерть [PERSON] та підтвердити родинні відносини з ним. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради до суду не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер дядько позивача - [PERSON] іпозивач пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з поважних причин. Встановлено, що згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 43717713 від 26.04.2016 року спадкова справа Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою не заводилась. Відповідно до листа відмови держнотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №1574/01-16 від 26.04.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], через пропуск строку для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією запису акта про смерть [PERSON] від 06.07.2012 року серії [NUMBER]; відмовою державного нотаріуса від 26.04.2016 року № 1574/01-16; довідкою Старокостянтинівського БТІОР від 08.04.2016 року №173. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк - 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання нею до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті дядька - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 24 травня 2016 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Шлюб було зареєстровано Канівським міським відділом ДРАЦС ГТ УЮ у Черкаській області, актовий запис № 41. Спільних дітей не мають. Сімейні відносини між сторонами зіпсувалися, вони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, не ведуть спільного господарства. Спору щодо поділу майна та спору між сторонами немає. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу недоцільне, тому просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилась, подавши 12 червня 2017 року заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала, наполягала на розірванні шлюбу. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи в силу ч. 5 ст. 74, ч.1 ст. 77 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надсилав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. Позивач наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серії І-СР № 128307 від 24 травня 2016 року (а.с.7), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 24 травня 2016 року Канівським міським відділом ДРАЦС ГТ УЮ у Черкаській області, актовий запис № 41. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON], звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблений актовий запис №111 від, між нею та [PERSON] посилаючись на фактично припинені сімейні стосунки. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, змінити прізвище на дошлюбне Фурман та розглядати справу за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву у якій зазначив про визнання позовних вимог та про необхідність розгляду справи за його відсутності. Суд вважає можливим ухвалити у справі рішення за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 111 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Із змісту позовної заяви вбачається, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач в заяві про розгляд справи за її відсутності також зазначила, що бажає змінити дійсне прізвище [PERSON] на [PERSON] Суд вважає, що для зміни прізвища позивача відсутні підстави, оскільки згідно свідоцтва про шлюб, позивач набула прізвище [PERSON] змінивши його з прізвища Кононова. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON], звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 717, між нею та [PERSON] посилаючись на відсутність взаєморозуміння та любові, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. На час звернення до суду сторони проживають разом, хоча шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу дітей не мають. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву у якій зазначив про визнання позовних вимог та про необхідність розгляду справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 717 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). Сторони спільних дітей не мають. Як вбачається з тексту позовної заяви, подружжя шлюбні стосунки не підтримує, спільного бюджету не має, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При укладанні шлюбу прізвище позивача не змінювалося. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 3 вересня 2004 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю зі [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог та просить суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить суд задовольнити його. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 3 вересня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Ялтинського МУЮ Автономної Республіки Крим, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №354. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 січня 2008 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім'єю з відповіда-чем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу зі [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується дублікатом квитанції №0.0.757552224.1 від 3 травня 2017 року (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що зі [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 липня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, через різні погляди на життя та сім'ю, несумісність характерів, що призвело до втрати почуття взаємоповаги та кохання. Позивач та Відповідач разом не проживають, не ведуть спільного господарства, від шлюбу мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20 липня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 20 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського управління юстиції у м. Києві (актовий запис №816) (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 12 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.4) та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 11 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5). З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, та на примирення Позивач не погоджується. Також вбачається, що спори про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дітей між Позивачем та Відповідачем відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 липня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, через різні погляди на права та обов'язки подружжя та відсутність взаєморозуміння. Позивач та Відповідач разом не проживають, не ведуть спільного господарства, проте мають спільну дитину - [PERSON],[INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом №943 (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, та на примирення не згодні. В матеріалах справи зазначено, що спір про поділ майна подружжя між Позивачем та Відповідачем відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої не вдалося досягти домовленості про добровільну сплату аліментів відповідачем. Тому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі 5 000 грн. 00 коп., щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та наполягає на позовних вимогах. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-ОЛ №052100, виданого Бандурівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 05 серпня 2011 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що 05 серпня 2011 року складено відповідний актовий запис №1. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї від 08.04.2017 року №124, яка видана начальником квартального комітету №29 Олександрійської міської ради Кіровоградської області, малолітня дочка [PERSON] зареєстрована за місцем реєстрації матері за адресо: вул. Другого Українського Фронту, 9, м. Олександрія, Кіровоградська область. З позовних вимог вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо добровльної участі відповідача в утриманні дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зґідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій ґрошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки відповідач має неругулярний, мінливий дохід, тому необхідно задоволити позовні вимоги та стягувати аліменти твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, необхідно стягнути судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved