Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У червні 2016р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з період сумісного проживання з відповідачем у справі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та з її чоловіком. Позивачка зазначала, що відповідач після розірвання відносин, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Оскільки позивачці складно самостійно утримувати дитину, остання просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 14 червня 2016р. до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 10 серпня 2027р. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки на даний час він не працює і не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що раніше сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період сумісного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Встановлено, що на даний час сторони однією сімєю не проживають та відносини не підтримують. Судом встановлено, що 25 квітня 2015 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого у позивачки народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрацію (а.с.5). В судовому засіданні було зясовано, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Позивачка, посилаючись ст.182 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стверджувала, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Оскільки донька повністю знаходиться на утриманні позивачки, остання наполягала на визначеному нею розмірі аліментів, а саме на стягненні аліментів з розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 14 червня 2016р. до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 10 серпня 2027р. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягає задоволенню частково і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 800,00 грн. щомісяця, починаючи з 14 червня 2016р. до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 10 серпня 2027р. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. До судових витрат згідно п.2ч.3 ст.79 ЦПК України також відносяться витрати на правову допомогу. Встановлено, що позивачка витратила на правову допомогу 400,00 грн., що підтверджується квитанцією АО ЮК Малиновського району м. Одеси від 06 червня 2016 року (а.с.1). Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір по справі становить 551,20грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial