Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У червні 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, у якому зазначають, що 25 вересня 2011 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,3680 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га, ведення особистого селянського господарства 0,1180 га, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. В. Димерка, вул.. Шевченка, 24. Спадкоємцями до майна померлого є його син [PERSON] за заповітом та дружина [PERSON] за законом згідно ст. 1241 ЦК України. У встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,3680 га, а у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями їм відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, тому змушені звернутись до суду з цим позовом та просять визнати: за [PERSON] право власності на 5/6 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, а за [PERSON] на 1/6 частину в порядку спадкування за законом згідно ст. 1241 ЦК України. У судове засідання позивачі не зявилися, повідомивши письмово про підтримання позову та розгляд справи в їх відсутності. Відповідача у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності його представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, 25 вересня 2011 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,3680 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га, ведення особистого селянського господарства 0,1180 га, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. В. Димерка, вул.. Шевченка, 24. Згідно заповіту, посвідченого 19 липня 2000 року виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, на випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON]. З копії спадкової справи № 14/2015 до майна померлого [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини 16.01.2015 року, а позивач [PERSON] 18.03.2015 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст. 1241 ЦК України. Факт прийняття спадкоємцями спадщини встановлений по довідці, виданій великодимерською селищною радою 13.01.2015 року за № 14, в якій є відмітка про постійну прописку та проживання спадкоємців в спадковому будинку. Листом від 18.03.2015 року № 600-601/02-14 позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 105841, виданого на підставі рішення великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 30.06.2000 року [PERSON] вбачається, що він був власником земельної ділянки площею 0,3680 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,1180 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, смт. В. Димерка, вул.. Шевченка. 24. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що за адресою: смт. В. Димерка, вул. Шевченка, 24 знаходиться житловий будинок «А-1», загальною площею 88,2 кв.м, житловою площею 53,0 кв.м та господарські будівлі й споруди: сарай «Б», погріб «Г», сарай «Д», гараж «Е», вбиральня «Ж», літній душ «З», колодязь «К», тротуар «Т1», огорожа «N». Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. З огляду на наведене суд вважає, що [PERSON] набув право власності на вказаний житловий будинок, враховуючи, що діюче на той час законодавство не передбачало обовязкової реєстрації таких прав, і виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved