Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У червні 2015 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості розмірі 146889 грн. 48 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 20.02.2013 між сторонами було укладено договір кредиту №700АІ20130220001 відповідно до якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти у розмірі 176175 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20.02.2020 для оплати придбаного транспортного засобу «Mazda», модель 6, 2012 року випуску, чорного кольору, однак у відповідач в порушення умов кредитного зобов'язання протягом тривалого часу не здійснював погашення місячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у позовній заяві просив слухати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 2). Відповідач в судові засідання не з'явився повторно, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом поштового повідомлення (а.с. 44-47), заперечень проти позову суду не надала, про поважність причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.02.2013 між сторонами було укладено договір кредиту №700АІ20130220001 відповідно до якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти у розмірі 176175 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20.02.2020 (а.с. 3-12). Кредит відповідачу надавався для оплати придбаного транспортного засобу «Mazda», легковий седан - В, модель 6, 2012 року випуску, чорного кольору згідно договору купівлі-продажу №СМмА-0001/049 від 18.02.2013 укладеного з ТОВ «ВіДі Скай Моторз» (а.с. 4, 15). Станом на 03.12.2015 загальний розмір заборгованості відповідача складає 146889 грн. (сто сорок шість тисяч вісімсот вісімдясят дев'ять) 48 коп. з них: сума заборгованості за кредитом 134941 грн. 79 коп.; сума заборгованості за відсотками 5558 грн. 51 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 1992 грн. 38 коп.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 1053 грн. 61 коп.; розмір інфляційних витрат за кредитом 2255 грн. 47 коп.; розмір інфляційних витрат за відсотками 1087 грн. 72 коп. (а.с. 13, 14). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтвердженні судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved