Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

у червні 2019 [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Машівського районного суду від 24.04.2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день відповідач офіційно ніде не працює, однак отримує тимчасові заробітки, має мінливий нерегулярний дохід (працює таксистом), з якого аліменти не вираховуються. Визначений судом розмір аліментів є недостатнім, мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку змінився в бік збільшення, утримання дитини потребує більших витрат. У зв`язку з наведеним позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Машівського районного суду Полтавської області від 24.04.2013 р. з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. 02.07.2019 р. відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду (а.с.18). У судове засідання сторони не з`явилися, натомість позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, оскільки у зв`язку з сімейними обставинами не зможе з`явитися у судове засідання, позов підтримала частково та просила змінити спосіб стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму в розмірі 2500,00 грн (а.с.27,32). Відповідач також подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності та позов в частині зміни способу стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму в розмірі 2500,00 грн визнав, долучив копію паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.33). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін з огляду на подані ними заяви та дослідивши надані письмові докази у справі, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Рішенням Машівського районного суду від 24 квітня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 09.04.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7,8). Відповідно до інформації наданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-33/657 від 26.06.2019 р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.17). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд також враховує, що відповідач позов визнав, а відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України (частини четвертої статті 174 ЦПК України 2004 року) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У судовому засіданні не установлено, що визнання позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки сума, яку просить стягувати з відповідача позивач, є більшою ніж мінімальний розмір аліментів на дитину, визначений статтею 182 СК України - не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з урахуванням встановлених вище обставин справи, враховуючи визнання відповідачем позову, а саме щодо збільшення розміру аліментів з частки на тверду грошову суму в розмірі 2500,00 грн, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved