Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до укладеного кредитного договору за № б/н від 23 серпня 2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення даного кредитного договору на умовах, запропонованих банком, підписавши відповідну заяву. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець зобов?язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позичальник зобов?язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг). При порушенні позичальником строків платежу по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У порушення вимог закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 29 лютого 2016 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 19196.64 грн., яка складається з наступного: -заборгованість за кредитом - 2298.00 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 12658.32 грн.; -заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 2850.00 грн., а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: -штраф (фіксована частина) - 500 грн.; -штраф (процентна складова) - 890.32 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов?язання і заборгованість за договором не погашає. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Судом встановлено, що 23.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н. Позивачем було надано кредит, який відповідач мав сплачувати відповідно до умов кредитного договору, однак він порушив умови кредитного договору, що спричинило заборгованість за договором. Станом на 29 лютого 2016 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 19196.64 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 2298.00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12658.32 грн.; заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 2850 грн.; штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1390.32 грн. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунками, які перевірені судом, відповідачем розмір заборгованості не заперечується, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Відповідач добровільно виконати умови кредитного договору не бажає. Відповідно до вимог ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст.527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання зобов'язання. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ч.1 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.625 ч.1 Цивільного кодексу України, позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved