Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до укладеного кредитного договору за №DNH4KP33870273 від 06 листопада 2006 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 4111,89 грн., на строк по 06 листопада 2008 року, а відповідачка зобов»язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надати банку (щомісячний платіж) у сумі 220,34 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення даного кредитного договору на умовах, запропонованих банком, підписавши відповідну заяву. При порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00 відсотків на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. У порушення вимог закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту відповідно детального розрахунку станом на 25 березня 2016 року складає 3435, 97 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності встановленого договором, з 25 березня 2011 року по 25 березня 2016 року за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту * розмір відсотків ставки в день * кількість днів прострочення / 100. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період 06 листопада 2006 року по 25 березня 2016 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 3435,97 грн., розмір відсотків ставки в день дорівнює 0,2 відсотки, а отже сума заборгованості по відсоткам дорівнює 3435,97 грн. * 0,2 відсотки * 1825 днів прострочення / 100 = 12541,29 грн. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов?язання і заборгованість за договором не погашає. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась відповідно п.п. 4,5 ч.5 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Судом встановлено, що 06 листопада 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4KP33870273. Позивачем було надано кредит, який відповідач мав сплачувати відповідно до умов кредитного договору, однак він порушив умови кредитного договору, що спричинило заборгованість за договором. Станом на 25 березня 2016 року за відповідачем наявна заборгованість по відсоткам за договором нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 25 березня 2011 року по 25 березня 2016 року в сумі 12541,29 грн. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунками, які перевірені судом, відповідачем розмір заборгованості не заперечується, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Відповідач добровільно виконати умови кредитного договору не бажає. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ч.1 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.625 ч.1 ЦК України, позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved