Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14 листопада 2015 року виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №5; стягнути з [PERSON] судові витрати на її користь. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 14.11.2015 вони одружились. За час спільного проживання [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою. В лютому 2020 року відповідач залишив сім`ю, й з цього періоду вони разом не проживають, гне ведуть спільне господарство. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені, вони проживають окремо, примирення не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 16 вересня 2020 року подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, миритися не бажає, позов підтримує. Просить також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , від стягнення понесених нею судових витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 16 вересня 2020 року подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає, миритись з позивачем не бажає. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого 14 листопада 2015 року виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 листопада 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 5. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.12). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 серпня 2016 року виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.13). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача та відповідача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. У заяві про розгляд справи у її відсутності (а.с.29) позивач також просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням вимог ст. 113 СК України, позивачу після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved