Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

У травні 2018 року Житомирський державний технологічний університет звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за цільовий\~ пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти в сумі 632,88 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 235,68 грн. та пеню в розмірі 734,76 грн.,\~ та понесені судові витрат по справі. Обґрунтовуючи вимоги заяви позивач зазначив, що 01.09.2000 року між Житомирським інженерно-технологічним інститутом та [PERSON] Андріївною мамою студента [INFO], була укладена угода про навчання на умовах надання пільгового кредиту на суму 10 366,00 грн. З 17.12.2002 року відповідач був відрахований з інституту за невиконання навчального плану та графіку навчального процесу. 01.09.2003 року між Житомирським інженерно-технологічним інститутом та відповідачем була переукладена угода № 11 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти на суму вартості навчання за період з 01.09.2000 року до моменту відрахування 4 746,12 грн. З жовтня 2005 року відповідач не сплачував за кредит, що призвело до виникнення заборгованості за використаний кредит. Заборгованість за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року становить 1603,32 грн., а саме: заборгованість за кредитом 632,88грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 235,68 грн., заборгованість за пенею 734,76 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. Від відповідача [PERSON] відзив на позов не надійшов. Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Згідно положень ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Судом встановлено, що 01.09.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 11 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, надалі Угода (а.с.4). Відповідно до п.6.1 Угоди, одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 4746 грн.12 коп. та відсотки за користування ним з 17.02.2003 року до 17.02.2018 року, відповідно п.п.\~\~ 6.1.,6.2, 7.2 за порушення умов даної угоди відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої у строк суми. (а.с.4 зворотна сторона). Згідно копії виписки з наказу №270-с від 20.12.2002 року, [PERSON] був відрахований з Житомирського державного технологічного університету , починаючи з 17.12. 2002\~\~ року (а.с.7) Позивачем неодноразово направлялися відповідачу вимоги попередження про необхідність сплати заборгованих сум, на які він не реагує(а. с. 5). Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 2 ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. А за змістом ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статті 611 Цивільного кодексу України, зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач умови Угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти виконав в повному обсязі, а в порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Заборгованість за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року становить всього в сумі 1603,32 грн., а саме: заборгованість за кредитом 632,88 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 235,68 грн., заборгованість за пенею 734,76 грн., що підтверджується розрахунком ( а.с. 9,10). Тому суд задовольняє позовні вимоги Житомирського державного технологічного університету в повному обсязі На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., так як вони документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved