overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2010р. по 01.03.2015р., на загальну суму 2604,78грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2010р. по 01.03.2015р., на загальну суму 18385,94грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі\~\~в судове\~\~засідання не зявилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд\~\~вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів з 1/6 частки на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, які стягуються на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], посилаючись в обґрунтування вимог на те, що існуючий розмір аліментів є недостатнім для належного утримання спільної дитини та з 26.06.2015р. припиняється стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], який закінчує навчання. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, до суду не зявився вдруге. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що згідно рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.11.2014р. з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 08.09.2002р.народження, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2014р. і до повноліття дитини. Рішенням того ж суду від 03.12.2014р. з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] були також стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 14.07.1995р.народження, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання, починаючи з 28.10.2014р. по 26.06.2015р. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За обставин справи слідує, що матеріальний стан відповідача з часу ухвалення зазначених рішень змінився, оскільки 26.06.2015р. припинилося стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на неповнолітнього сина слід змінити, а тому позовні вимоги про збільшення розміру аліментів до 1/4 частки є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті її матері [PERSON], померлої 19.04.2011р., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що є спадкоємцем померлої та з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні сторони були відсутні, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача також заявив про підтримку позову, відповідач про його визнання. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони є сестрами та доньками [PERSON], померлої 19.04.2011р., згідно копії свідоцтва про смерть від 23.04.2011р. (серія 1-ФП №141721). Установлено, що за життя [PERSON] прийняла спадщину за законом, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 09.12.1991р. Зазначене підтверджується рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.02.2006р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, спадкоємицями якого є сторони по справі. 28.10.2011р. нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори до майна померлої [PERSON] заведена спадкова справа №615/2011, згідно якої заява відповідача [PERSON] про прийняття спадщини 12.10.2011р. була подана приватному нотаріусу. 17.01.2012р. позивачу на її звернення до нотаріальної контори постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з той причини, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1268-1270,1272 Цивільного кодексу України слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців з дня смерті спадкодавця; в разі пропуску цього строку заява може бути подана нотаріусу за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] наведених обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання відповідної заяви для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], посилаючись в обґрунтування вимог на те, що відповідач її колишній чоловік - з травня 2000р. без поважних причин припинив проживання у спірній квартирі та виконання обовязків за договором найму цього житла. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просила вимоги задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідач та третя особа у встановленому порядку повідомлялися про час і місце судового розгляду, до суду не зявилися вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано судовим рішенням від 02.08.2010р. Спірна квартира [ADDRESS] є державним житловим фондом та нею на умовах договору найму користується позивач [PERSON], право якої визнано судовим рішенням від 02.08.2010р. Згідно довідки форми-3 ТОВ «Ліски-М» від 12.05.2015р., місце проживання у спірній квартирі також зареєстровано за відповідачем [PERSON] колишнім чоловіком позивача. Проте, з травня 2000р. відповідач у спірному жилому приміщенні не проживає, що підтверджується актом, складеним 14.05.2015р. майстром житлового органу та мешканцями-сусідами сторін, та показами свідка [PERSON], який в суді підтвердив, що близько 15 років тому його друг з дитинства [PERSON] залишив дружину [PERSON] та більше за місцем їх проживання в будинку по вул.Крилова,8 він його не бачив. Відповідно до ст.71ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При відсутності з поважних причин цей строк може бути продовжено. Обставин, які б свідчили про поважність відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні понад визначені строки, судом не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для збереження за відповідачем спірного жилого приміщення не має, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500грн з наступною індексацією, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісяця, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], 22.08.2011р.народження, на утримання якого відповідач батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі. Відповідач, у встановленому порядку повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не зявився, на час розгляду справи причину неявки не повідомив. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 22.08.2011р. народження. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає разом з матірю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи зазначені позивачем дані про відповідача (відсутність інших утриманців, відсутність постійного заробітку), суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500грн щомісяця, виходячи що 1/2 частину встановленого прожиткового мінімуму на дитину до 6 років(у 2015р.- 1032грн) має забезпечити кожний з батьків. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх синів, на утримання яких відповідач - батько дітей - коштів не надає. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьки дітей проживають окремо, діти проживають разом з матір'ю. Угоди щодо їх утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що вимагається стягнення на утримання двох дітей, що відповідач працездатного віку. За такого, доцільно визначити стягнення у вигляді 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У травні 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 4, 5, 8). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У травні 2015р. позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит про захист прав споживачів та повернення депозиту, вказавши, що 06.08.2014 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 2 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір № 313731/22367/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців. Відповідно до п. 1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на Вкладний рахунок № 2630.7.6.015227.004 (далі - Вкладний рахунок) грошові кошти у сумі 5 460, 00 евро зі сплатою за користування коштами в розмірі 12,6% річних. Сума вкладу внесена до повному в повному розмірі в день укладення договору, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 9996439 від 6.08.2014 року. Договір був укладений на строк з 06.08.2014р. по 06.03.2015р. (п. 1. Договору). Відповідно до п. 6. Договору, відповідач був зобовязаний на після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, повернути позивачу суму вкладу. Оскільки сума значна, позивач 03.03.2015р. звернулася до банку із письмовою заявою про повернення вкладу в повному розмірі в термін, встановлений договором, шляхом виплати готівковими коштами через касу Банку, що підтверджується копією листа від 03.03.2015 р. з відміткою відповідача про отримання останнього. Однак відповідачем повернення банківського вкладу здійснено не було. Оскільки Позивач безпідставно утримує її грошові кошти, у відповідності зі ст. 625 ЦК України, він має виплачувати проценти у відповідності із укладеним договором. Сума відсотків, що підлягає стягненню, становить 114 евро 97 евроцентів. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит на її користь суму вкладу 5460 евро та 114 евро 97 евроцентів, у усього у сумі 5574 евро 97 евроцентів. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У травні 2015р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 04.02.2008 р. між нею, [PERSON] (після укладання шлюбу - [PERSON]Б.) та відповідачем [PERSON] - субєкт підприємницької діяльності без створення юридичної особи, укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою. Укладення даного трудового договору проведено відповідно з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001р.№ 260. Відповідно до п. 1 договору, він є безстроковим та укладеним на невизначений строк. Договір зареєстрований 08.02.2008 року за № 08590800272 у порядку встановленому законом Правобережним МЗЦ, про що свідчить п.16 трудового договору, де передбачено, що уповноважений представник Центру зайнятості [PERSON] засвідчила реєстрацію договору від 04.02.2008 року. Далі позивач вказала, що вона як Працівник,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У травні 2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Мілаш», посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося сторони з весни 2013 р. проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та даний шлюб носить формальний характер. Дітей від даного шлюбу немає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти можливості примирення заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши через канцелярію суду заяву в якій проти позовних вимог не заперечував, та просив розглядати справу у його відсутності (а.с.18) Cуд, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 02.12.2011 р. між сторонами було зареєстровано шлю Відділом актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №1882 (а.с.4) Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. У звязку із різними поглядами на сімю та шлюб, з весни 2013 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, проти примирення позивачка заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У травні 2015 р. позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою № 38 в будинку № 130 а по вул. Космонавтів у м. Миколаєві. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач є її сином, зареєстрований за зазначеною адресою, однак вже майже 15 років в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, його місцезнаходження їй не відоме В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З копії свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON], по ? частці за кожним, відповідач зареєстрований в даній квартирі з 1997 року (а.с. 10,11). Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з тим, статтею 321 ЦК України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійснені, а відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своєю власністю і право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? частини квартири № 38 в будинку № 130 а по вул. Космонавтів у м. Миколаєві, що підтверджено матеріалами справи. Даних про припинення його права власності на дане майно суду не надані, а тому відсутні підстави для позбавлення його, як власника, права на користування квартирою. За такого вимоги позивача задоволенню не підлягають через безпідставність.

Outcome: dismissed