Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому просила: - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]; - стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі - 1 000 грн. 00 коп. в твердій грошовій сумі, починаючи з 01 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття; - витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач посилалася про те, що влітку 2004 року між нею та відповідачем зав'язалися відносини, в результаті яких у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Після народження дитини відповідач [PERSON] зник на довгий час, місце його перебування було невідоме, і лише восени 2008 року з'явився. 26 грудня 2008 року позивач і відповідач зареєстрували шлюб. Однак, [PERSON] не виконував належним чином своїх батьківських обов'язків, зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, в результаті чого рішенням суду від 30 листопада 2011 року шлюб було розірвано. Відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні сина, не відвідує навчального закладу де він навчається, не піклується про його стан здоров'я, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Аліменти також не сплачує, оскільки невідоме його місце перебування. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала й просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. Причини неявки суду не повідомлені. У судовому засіданні представник третьої особи Броварської районної державної адміністрації Київської області як органу опіки та піклування - Сліпчук І.О. просила позов задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Прокурор Броварської міжрайонної прокуратури Київської області у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] в селищі міського типу Велика Димерка Броварського району київської області, про що виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 29 березня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 10. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] одружилися 26 грудня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Згідно із характеристикою від 25 серпня 2015 року, виданої Великодимерською СЗО НВК, навчанням та вихованням учня 4-А класу [PERSON]. батько [PERSON] не цікавиться, до школи жодного разу не приходив (а.с.15). За висновком Броварської районної державної адміністрації від 11 листопада 2015 року № 1817/01-12, орган опіки і піклування Броварської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Матеріальним забезпеченням, здоров'ям, фізичним, духовним і моральним розвитком дитини займається мати [PERSON] (а.с.6). Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошові сумі (частина перша статті 184 СК України). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» установлено в 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1 330 гривень, з 1 травня - 1 399 гривень, з 1 грудня - 1 496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1 167 гривень, з 1 травня - 1 228 гривень, з 1 грудня - 1 313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1 455 гривень, з 1 травня - 1 531 гривня, з 1 грудня - 1 637 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1 378 гривень, з 1 травня - 1 450 гривень, з 1 грудня - 1 550 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1 074 гривні, з 1 травня - 1 130 гривень, з 1 грудня - 1 208 гривень. Відповідно до частини другої статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присудженні, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судом встановлено, що [PERSON] своїх обов'язків по вихованню сина - [PERSON], [INFO], не виконує, про його фізичний і духовний розвиток не турбується, не забезпечує необхідним харчуванням та матеріально не утримує, а тому позовні вимоги [PERSON], є такими, що підлягають задоволенню частково. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час починаючи із 01 січня 2013 року задоволенню не підлягають, через їх недоведеність в судому засідання й відсутністю доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем до суду позову, а саме із 17 червня 2016 року. Згідно із статтею 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial