Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання за набувальною давністю права власності на 1 / 4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Челюскіна, 195. Позов обгрунтований тим, що позивач є власником 3 / 4 частки даного будинку, в якому постійно проживає з жовтня 1987 року, співвласником іншої 1 / 4 частки будинку є її рідний брат [PERSON], який виписався з будинку 20 жовтня 1987 року і з того часу не зявляється та не цікавиться належним йому майном. Позивач постійно, відкрито добросовісно користується даним будинком, утримує його в цілому більше 10 років. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що відповідач у 1987 році знявся із зареєстрованого місця проживання у [INFO], та виїхав до Російської Федерації, місце перебування відповідача не відоме, позивач здійснює утримання майна в цілому, здійснила ремонт та переобладнання будинку, який в натурі між співвласниками не поділений, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання сповіщений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Представник позивача в судовому засіданні не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких\~обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що позивач [PERSON] постійно проживає у [INFO], остання здійснює догляд та ремонт будинку, обробляє город. [PERSON] в даному будинку не проживає останні 30 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що позивач [PERSON] постійно проживає у [INFO], остання здійснює догляд та ремонт будинку, обробляє город. [PERSON] раніше проживав у даному будинку, в 90-х роках виїхав, більше його він не бачив. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 344 ЦК України). Набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 року. Положення щодо набувальної давності закріплені у ЦК України, зокрема, як первісний спосіб набуття права власності, оскільки права набувача залежать не від волевиявлення попереднього власника, а від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст. 344 ЦК України - добросовісності заволодіння, відкритості та безперервності подальшого володіння річчю протягом певного строку. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути обєктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» №166 від 15 березня 2018 року буд.195 по вул.Челюскіна в м.Ніжині Чернігівської області зареєстрований: 1 / 4 частка за [PERSON], підстава- свідоцтво на право на спадщину за законом від 13 серпня 1979 року, 3 / 4 частки за [PERSON], підстава- свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 листопада 2005 року. Реєстрація права власності позивача [PERSON] на 3 / 4 частки вказаного будинку підтверджується також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно... від 27 серпня 2013 року, державна реєстрація права власності проведена 12 серпня 2013 року. Копія технічного паспорту від 02 березня 2018 року засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації. Частки сторін, як співвласників будинку, в натурі не виділені. [PERSON] знятий із реєстрації в спірному будинку у 1987 році, шо підтверджується копією будинкової книги щодо даного будинку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] більше десяти років добросовісно, відкрито і безперервно володіє житловим будинком №195 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Челюскіна в м.Ніжині Чернігівської області, самостійно утримує майно в цілому, сплачує комунальні послуги, що підтверджується вищезазначеними доказами, зокрема, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], і є підставою для застосування до спірних правовідносин положень ст.344 ЦК України та задоволення позову повністю. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved