Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У червні 2013 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ірпінська, 69Б» звернулося до суду з позовом до [PERSON], у якому з урахування збільшених позовних вимог, позивач просив стягнути заборгованість за житлово - комунальні послуги та оплату теплопостачання у розмірі 17 337,13 грн., судові витрати у розмірі 243,60 грн., а також витрати, пов'язані з наданням юридичної допомоги у розмірі 1 200,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. За час користування послугами за відповідачем утворилась заборгованість за житлово - комунальні послуги станом на 01.02.2014 року на загальну суму 17 337,13 грн. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на відсутність у матеріалах справи доказів надсилання Відповідачу пропозиції укладання договору про надання послуг, проекту такого договору, обґрунтованих розрахунків вимог, затверджених у встановленому порядку кошторисів, доказів понесення витрат на управління, утримання та збереження спільного майна та доказів надання послуг. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, заперечень проти позову, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення даного позову, виходячи із такого. Так, положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. В судовому засіданні достовірно встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності відповідачу - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, САЕ № 663843, виданого 04.05.2012 року, Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва (Наказ № 601). На підставі ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такий обов'язок [PERSON] не виконувався, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість. Згідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За положеннями ч.ч. 1, 5-7 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань містобудування та житлової політики. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, [PERSON], будучи власником вказаної квартири, не зверталась до позивача з метою укладення відповідного договору щодо надання й оплати отриманих житлово-комунальних послуг; крім того відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань із оплати за наведені послуги. При цьому, у разі отримання житлово-комунальних послуг, неукладення зазначеного відповідного договору не звільняє відповідача від їх належної оплати. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] набула право власності на квартиру з 30 травня 2012 року. З розрахунку позивача, вбачається, що за період з 01 січня 2012 оку по 31 січня 2014 року відповідач має заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги та по оплаті за теплопостачання у розмірі 17 337,13 грн. Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі статтею 322 ЦК України на власників майна покладено тягар його утримування. Як встановлено у судовому засіданні, та не заперечується сторонами, квартира [ADDRESS], належить на праві власності відповідачу - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, САЕ № 663843, виданого 04.05.2012 року, Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва (Наказ № 601). Обов'язок утримання і оплати відповідних послуг особі, що їх надає у відповідача виник з 04.05.2012 року, тобто з моменту реєстрації права власності нерухомого майна. Відтак, погоджуючись із розрахунками позивача щодо розміру заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги, суд частково задовольняє вимоги позову і стягує з відповідача на користь ОСББ «Ірпінська,69Б» суму заборгованості за несплачені житлово-комунальні послуги у розмірі 13 713,64 грн. надані відповідачці у період з червня 2012 року по січень 2014 року; загальна заборгованість відповідача складається із 9 156,00 грн. боргу за утримання та обслуговування житлового будинку і 4 557,64 грн. боргу з неоплаченого теплопостачання за вказаний період. При цьому відповідні тарифи були застосовані позивачем відповідно до норм чинного законодавства. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати у розмірі 229,40 грн., які відповідно до статей 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Витрати на правову допомогу в розмірі 1200,00 грн. позивач підтвердив договором №05/06-5 про надання юридичних послуг від 05.06.2013р., укладеним з фізичною особою-підприємцем [PERSON], вартість послуг якого сторони оцінили у 1 200,00 грн. Так, статтею 56 ЦПК України міститься вичерпний перелік повноважень особи, яка надає правову допомогу. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії документів, долучених до справи, бути присутньою в судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Проте, вимоги про стягнення вказаних витрат з відповідача не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], представляє інтереси позивача на підставі довіреності від 05.06.2013р. - у порядку статті 38 ЦПК України, що не дає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу; надання допомоги представником не відноситься до виду судових витрат. З урахуванням наведеного та

Outcome: partial