Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] .. Просить стягнути грошові кошти за договорами позики в розмірі 91341 грн, що еквівалентно 3400 доларів США. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що 28 лютого 2018 року він позичив [PERSON] грошові кошти за договором позики в розмірі 1300 доларів США строком до 25 липня 2018 року. Крім того 25 липня 2018 року він позичив [PERSON] ще 2100 доларів США, які той зобов`язався повернути до 31.12.2018. Однак грошові кошти відповідач не повернув. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав, підтвердив факт позики та того, що грошові кошти він не повернув, оскільки йому потрібні були грошові кошти на лікування дружини та дочки. Крім того, він має інші кредити та дружина йому не дала грошових коштів від продажу квартири, а земельний пай він не може продати. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2018 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав в позику в [PERSON] грошові кошти у розмірі 1300 доларів США, які зобов`язався повернути до 30.12.2018 року. Крім того, між сторонами було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав в позику у [PERSON] грошові кошти у розмірі 2100 доларів США, які зобов`язався повернути до 31.12.2018 року. Факт укладання договорів позики та передачі грошових коштів відповідачеві доводиться показами відповідача, який підтвердив отримання грошових коштів та розписками про отримання грошових коштів на загальну суму 3400 доларів США. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За положеннями частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (стаття 545 ЦК України). Борг за договорами позики в розмірі 3400 доларів США відповідач строк встановлений договором не повернув, про що підтвердив у судовому засіданні та про це свідчить наявні у позивача оригінали розписок, надані ним для приєднання до матеріалів справи. Таким чином борг за договорами позики, що складає 3400 доларів США підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 941,9 грн витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved