Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У січні 2021 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21944,51 грн., з яких 18677,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3266,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати. В позовній заяві посилався на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 22.11.2012 року було укладено кредитний договір про надання банківських послуг б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач своїх зобов`язань не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21944,51 грн., з яких 18677,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3266,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати. Зазначив, що 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва- ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва- АТ КБ «ПриватБанк»). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаного недоліку (а.с.84). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.93-94). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.80). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 21.04.2021 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22.11.2012 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.17). На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну зі сплатою процентів за користування кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с. 17). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD» (а.с. 18) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.19-43). Просили стягнути заборгованість в розмірі 21944,51 грн., з яких 18677,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3266,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати. У зв`язку зі зміною найменування та здійснення відповідної державної реєстрації 14.06.2018 позивача перейменовано на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва- АТ КБ «ПриватБанк»). З наданої позивачем виписки по рахунку відповідача (а.с.53-77) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що сторони дійсно перебувають у договірних правовідносинах. Проте, факт перебування сторін у договірних правовідносинах сам по собі не є достатнім для встановлення умов та змісту таких правовідносин. Анкета-заява від 22.11.2012 року не містить відомостей про процентну ставку по кредиту, а також розмір та порядок нарахування неустойки (пені, штрафів) за порушення умов договору, як й не містить даних про строк дії договору, строк кредитування, умови користування кредитом, зміну розміру кредитного ліміту, порядок отримання відсотків, права і обов`язки сторін, строк повернення кредиту й процентів. Позивач посилається, що відповідач своїм підписом в анкеті-заяві дав свою згоду на те, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Разом з тим, матеріали справи не містять письмових підтверджень, що саме Умови та правила надання банківських послуг, додані до позову, розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву від 22.11.2012 року. Позивачем не було надано суду Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які б містили відомості про процентну ставку по кредиту, а також розмір та порядок нарахування штрафів, які б були підписані відповідачем, щоб свідчило про те, що він ознайомився і погодився з ними. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за нарахованими простроченими відсотками задоволенню не підлягають, а стягненню підлягає виключно доведена позивачем заборгованість за тілом кредиту. Щодо суми заборгованості за тілом кредиту суд виходить з такого. Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що сума заборгованості за тілом кредиту складає 18677,75 грн., з яких 00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, та 18677,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 22.11.2012 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті в повному обсязі, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, оскільки відповідач взятих на себе за Договором зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів належним чином не виконав, розмір заборгованості не спростував, з нього підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 18677,75 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь банку підлягає стягненню 18677,75 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 85,11 % з розрахунку: 18677,75 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 21944,51 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 85,11 % (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1932 грн. з розрахунку: 2270 грн. (сума сплаченого судового збору) х 85,11 % (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial