Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

у травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в інтересах трьох своїх неповнолітніхдітей, з послідуючим уточненням позовних вимог (а.с.70), посилаючись на те, що 04.10.2015 року помер батько дітей [PERSON], який був власником земельної ділянки площею 5,84 га на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області. Спадщину після померлого прийняла його повнолітня донька - [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, тим самим позбавивши неповнолітніх дітей померлого обовязкової частки у спадковому майні відповідно до ст. 1241 ЦК України. Інших спадкоємців в спадковій справі не заявлено. Позивач вважає, що в разі відсутності заповіту, повнолітня працездатна дочка померлого [PERSON] та неповнолітні його діти [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями свого батька за законом та мали б кожний отримати спадкове майно. Неповнолітні діти померлого, які на момент смерті не досягли повноліття, прийняли спадщину після померлого батька, однак свідоцтво про право на спадщину видано іншій повнолітній дочці померлого, а тому право власності за дітьми не зареєстровано, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на землю. У звязку з викладеним, позивач просить здійснити перерозподіл спадщини, а саме земельної ділянки площею 5,84 га на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, яка належала [PERSON], між спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,84 га, видане державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори на імя [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, відповідач позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в заяві від 04.04.2018 року державний нотаріус Машівської державної нотаріальної контори [PERSON] просить справу розглянути за її відсутності, з будь-яким рішенням погоджується (а.с.77). Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 04 жовтня 2015 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 302166 від 06 жовтня 2015 року (а.с.11), який був власником земельної ділянки площею 5,8400 га на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області (за межами населеного пункту), що вбачається з копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 978122 від 01 лютого 2010 року (а.с.16). Позивач по справі являється дружиною померлого, а відповідач [PERSON], неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], їхніми спільними дітьми, що стверджується копіями свідоцтв: про шлюб серії І-КЕ № 059621 від 09 жовтня 2009 року, серії І-КЕ № 110150 від 26.11.2013 року та про народження: серії І-КЕ № 042771 від 15 лютого 2007 року, серії І-КЕ № 241353 від 09 серпня 2016 року, серії І-КЕ № 199358 від 02 липня 2014 року, серії І-КЕ №184257, а також копією паспорта на імя [PERSON] (а.с.12-15,79-84). За довідкою Михайлівської сільської ради № 02-54/778 від 11.10.2016 р. [PERSON] зареєстрована в [INFO], разом з нею зареєстровані: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] (а.с.17). Згідно довідки Михайлівської сільської ради № 02-54/107 від 04.03.2016 р. [PERSON], який помер 04.10.2015 року, був зареєстрований в [INFO]. В даному будинку були зареєстровані і проживає [PERSON], [INFO] (а.с.18). Спадщину після померлого [PERSON] прийняла його повнолітня донька - [PERSON], отримавши 16.08.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,84 га на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, яка належала померлому (а.с.60-63). Як убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.06.2017 року, 22 березня 2016 року на підставі заяви [PERSON], доньки померлого [PERSON], було відкрито спадкову справу № 42/2016 до майна померлого 04 жовтня 2015 року [PERSON] донька померлого [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом. Інших спадкоємців в спадковій справі не заявлено. 16 серпня 2016 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,8400 га для сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради. Від [PERSON] та інших осіб в інтересах неповнолітніх та малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON],заяви про вступ в спадщину після їх померлого батька або інші документи не надходили. Цією постановою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частини в спадковому майні, що належало [PERSON], в звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку видано іншому спадкоємцю [PERSON] (а.с.28). Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (право на відмову від прийняття спадщини). Отже, для малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також тих, цивільна дієздатність яких обмежена, законодавець робить виняток і незалежно, де і з ким вони проживають і чи подали заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо їх представники від спадщини не відмовилися. В матеріалах спадкової справи до майна померлого [PERSON] заяви матері дітей позивача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] відсутні, а тому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлого батька [PERSON] У відповідності з ч.1 ст.1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частина друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. За змістом п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини. У разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку. Згідно з роз'ясненнями, вказаними у пункті 27 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до статті 1301 ЦК, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Таким чином, оскільки неповнолітні діти померлого [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлого батька, у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачу [PERSON], яка також є спадкоємцем [PERSON] та належним чином прийняла спадщину, порушено право на спадщину неповнолітніх дітей померлого, суд приходить до висновку про необхідність перерозподілу спадщину між спадкоємцями дітьми померлого [PERSON], скасування свідоцтва про право на спадщину та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved