Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 01 червня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу за згодою сторін, залишиться проживати із позивачем. З 28 листопада 2014 року шлюбні відносини між сторонами були припинені, з цього часу вони проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на сімейні відносини, ведення спільного господарства, виховання дитини та відсутність взаємопорозуміння та довіри між ними, а також те, що відповідач припинив брати участь в утриманні сімї. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння і довіри між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, виховання дитини. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам подружжя та неповнолітньої дитини. Майновий спір відсутній. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №395, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 250139, виданим 01 червня 2013 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №465370, виданим 19 листопада 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1203 (а.с.5). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини, ведення спільного господарства, виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 28 листопада 2014 року. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved