Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У січні 2021 року АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту, але необліковану приладом обліку електричну енергію в сумі 14777,56 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.01.2018 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення (далі за текстом - ПКЕЕН), за місцем проживання відповідачів було виявлено порушення ними ст.ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п.42, 48 ПКЕЕН, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН. Електроенергія споживається, але не враховується. Місце самовільного підключення - опора ЛЕП. На підставі п.53 ПКЕЕН виявлене порушення було зафіксовано в Акті про порушення ПКЕЕН №217221 від 03.01.2018 року, відповідачка [PERSON] була присутньою при складанні вказаного акту. Згідно протоколу засідання комісії РЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН №835 від 24.01.2018 року акт складений відповідно із вимогами п.53 ПКЕЕН, розрахунок спричинених збитків проведений згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, та розмір збитків, спричинених без обліковим користуванням електроенергією склав 14777,56 грн. Рахунок на вказану суму та протокол комісії №835 від 24.01.2018 року направлено відповідачам поштою. На теперішній час сума вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення відповідачами не сплачений. Просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту, але необліковану приладом обліку електричну енергію, у сумі 14777,56 грн. та судовий збір в сумі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив відповідачі не надали. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом- ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за №312 від 14 березня 2018 року, а також Законом України «Про електроенергетику» та «Правилами користування електричною енергією для населення» (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562. Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відтак, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Згідно відомостей ККП «Міське бюро технічної інвентаризації-Маріупольська нерухомість» від 23.02.2021 року власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо майна 31602634. За вимогами п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин (далі за текстом - Правил), споживач електроенергії зобов`язаний оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією. Із вчинених взаємних конклюдентних дій, які полягали у підключенні до електромережі, споживанні та оплаті спожитої електроенергії, між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання споживачу електроенергії, на умовах, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами, у зв`язку із цим у сторін виникли взаємні права та обов`язки, які притаманні договірним. 03.01.2018 року представники позивача при перевірці виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» за місцем проживання відповідачів та у їх присутності виявили самовільне підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку після припинення електропостачання, про що складено акт про порушення ПКЕЕН №217221, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника та відповідачкою [PERSON] , яка підписала вказаний акт без зауважень. Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення №835 від 24.01.2018 року встановлено, що акт був складений у відповідності із вимогами п.53 Правил. Відповідачі на засіданні присутнім не були, проте в матеріалах справи наявні підтвердження відправлення прийнятного комісією рішення на їх адресу поштовим зв`язком. На підставі вказаного акту, згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, відповідачам було визначено обсяг та вартість спожитої, але не облікованої електричної енергії на суму 14777,56 грн. Згідно ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо. Згідно п.48 Правил користування електричної енергії для населення, які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин, споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку. Відповідно до пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як убачається з протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення №835 від 24.01.2018 року, відповідачі не були присутні на засіданні комісії, правом надання доказів своєї невинуватості не скористувалися, про прийняте комісією рішення повідомлені поштовим зв`язком, але нараховану суму боргу у добровільному порядку не погасили. З огляду на наведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вказаних положень з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved