Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона та відповідач перебували у шлюбі, який був зареєстрований 26 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 170. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 21 листопада 2012 року, свідоцтво № [NUMBER] . Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2017 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач абсолютно ніяк не піклується про доньку, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач та відповідач надали через канцелярію суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримав, відповідач не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими остання проживає. Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину. А також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи малолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. З часу припинення спільного проживання відповідач абсолютно ніяк не піклується про доньку, яка перебуває на утриманні позивача, матеріальної допомоги не надає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved