Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначав, що 18.07.2009 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького МУЮ, про що зроблено актовий запис №299. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначав, що спільне життя між сторонами не склалось, між ними з різних побутових причин постійно виникали сварки, сімейні стосунки стали холодними, не дружніми. Крім того, його дружина певний час підтримує тісні звязки з іншим чоловіком. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, подальше сумісне життя, як і примирення чи збереження їх сімї неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд розірвати шлюб укладений із [PERSON] У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, зазначив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть. Просив задовольнити позовну заяву з причин викладених у ньому та розірвати шлюб укладений з [PERSON], оскільки на його думку збереження їх сімї неможливе. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького МУЮ, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис № 299. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу через фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Думка позивача щодо неможливості збереження шлюбу між подружжям є категоричною. Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved