overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 26.05.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 420, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2018 р. провадження у справі відкрито. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.05.2012 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 420 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з вище зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 29 вересня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 537. Від спільного життя мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з різними поглядами на сімейне життя та обовязки. Подружні відносини припинилися з грудня 2017 року, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе та суперечить інтересам дитини. З цих підстав позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 червня 2018 року відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду у загальному порядку (а.с. 14). Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29 вересня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 537. Від спільного життя мають сина [PERSON] [INFO]. За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13.09.2014 року, від якого мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін, місцем проживання дитини визначити з нею. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви в яких просили справу слухати без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2014 року (а.с. 4), від якого мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та дитині, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання дитини, [PERSON], визначити за місцем проживання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18.03.2003 року, від якого мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після розірвання шлюбу просить прізвище змінити на дівоче - Туктагулова, судові витрати покласти на відповідача, місцем проживання дитини визначити з нею. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви в яких просили справу слухати без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.2003 року (а.с. 4), від якого мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та дитині, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, тому враховуючи думку обох батьків, місце проживання дитини - [PERSON], слід визначити за місцем проживання матері, оскільки у сторін спору щодо цього питання не виникло. Також, позивач просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, що на підставі ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 червня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №430 розірвати. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки, ведення спільного господарств. Фактичні шлюбні відносини припинені. Сторони втратили почуття любові та поваги. У судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON]\~уклали шлюб\~03\~серпня 2016\~року (арк.с.9).\~Від шлюбу\~вони мають\~малолітню дитину [PERSON], [INFO] (арк.с.8). Згідно ч.1\~\~ст.24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 СК України,\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 25 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1084. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, відповідач фактично не проживає з позивачем протягом тривалого часу, не веде спільний побут та бюджет, не підтримує сімейних стосунків, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. У підготовчому судовому засідання позивач позов підтримала у повному обсязі. Відповідачем у підготовчому судовому засіданні позов визнано повністю. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судовим розглядом встановлено, що 25 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1084, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.10.2003 року. Від шлюбу сторони у справі мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Протягом тривалого строку сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.2011 року між нею та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб, за актовим записом № 903. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство та фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року, збереження сім'ї неможливе і суперечить спільним інтересам. Позивач має намір створити нову сім'ю. Суперечок з приводу проживання дитини не має. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2018 р. відкрито провадження та призначено підготовче засідання у вказаній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2018 р. зазначена цивільна справа прийнята до провадження судді Хоменко В.С. У підготовчому судовому засіданні від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позов визнає. У зв'язку з неявкою в підготовче судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог си. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 704 гривень 80 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.10.2009 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, за актовим записом № 2217. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки, виховання дитини. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року, збереження сімї неможливе і суперечить спільним інтересам. Суперечок з приводу проживання дитини не має. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2018 р. відкрито провадження та призначено підготовче засідання у вказаній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2018 р. зазначена цивільна справа прийнята до провадження судді Хоменко В.С. У підготовчому судовому засіданні від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позов визнає. У зв'язку з неявкою в підготовче судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог си. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 705 гривень в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання в них народилися - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які утримуються нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 3 000 грн. із заробітку відповідача, але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей зменшила та просить стягувати аліменти в розмірі по 1 000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення на позов в яких вказав, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі, так як офіційно не працює, підробляє таксистом і сплачує оренду за автомобіль, власного житла не має, а також матеріально допомагає матері пенсіонерці, яка має хронічне захворювання. Просив суд стягувати аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Справу просить слухати у його відсутність. Заслухавши доводи позивача, перевіривши письмові заперечення відповідача та матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтв про народження дітей є відповідач. Діти утримуються матір»ю, про що свідчить довідка про склад сім»ї відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 14357 від 16.11.2017 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі по 1 000 грн. але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку із заробітку (доходу) відповідача щомісяця. При визначенні такого розміру аліментів суд виходить із того, що відповідач є працюючою особою, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, тому має за законом обов»язок утримувати малолітніх дітей. Відповідно до вимог закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитини визначений законом і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, з врахуванням віку дітей, суд приходить до висновку, що розмір аліментів має становити 1 000 грн. щомісяця на утримання кожної дитини. При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей, їх вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved