Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У червні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2008 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження актовий запис 670, зазначений відповідач [PERSON] . 13.01.2009 року заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з відповідача [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 250,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 21.07.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка заначила, що донька [PERSON] , [INFO] знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні, відповідач добровільно матеріальної допомоги окрім стягнутих з нього аліментів у сумі розміром 250,00 гривень, на утримання дитини не надає. Оскільки з дня присудження аліментів на її користь минуло понад 10 років та враховуючи значне збільшення витрат на утримання дитини, стан її здоров`я, позивачка просила суд збільшити розмір стягнутих аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000,00 грн., починаючи від дня подачі позовної заяви до суду та до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві зазначивши, що на даний час з 02.07.2015 року вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка народилась від другого шлюбу з [PERSON] , тому самостійно працювати та заробляти достатньо для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] не має можливості. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, окрім стягнутих за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2009 року аліментів у сумі розміром 250,00 гривень, а утримання, виховання та розвиток доньки потрібує певних коштів, зокрема понад 6\~000,00 гривень на місяць з яких: витрати на курси іноземної мови, танці, витрати на шкільні фонди, лікування та оздоровлення, тому просила суд збільшити розмір стягнутих аліментів з відповідача та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі розміром 3\~000,00 гривень що місяця починаючи стягнення з дня звернення до суду до повноліття дитини. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, погодившись сплачувати аліменти у збільшеному розмірі у сумі, прожиткового мінімум на дитину відповідного віку на день ухвалення рішення по справі, про що відповідно також зазначив у наданому 07.08.2019 року до суду відзиві на позов. З заявленим позивачкою розміром аліментів у сумі 3\~000,00 гривень не погодився, через наявність другої сім`ї з [PERSON] , шлюб з якою було зареєстровано 09.02.2016 року, актовий запис 05, та від якого має також другу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис 140. Окрім цього, відповідач вказав про наявність у другої дружини на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у вихованні та утриманні, як непрацюючого члена сім`ї, він також приймає участь. Відповідач вказав на добровільність виконання ним обoв`язку по утриманню своєї доньки [PERSON] , оскільки від дня ухвалення рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2009 року про стягнення аліментів у сумі розміром 250,00 гривень, і до теперешнього часу, оскільки позивачка жодного разу не подавала виконавчий лист до примусового виконання. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що окрім присуджених до стягнення з нього коштів у сумі 250,00 гривень на утримання неповнолітньої [PERSON] , він також надає матеріальне забезпечення в іншій формі, зокрема: кожного літа донька знаходиться в родині його матері в селі на оздоровленні, також приймає участь у разі потреби на придбання речень у вигляді одягу до школи, книжок, інших необхідних речей. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що оскільки відповідач добровільно не надає достатнього матеріального забезпечення своїй неповнолітній донці [PERSON] , окрім присуджених 250,00 гривень на місяць, чого на теперешній час не достатньо та сплату яких припинено через наявність позову в суді, просив суд збільшити розмір аліментів, прийнявши до уваги вік дитини, її стан здоров`я, інфляційні процеси в державі. Посилання відповідача щодо визнання позовних вимог на суму розміром прожиткового мінімуму необхідного на утримання неповнолітньої дитини відповідного віку, представник позивачки [PERSON] вважав, безпідставними та необгрунтованими. Оскільки суми аліментів розміром 250,00 гривень не достатньо для гідного та достатнього матеріального забезпечення неповнолітньої [PERSON] , що порушує права та інтереси дитини, просив суд призначити до стягнення з відповідача аліменти на утриманні дитини на користь позивачки у сумі 3\~000,00 гривень на місяць до її повноліття. Вислухавши пояснення сторін та представника позивачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який було розірвано 27.03.2009 року, актовий запис № 134. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , актовий запис 670, батьком якої є відповідач [PERSON] . Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2009 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти у сумі розміром 250,00 гривень на місяць на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач має працездатний вік, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути щомісячно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання [ADDRESS] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і продовжувати до повноліття дитини Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial