Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла \~її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно даних Четвертинівської сільської ради вищезазначений будинок відносився до колгоспних дворів та станом на 15.04.1991 р. єдиним членом його була [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті матері, про що свідчить довідка №475 та витяг зі спадкового реєстру. [PERSON] звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] . Позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , що належали померлій [INFO] . [PERSON] Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 26.06.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з частиною третьою\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області, народилася [PERSON] . У копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] її батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 7). 24.05.1981 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.9). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 81 року, про що 19.04.2018 р. складено відповідний актовий запис за №13 (а.с. 6). Відповідно до довідки Четвертинівської сільської ради від 09.10.2018 р. №475, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.18) Згідно виписки з погосподарської книги № 5 за 1191-1995 роки та довідки №476 від 09.10.2018 р., виданої виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, житловий будинок (згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок № [NUMBER] ) по [ADDRESS] , відносився до суспільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991р. склад двору слідуючий: [PERSON] (а.с.19). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 80,2 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м, допоміжною площею 49,9 кв.м., складається з житлового будинку - А; веранди - а; прибудови а1; господарської будівлі - Б; погреба В; огорожі 1-2 (а.с. 12-15). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на день своєї смерті [PERSON] належало майно колгоспного двору, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Зі спадкової справи №366/2018р. до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті зверталася [PERSON] Рекомендований лист №2430000617425 з відділення поштового зв`язку смт.Тростянець прийнято 12.10.2018 р. Заява надійшла до Тростянецької ДНК 19.10.2018 р. за №1071 (а.с.37 звор.). Інші спадкоємці, діти померлої [PERSON] та [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с.38,38 звор.). У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 07.05.2019р. №272/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] , у [PERSON] відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок після померлої (а.с. 16). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частину житлового будинку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] і спадкоємцем до її майна за законом є [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , а саме житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] , які належали останній за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved