Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулося до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача 63081,15 грн. матеріальної шкоди, а також судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 листопада 2017 року о 09-45 год., відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем BMW- 520і д.н.з. [NUMBER] , на регульованому перехресті вул. Перемоги - проспект Миру в м. Житомирі допустив зіткнення з автомобілем AUDI-100 днз. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2018р. у адміністративній справі №295/1824/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно звіту №32 від 04 квітня 2019р з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля AUDI-100 д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 63081,15 грн. Ухвалою Богунський районний суд міста Житомира від 03.07.2019 року відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Протокольною ухвалою суду від 03.03.2020 року клопотання представника відповідача було задоволено та залучено ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» в якості третьої особи (а.с. 69-70). Відповідно до поданої заяви від 16.06.2020 року позивач [PERSON] просила залучити у якості співвідповідача по справі Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа» та стягнути з останнього на свою користь майнову шкоду, завдану ДТП у розмірі 63081,15 грн., а також судові витрати. Протокольною ухвалою суду від 17.06.2020 року клопотання позивача було задоволено та залучено Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа» в якості співвідповідача по справі (а.с. 106-107). Позивач в останнє судове засідання не з`явилася надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надавали. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 листопада 2017 року о 09-45 год. в м. Житомирі, перехресті вул. Перемоги - проспект Миру, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки BMW- 520і д.н.з. [NUMBER] , який знаходився під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля марки AUDI-100 днз. [NUMBER] під керуванням позивач[PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 6). Зазначена постанова оскаржувалась та набрала законної сили 16.08.2018 року (а.с.7). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 82 ЦПК України (стара редакція ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України) обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлена протиправність дій та вина відповідача [PERSON] в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправним діянням її заподіювача. Позивач є законним власником автомобіля марки AUDI-100 д.н.з. [NUMBER] . Висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 04 квітня 2019 року встановлено, що сума матеріального збитку, спричинена [PERSON] , як власнику транспортного засобу AUDI-100 д.н.з. [NUMBER] , у результаті ДТП, становить 63081 грн. 15 коп., а вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 76635 грн. 64 коп. (а.с. 15). Відповідно до рішення Конституційного Суду від 9.07.2002 № 15- рп/2002 кожна особа має вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, а тому така можливість не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс від 20 березня 2017 року (а.с. 67). Відповідно до положень чч.і та 2 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею цього кодексу. Листом ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» від 21.12.2018р. повідомлено [PERSON] , щодо надання заяви з банківськими реквізитами для перерахунку страхового відшкодування з приводу ДТП, яка сталася 27.11.2017 р. Заява із банківськими реквізитами від позивача була подана до страховика 15.05.2019 року. В зв`язку з тим що, ним був перевищений термін подачі заяви про страхове відшкодування, позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування/а.с.80-82/. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 04.06.2020 року у справі № 161/2844/17 (провадження №61-42751св18). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити позивачу розмір завданої шкоди, що підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема висновком судової автотоварознавчої експертизи від 04.04.2019 року за №32, який співвідповідач ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» не оспорювала. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved