Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Ухвалою Київського районного суду від 11.11.2019 року відкрите провадження по справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Справу призначеного до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце слухання справи. Представник позивача надала заяву розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення судового рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі до суду не з`явились, відзиви на позов не надали, неодноразово сповіщались судом у відповідності до вимог закону за місцем реєстрації. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..280 ЦПК України. Позивач, на обґрунтування своїх вимог зазначає наступне в заяві: відповідачі не виконали свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит і за договорами поруки, що були укладені 04 червня 2013 року і не повернули у повному обсязі кредитні кошти та не сплатили відсотки за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 95279,09 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом в сумі 86705,10 грн., простроченої заборгованості за кредитом в сумі 4293,23 грн., заборгованості за процентами в сумі 1244,37 грн., заборгованості за простроченими процентами 244,2 грн., пені в сумі 1256,6 грн., інфляційних втрат від суми кредиту -872,16 грн., інфляційних втрат від несплачених процентів - 349,83 грн., 3% річних, що нараховані на прострочений кредит - 299,06 грн. і на суму несплачених процентів - 84,54 грн. Судом встановлено, що 04.06.2013 року ВАТ «Державний ощадний банк України» (нині АТ «Державний ощадний банк України») і [PERSON] уклали договір про іпотечний кредит №589\\183-с, за умовами якого Банк надав, а [PERSON] отримав споживчий кредит в сумі 290000 грн. на строк 180 місяців з терміном остаточного повернення кредитних коштів - 04.06.2028 року зі сплатою відсотків в розмірі 16% річних. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредитних коштів рівними частинами - щомісяця по 1611,11 грн. та щомісяця сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок основної суми. У якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 04.06.2013 року були укладені договори поруки: за №589\\190-с між банком і [PERSON] , за №589\\184-с між банком і [PERSON] та [PERSON] . Договори поруки укладались за участю позичальника [PERSON] За умовами договорів поруки поручителі зобов`язались відповідати в солідарному порядку з позичальником за повне і своєчасне виконання зобов`язань за договором кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором - несвоєчасне і не в повному обсязі внесення грошових коштів на повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом, утворилась заборгованість на загальну суму 95279,09 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом в сумі 86705,10 грн., простроченої заборгованості за кредитом в сумі 4293,23 грн., заборгованості за процентами в сумі 1244,37 грн., заборгованості за простроченими процентами в сумі 244,2 грн., пені в сумі 1256,6 грн., інфляційних втрат від суми кредиту - 872,16 грн., інфляційних втрат від несплачених процентів - 349,83 грн., 3% річних, що нараховані на прострочений кредит - 299,06 грн. і на суму несплачених процентів - 84,54 грн. Досудові вимоги банку від 21.03.2019 року і від 18.04.2019 року позичальник і поручителі залишили без уваги, тому Банк звернувся до суду з цим позовом. Дослідивши надані докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов Банку підлягає задоволенню з наступних правових підстав. 04.06.2013 року між АТ «Державний Ощадний Банк Україна » і [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит на у умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошових коштів на суму 290 000 грн. За договором кредиту одна сторона - банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит у встановлений строк та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Як видно зі змісту кредитного договору, сторони встановили строк дії договору повернення кредитних коштів включно по 04.06.2028 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав і видав 04.06.2013 року [PERSON] кредитні кошти в сумі 290 000 грн. Надані банком письмові докази підтверджують наявність заборгованості позичальника за кредитом, а також встановлюють розмір заборгованості: графік погашення кредиту, виписки з рахунку позичальника про рух грошових коштів, внесених на повернення кредиту і сплату відсотків, сам розрахунок заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та\\або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НацБанку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожен день прострочення. Право банку вимагати дострокового повернення кредитних коштів та всієї суми нарахованих відсотків передбачено п.3.9.1 договору про іпотечний кредит. Цивільне судочинство, відповідно до приписів ч.1,3 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона відповідача не спростувала доводи Банку щодо наявності і розміру заборгованості за кредитом. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частини перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України). Таким, чином, при укладанні 04.06.2013року договору про іпотечний кредит сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. [PERSON] на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому ( по день звернення банку до суду з цим позовом) виконував його умови, але не в повному обсязі і з порушенням встановлених договором строків; договір містить повну інформацію щодо умов кредитування: періоду надання кредиту , розміру процентної ставки, порядку її нарахування, переліку, розміру й бази розрахунку неустойки; періоду внесення платежів, відповідальність за порушення умов договору. З огляду на викладене, позов Банку підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь Банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. в рівних частках, тобто з кожного відповідача 480 грн. 25 коп.

Outcome: approved