Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що 08 липня 2014 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач зазначає, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з січня 2017 року. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн., щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 липня 2014 року у виконавчому комітеті Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 14 від 08 липня 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER]. (а.с. 4). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її народження, Серії [NUMBER], від 19 лютого 2015 року. (а.с. 3). Відповідно до Довідки № 831 від 22 травня 2017 року, виданої Борівською селищною радою Фастівського району Київської області, позивачка [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на її повному утриманні та забезпеченні. (а.с. 9). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як встановлено судом та не спростовано самою позивакою відповідач періодично надає допомогу для утримання малолітнього доньки, однак в недостатній кількості, як того бажає позивач. Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Таким чином враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання доньки у твердій грошовій в розмірі 1000 грн.. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 23 травня 2017 року, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 23 травня 2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved