Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся в Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дітьми та встановлення способу участі у вихованні дітей. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2020 розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідачка повністю унеможливила спілкування з дітьми, в тому числі по телефону та свідомо ігнорує його численні прохання забрати дітей на вихідні. Вказані обставини змусили його звертатися з відповідним позовом до суду (а.с.1-3). У заяві про збільшення розміру позовних вимогах позивач просить зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні і вільному спілкуванні з дочкою [PERSON] та сином [PERSON] . Визначити наступні способи його участі у вихованні дочки [PERSON] та сина [PERSON] : побачення з дітьми кожну першу та третю суботу і неділю щомісяця з 10.00 год. суботи до 17.00 год. неділі за місцем його фактичного проживання, без обмеження місця прогулянок та відпочинку, з можливістю відвідування родичів, в тому числі до бабусі та дідуся по лінії позивача; побачення з дітьми кожну другу та четверту неділю щомісяця з 10.00 год. до 13.00год. за місцем його фактичного проживання, без обмеження місця прогулянок та відпочинку; побачення з дітьми щосереди з 17.00 год. до 20.00 год. за місцем його фактичного проживання, без обмеження місця прогулянок та відпочинку; побачення з дітьми кожен день їх народження щороку, з 12.00 год. до 16.00 год.; періодичне спілкування з дітьми іншими засобами зв`язку (за допомогою телефону, інтернет мережі, тощо); перебування з дітьми в літній і зимовий період не менше 15 діб для їх відпочинку та оздоровлення на території України та за її межами у встановленому законом порядку (а.с.107-108). Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.06.2020 позовну заяву у вказаній справі надіслано за підсудністю до Здолбунівського районного суду Рівненської області (а.с.15). Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31.08.2020 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.27). У відзиві на позовну заяву відповідач частково визнала позовні вимоги та зазначила, що ніколи не забороняла спілкуватися позивачу з дітьми. Діти проживають разом з нею у квартирі, яка має всі необхідні умови. Позивач неодноразово забирав дітей до себе і проводив з ними час. Щоразу, коли позивач забирав дітей на вихідні, він їхав до себе в село де діти були самі по собі, батько не приділяв їм уваги. Зустрічі дітей з батьком закінчувалися негативними наслідками для дітей. Забираючи дітей до себе, позивач садив дочку за кермо автомобіля і дозволяв їй самостійно керувати автомобілем, при цьому син перебував у автомобілі без засобів безпеки. Внаслідок такого керування, син отримав травму - синець на всю щоку. Під час одного з побачень, дочка отримала різні травми (синці та гематоми на руці, нозі та голові). Внаслідок безвідповідального відношення батька, в сина були розлади травлення, діарея, змушені були звертатися до лікаря. Крім того, заводив дитину до дитячого садочку з високою температурою, не контролював виконання дочкою домашніх завдань до школи. Вказані обставини підтверджуються роздруківкою переписки. Позивач має можливість спілкуватися з дітьми по відеозв`язку, телефону. Дочка [PERSON] щосуботи має заняття в музичній школі, щонеділі відвідують маму відповідачки. Син [PERSON] часто хворіє, якому необхідний належний догляд, забезпечення відповідного харчування. Позивач належним чином не займається дітьми, тому побачення можливі лише за її присутністю і за бажанням дітей. Спільний відпочинок у період літніх канікул тривалістю 15 днів може мати негативні наслідки. З врахуванням інтересів дітей відповідач просить встановити побачення та спілкування дітей з батьком один день на тиждень (з понеділка по п`ятницю) з 17.00 год. до 18.00 год. в присутності матері у місці за спільним погодженням батька та матері, але в будь-якому випадку лише за бажанням дітей; встановити спільний відпочинок батька та дітей не більше 7 днів другої половини літнього періоду шкільних канікул в присутності матері у місці визначеному за спільним погодженням між сторонами; встановити час для спілкування батька з дітьми засобами телефонного, електронного спілкування в будні дні з 18.00 год. до 19.00 год. та суботу з 09.00 год. до 10.00 год., але в будь-якому випадку лише за бажанням дітей, встановити необмежений час спілкування батька з дітьми засобами поштового зв`язку (а.с.51-54). Ухвалою суду від 15.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.113). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просила визначити спосіб участі позивача у вихованні дітей згідно запропонованого варіанту зазначеного у відзиві на позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 17.03.2021 про розгляд справи без його участі, підтримав висновок органу опіки та піклування від 16.03.2021. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.4) та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2020 шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей залишено проживати з матір`ю, стягнено з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісяця на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9). На даний час малолітні діти [PERSON] , [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування щодо способу участі батька у вихованні дітей з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.03.2021 встановлено, що батько дітей [PERSON] , проживає в орендованій 1-кімнатній квартирі в м. Рівне. Умови для навчання та виховання дітей створені. Діти проживають разом з матір`ю [PERSON] у 2-кімнатній квартирі в м. Рівне. У квартирі дотримуються санітарно-гігієнічних норм, для дітей є окремі ліжка. За результатами оцінювання потреб з`ясовано, що в складних життєвих обставинах сім`я не перебуває. Результати обстеження за запропонованими методиками щодо сприйняття внутрішньо-сімейних відносин показали, що дочка [PERSON] має тісний емоційний зв`язок як з матір`ю так і з батьком. Розвиток сина [PERSON] відповідає віковій нормі, хлопчик охоплений гуртковою роботою. Прийнято рішення визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , встановивши йому побачення з ними щопонеділка та щоп`ятниці з 16.00 год. до 18.00 год. та у першу, третю неділю місяця з 10.00 год. до 13.00 год. (а.с. 129-130). Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.3 ст.157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Вимога позивача про зобов`язання відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні і вільному спілкуванні з дітьми не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перешкоджання відповідачем щодо виховання та вільного спілкування позивача з дітьми. Підстав не брати до уваги висновок органу опіки і піклування від 16.03.2021 № 08-515 в даному спорі, суд не вбачає, тому визначає спосіб участі батька у вихованні малолітніх дітей згідно вказаного висновку (а.с. 129-130). У висновку органу опіки та піклування не вирішувалися питання щодо перебування батька з дітьми в літній та зимовий період не менше п`ятнадцять діб для їх відпочинку та оздоровлення, побачення батька з дітьми у день їх народження, періодичне спілкування з дітьми засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку. Враховуючи, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей, наявність нормальних відносин позивача з дітьми, які потребують у спілкуванні з батьком, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Надані відповідачем письмові докази (а.с.55-59, 61-63, 66-81) на підтвердження переписки між сторонами суд відхиляє з тих мотивів, що вони не є належними та достовірними доказами на підтвердження переписки по телефону між сторонами та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial