Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом. Зазначали, що 13 січня 1948 року їх батьки, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб. Під час шлюбу, у 1964 році батьки побудували будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року помер їх батько, [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина, [PERSON] та вони, його діти: [PERSON], [PERSON] У визначений законом строк [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли, [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, від спадщини не відмовлявся, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому є такою, що прийняла спадщину. [INFO] року померла їх мати, [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є вони, її діти: [PERSON], [PERSON] У встановлений законом строк вони звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вони не можуть, оскільки за життя [PERSON] та [PERSON] не отримали правовстановлюючий документ на побудований житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], просили визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], установити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, [PERSON], який помер [INFO] року, визнати за ними, [PERSON] та [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], по 1/2 частиці за кожною. У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомленний належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про визнання позову, в якій крім іншого просив справу слухати у його відсутність. Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Установлено, що 13 січня 1948 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Супоївській сільській раді Яготинського району Київської області, актовий запис № 2 (а.с. 11). Під час шлюбу, у 1964 році [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON] (зв. а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина, [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON] (а.с. 7-12). У визначений законом строк [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли, оскільки не вчинили жодних дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР. [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, від спадщини не відмовлявся, та прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] року померла [PERSON] (зв. а.с. 11а). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вони не можуть, оскільки за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не отримали правовстановлюючий документ на побудований житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з копії технічного паспорта на жилий будинок із господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], вбачається, що вказане нерухоме майно збудовано у 1964 році. Згідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як роз'яснив Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України у своєму листі від 23 березня 1999 року одним з документів, необхідних для оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, збудовані до 5 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно із роз'ясненнями Міністерства юстиції України, викладеними в листі від 21 березня 2005 року в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ураховуючи те, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], є спільним майном подружжя, оскільки побудований під час шлюбу у 1964 році, у визначений законом строк [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а [PERSON] та [PERSON] після смерті матері [PERSON] у встановлений законом строк, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через непроведення первинної реєстрації права власності на житловий будинок, що входить до складу спадщини та відсутність правовстановлюючого документу на нього, і те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити заявлені [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги.

Outcome: approved