Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві позивачка посилалася на те, що 21 листопада 2008 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 880. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вони з відповідачем та дитиною проживали у квартирі її батька [PERSON], тому спір про поділ майна відсутній. Повідомила, що спільне життя у них не склалося, зберегти сімю не вдалося. Вони з відповідачем переконалися, що мають абсолютно різні погляди на життя, тому вирішили розірвати шлюб. Вказала, що вони дійшли згоди щодо місця проживання дитини з матірю, а батько дитини буде брати участь у вихованні доньки і до досягнення нею повноліття. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обовязків щодо дитини. Тому, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини щомісячно аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 26.05.2017 року просила суд\~ розгляди справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 26.05.2017 року просив суд\~ розгляди справу без його участі, позовні вимоги визнав та не\~ заперечував\~ щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 21 листопада 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 880, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. У зазначеному шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 508 від 06 травня 2009 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача. Також, судом встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Спори щодо місця проживання малолітньої доньки та поділ майна відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення, суд враховує те, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Щодо заявлених позовних вимог позивача про стягнення аліментів, то згідно зі\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Також, суд бере до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обовязку по утриманню дитини. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість утримувати дитину, що є його обовязком, інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Тому, приймаючи до уваги\~\~прохання позивачки, її\~матеріальне становище, і те, що донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини\~ всіх видів заробітку (доходу),\~ але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, сплачений при подачі позову про розірвання шлюбу, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., а також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved