Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

У червні 2019 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що у липні 2017 року між нею та відповідачем укладено договір про надання послуг. За умовами договору відповідач зобов`язався виготовити кухонні меблі, здійснити їх монтаж, на виконання умов договору нею було сплачено 93 440 грн. Кошти передавались в розмірі 3000 дол.США. Але ФОП [PERSON] порушив договір та меблі не виготовив та не змонтував. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовився повертати кошти, тому вважає своє право порушеним а сплачені кошти мають бути стягнені з відповідача у повному обсязі. Оскільки укладений договір не містить всіх істотних умов (загальна вартість робіт, затверджені ескізи, не погоджений предмет договору, відсутня дата підписання договору, не погоджений строк виконання робіт), тому він є не укладеним. Тому отримані відповідачем кошти мають бути повернуті на підставі ст.1212 ЦК України як безпідставно набуті грошові кошти. Оскільки відповідач кошти на її вимогу не повернув, тому також має на підставі ст. 625 ЦК України сплатити три відсотки річних за період з 01 серпня 2017 року по 30 травня 2019 року в розмірі 164,71 дол. США. Просив суд стягнути з ФОП [PERSON] сплачені кошти за виконання договору про надання послуг в розмірі 3000 дол.США, три відсотки річних в розмірі 164,71дол.США, судові витрати покласти на відповідача. При розгляді справи позивач позовні вимоги підтримали. Просили суд задоволити позов. У судове засідання ФОП [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Встановлено, що у липні 2017 року між [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] було підписано договір №567 на виконання робіт. За даним договором відповідач зобов`язався виготовити кухонні меблі згідно ескізів (погоджений сторонами договору ескіз відсутній в матеріалах справи) та доставити їх (п.1.1, 1.2 договору), а позивач зобов`язався сплатити кошти, розмір яких не був погоджений (п.2.1). Відповідно до положень ст. ст. 626,628,629,638-640 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно ст.. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» N 9 від 06.11.2009 року, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, істотними умовами договору підряду є предмет, ціна і строк виконання роботи. З поданого позивачем договору вбачається, що дані умови сторонами правочину не погоджені. За таких обставин суд приходить до висновку, що договір є неукладеним. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У день підписання договору на виконання умов договору про надання послуг [PERSON] сплатив відповідачу 93440 грн., по курсу 25,6 грн., що становило 3000 дол. США (п.2.2 договору). Враховуючи, що договір є неукладеним, тому грошові кошти в розмірі 93 440 грн., як передбачено умовами підписаного договору, підлягають поверненню. Щодо стягнення саме в доларах США, то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки договір містить підтвердження передачі саме гривнах, а не в іншій валюті. Подані пояснення [PERSON] , надані останнім в Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, суд оцінює критично, оскільки це лише пояснення, особа не попереджається про кримінальну відповідальність, та відповідач до суду не з`явився, не подав відзив або будь-які інші пояснення, де б визнавав факт передачі грошових коштів у валюті, відмінній від договірної. За. ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки кошти не були повернуті в строк, умови п.9 договору, тому обґрунтовані є доводи позову щодо стягнення трьох відсотків річних. Разом з тим, при розрахунку сум до стягнень, суд враховує, що грошовою одиницею є гривна, нарахування штрафних санкцій має відбуватись на грошову одиницю - гривну, тому сума трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 01 серпня 2017 року по 30 травня 2019 року складає 5 130.24 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Тому позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних підлягають до задоволення частково. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved