Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У червні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. З урахуванням уточненої позовної заяви від 17 липня 2018 року, позивачі вказують, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25 квітня 2006 року [NUMBER] власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. У 2007 році відповідач [PERSON] звернулася до позивачів [PERSON] та [PERSON] з проханням зареєструвати її в квартирі позивачів, для можливості оформити пенсію, на що останні погодились. 25 квітня 2007 року позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували відповідача у квартирі [ADDRESS], попередньо домовившись, що через певний час відповідач самостійно зніметься з реєстрації. Відповідно до довідки форми №3 від 27.05.2009 у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З моменту реєстрації відповідач жодного дня не проживала у вищевказаній квартирі, її особистих речей у квартирі не має та ніколи не було, за комунальні послуги [PERSON] також ніколи не сплачувала. Протягом останніх декількох років позивачі намагались домовитись із відповідачем щоб вона самостійно знялась з реєстрації, однак [PERSON] постійно відмовлялась та ухилялась. Даний факт підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 14 травня 2018 року, складений власниками квартири [ADDRESS] та мешканцями сусідніх квартир, відповідно до якого відповідач [PERSON], починаючи з 2007 року у квартирі [ADDRESS] фактично не проживає. Крім того, позивач [PERSON] зверталася із заявою про підтвердження факту не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] до Дарницького УП ГУНП у м. Києві. Листом Дарницького УП ГУНП у м. Києві №Л-2210/48/04-2018 від 01.06.2018 року зазначено, що в ході перевірки матеріалу було проведено бесіду із сусідами та встановлено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає та не проживала. Враховуючи, що відповідач не проживає без поважних причин в квартирі [ADDRESS], близько 11 років, позивачі просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове позивачі не з'явилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечили. В судове засідання відповідач не з'явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи за останньою відомою суду адресою його реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25 квітня 2006 року [NUMBER] власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. (а.с. 19) Відповідно до довідки форми №3 від 27.05.2009 у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20) Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 14 травня 2018 року, складеного власниками квартири [ADDRESS] та мешканцями сусідніх квартир, зазначано, що відповідач [PERSON], починаючи з 2007 року у квартирі [ADDRESS] фактично не проживає. (а.с. 21) Листом Дарницького УП ГУНП у м. Києві №Л-2210/48/04-2018 від 01.06.2018 року вказано, що в ході перевірки матеріалу було проведено бесіду із сусідами та встановлено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає та не проживала. (а.с. 23) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Відповідач не мешкає в спірній квартирі, але зареєстрований, чим порушує право власності позивачів, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивачі обмежені у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі, завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачам матеріальної шкоди. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів понесені витрати із сплати судового збору по 704, 80 грн на кожного. (а.с. 9-12)

Outcome: approved