Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 20.09.2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, в якій просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що сторони 20.09.2003 року зареєстрували шлюб, який розірваний на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 березня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2006 року. Згідно довідки від 30.04.2021 року, складеної керівником Виконавчого комітету Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] , [INFO] проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 13.11.2020 року, виданого Департаментом соціального захисту населення ММР, [PERSON] , 2006 року народження, призначена державна соціальна допомога як дитині з інвалідністю. З медичних документів, наданих позивачкою, вбачається, що дитина має діагноз - юнацький епіфізіоліз голівок обох стегнових кісток, стаді ІІІ, зміщення ІІІ ступень, стан після хірургічного лікування, хондроліз голівок обох стегнових кісток. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від сплати аліментів, тобто обов`язку щодо утримання дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, аліменти необхідно стягувати з 24 травня 2021 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved