Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якому просив суд встановити факт родинних відносин між ним, [PERSON], та померлим [INFO] [PERSON] як племінником та дядьком відповідно; визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його дядько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS]. Він є племінником померлого, й відповідно є спадкоємцем за законом, оскільки вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, Першою Павлоградською державною нотаріального конторою Дніпропетровської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у зв'язку з тим, що у нього відсутні документи, що підтверджують родинні зв'язки між ним та померлим [PERSON], а також правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вказаний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], був побудований [PERSON] у 1965 році, зданий в експлуатацію відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків від 13.11.2007 року, який затверджено рішенням Павлоградського виконкому від 28.11.2007 року №1337. Проте, всупереч п. 3 вказаного рішення виконавчого комітету [PERSON] правовстановлюючі документи не було видано, право власності на житловий будинок не зареєстровано. У зв'язку з тим, що він не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлого дядька, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Павлоградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так судом по справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], син [PERSON] (громадянин Республіки Молдови), та його племінник [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини на корить [PERSON], надавши відповідні заяви державному нотаріусу Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, копією свідоцтва про народження позивача, копіє витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (матері позивача - [PERSON]), співпадінням прізвищ та по батькові матері позивача [PERSON] та померлого [PERSON]. Проте, коли позивач, відповідно до вимог законодавства, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON], Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на тій підставі, що позивачем не було надано доказів родинних відносин та правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Житловий будинок [ADDRESS] був побудований [PERSON] у 1965 році, зданий в експлуатацію відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків від 13.11.2007 року, який затверджено рішенням Павлоградського виконкому від 28.11.2007 року №1337. Проте, в супереч п. 3 вказаного рішення виконавчого комітету [PERSON] правовстановлюючі документи не було видано, право власності на житловий будинок не зареєстровано. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. У зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON], якому на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS], тому суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved