Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У червні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.01.1998 року. Від шлюбного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що з 2012 р, вони з відповідачем припинили спільне подружнє життя. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб зберегти неможливо. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву від 21.10.2019 р. про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] надав до суду заяву від 12.09.2019 р. про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, що посвідчена нотаріусом м. Москви Корольовою С.М., реєстровий номер 77/253-н/77-2019-5-605. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 10.01.1998 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.01.1998 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з 2012 р. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи - відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матір`ю. Питання про виплату аліментів у даній справі не вирішується. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивач [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляє, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved