Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У червні 2020р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, який уточнила у вересні 2020 року (а.с.83-85), до територіальної громади в особі Бердянської міської ради, третя особа: Бердянська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),\~про встановлення\~ факту\~належності правовстановлюючого\~документу,\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування\~за законом.\~В обґрунтування\~заяви\~ посилається\~на те,\~що\~ [INFO] помер\~її батько\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина на\~Ѕ частку\~будинку [ADDRESS] .\~ Вона\~,\~як спадкоємець\~першої черги\~подала нотаріусу\~заяву про\~прийняття спадщини\~після смерті\~батька.\~Під час\~перевірки нотаріусом\~документів було\~виявлено,\~що у\~свідоцтві про\~право на\~спадщину за\~законом,\~яке було\~видано [PERSON] \~державним нотаріусом\~Бердянської державної\~нотаріальної контори\~ 01.12.1979\~року було допущено помилку в написанні по батькові батька, замість « [PERSON] » написано « [PERSON] ». З цих підстав, постановою нотаріуса від 10.03.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду. У виправленні помилки у свідоцтві від 01.12.1979\~року \~їй було\~відмовлено.\~ Позивач\~просить суд:\~встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано йому державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори 01.12.1979 року; визнати за нею право власності на Ѕ частку будинку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради Замета Н. в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без представника відповідача. Відзиву на позов не подано. Представник третьої особи Бердянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Постол Н.Г. подала заяву про розгляд справи беї представника нотаріальної контори. Вислухавши пояснення учасників провадження, показання свідків, дослідивши\~ письмові докази,\~ суд\~ встановив\~ таке. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді Ѕ частки будинку [ADDRESS] . Згідно із довідкою Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 09.01.2020 року №15, відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи право власності на Ѕ частку житлового будинку по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.1979р. №6692. Після смерті [PERSON] була заведена Спадкова справа №82/2019 ( а.с.42-720). З матеріалів спадкової справи встановлено, що 12.03.2019 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулася донька померлого [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] 12.03.2019 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дочки [PERSON] . Родинні відносини між померлим [PERSON] і його дочкою [PERSON] підтверджуються наданими суду копіями свідоцтва про народження [PERSON] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно із яким [PERSON] 27.07.1991 року уклала шлюб з [PERSON] (а.с.9,12). 10.03.2020 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.70). Постановою нотаріуса від 10.03.2020 року (а.с.71) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки у правовстановлюючому документі свідоцтві про право на спадщину за законом, яке було видане [PERSON] 01.12.1979 року було виявлено помилку в написанні імені власника, а саме свідоцтво видано на ім`я [PERSON] . Таким чином, у позивача існують перешкоди в оформленні спадщини, яка залишилася після смерті батька. Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що померлий [PERSON] був її чоловіком. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] . По батькові чоловіка правильним було « [PERSON] ». Усі документи у нього видавалися на ім`я « [PERSON] ». Про те, що у свідоцтві про право на спадщину, яке він отримав у 1979 році, була допущена помилка ніхто не звернув уваги. Свідки [PERSON] і [PERSON] суду показали, що знають сім`ю [PERSON] з 1076 року. Живуть по сусідству. [PERSON] завжди проживав із своєю сім`єю у будинку [ADDRESS] . Він помер у 2018 році. За життя його по імені та по батькові називали « [PERSON] ». Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано йому державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори 01 грудня 1979 року, зареєстроване в реєстрі №6692, на Ѕ частку будинку [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі\~статтею 1268\~ЦК України спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (Стаття 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька [PERSON] , до складу якої увійшла і Ѕ частка будинку [ADDRESS] . Тобто спадщина належить спадкоємцеві [PERSON] з часу її відкриття. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved