Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У червні 2016 року Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 12012,17 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі зареєстровані у [INFO]. Позивачем здійснюється постачання теплової енергії за даною адресою, відповідачі отримують послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг». Внаслідок того, що відповідачі не належним чином виконують свої обовязки по сплаті послуг з централізованого опалення, утворилась заборгованість за період з 01.12.2011 року по 01.06.2016 року у розмірі 12012,17 грн., яку просять стягнути з відповідачів разом із понесеними судовими витратами при подачі позову. Представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснивши, що будинок №4 по вул. Тенісній обладнаний приладом обліку теплової енергії, на підставі якого проводився розрахунок. Також пояснила, що даний розрахунок проводився таким чином, а саме, від загального обсягу теплової енергії, спожитої будинком у цілому відраховується обсяг теплової енергії, спожитої нежитловими приміщеннями і до сплати мешканцям предявляється різниця. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що визнає борг, однак не в тій сумі, яку зазначає позивач. На її думку розрахунок зроблено не вірно, та вона вважає, що також їй виставлено рахунок за утримання бомбосховища, яке знаходиться у підвалі будинку. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від жовтня 2010 року, укладеного між позивачем та [PERSON], позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2014 року, судовий наказ № 2-н/332/1410/2014, виданий 25.11.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» борг за послуги у сумі 5095,82 грн. скасований (а.с. 6). Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України. Із п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Пленума №630, випливає, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Відповідачі користуються комунальними послугами, однак оплату не вносять. В результаті невиконання обов'язків у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.12.2011 року по 01.06.2016 року у розмірі 12012,17 грн. Факт не внесення відповідачами оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунками, наданими позивачем, які складалися відповідно до вищезазначених Правил та Методики проведення нарахувань за особистим рахунком №46207220 (5-6, 46-47). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти нарахування їй боргу за бомбосховище, яке знаходиться у її будинку, однак з моменту виникнення боргу, а саме з 01.12.2011 року та по даний час відповідачі не звертались до позивача із скаргами та заявами з цього приводу, а також не скаржились на якість наданих Концерном «Міські теплові мережі» послуг, а натомість одержували їх і не відмовлялися від них. Крім цього, як вбачається із відповіді МКП «Основаніє» №1062 від 26.08.2016 року, нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Тенісна, буд. 4 має статус «підвал», а не як зазначає відповідач [PERSON] «бомбосховище» (а.с. 44). Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved