Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

У травні 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить: 1) визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,3510 га для обслуговування господарських будівель та дворів в межах [PERSON] сільської ради, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с.Блошинці, вул.Білоцерківська, 35. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нежитлової будівлі від 01.08.2012 року, згідно якого вона придбала нежитлову будівлю літ. «А» площею 530,30 кв.м. по вулиці Білоцерківській, 35 в селі Блощинці Білоцерківського району Київської області. Зазначений договір було зареєстровано в Білоцерківському МБТІ 09.08.2012 року. Крім того, між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нежитлової будівлі від 21.05.2013 року, згідно якого вона придбала нежитлову будівлю літ. «А» площею 545,10 кв.м. по вулиці Білоцерківській, 32 в селі Блощинці Білоцерківського району Київської області. Зазначений договір було зареєстровано в Білоцерківському МБТІ 21.05.2013 року. Дані нежитлові будівлі розміщені на земельній ділянці площею 1,3510 га, що виділена в натурі згідно кадастрового плану земельної ділянки та акту визначення та погодження меж землекористування. Зазначена земельна ділянка призначена для обслуговування господарських будівель і дворів. Вказані нежитлові будівлі, раніше (до розпаювання) належали КСП «Мрія» та розміщуються на території бувшого господарського двору КСП «Мрія» за адресою Київська область, Білоцерківський район, с.Блошинці, вул.Білоцерківська, 32 та 35. Позивач вважає, що набувши у власність нежитлові будівлі до неї перейшло право власності за земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в розмірах, що зайнята будівлями, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. 20.02.2018 року позивач звернулась із заявою до ТОВ «Мрія» (правонаступника КСП «Мрія») в якій просила передати у власність спірну земельну ділянку під нежитловими будівлями. На заяву отримала відповідь, що ТОВ «Мрія» не може передати у власність вказану земельну ділянку, оскільки законодавчо не визначена процедура переоформлення права власності на земельні ділянки, що знаходилися у власності колективних сільськогосподарських підприємств. 21.02.2018 року позивач отримала відповідь [PERSON] сільської ради Білоцерківського району, відповідно до якого їй відмовлено у передачі земельної ділянки та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Відповідач [PERSON] сільська рада Білоцерківського району Київської області свій відзив обґрунтувала тим, що до її компетенції не входить право розпоряджатися землями, що знаходяться у колективній власності. Тому [PERSON] сільська рада Білоцерківського району Київської області не може прийняти рішення про передачу у власність [PERSON] земельну ділянку, яку вона набула у власність на підставі ст.120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Відповідач ТОВ «Мрія» свій відзив обґрунтувало тим, що набувши у власність нежитлові будівлі до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, в розмірі, що зайнята будівлями, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 14.05.2018 року головуючим суддею визначена суддя Дубановська І.Д. 22.05.2018 року справа прийнята суддею Дубановською І.Д. до свого провадження та призначене підготовче судове засідання. 06.06.2018 року закрите підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті. В судове засідання позивач, представник позивача не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали клопотання щодо розгляду справи без участі представника відповідача, одночасно надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечує щодо задоволення позову, вказує на те, що позивач є власником нежитлових будівель по вулиці Білоцерківській, 32 та 35 в селі Блощинці, які раніше належали КСП «Мрія», нерухоме майно розміщене на земельній ділянці, яка відноситься до земель колективної власності КСП «Мрія», правонаступником якого є ТОВ «Мрія». [PERSON] сільська рада не може оформити право власності позивача на вказану земельну ділянку, оскільки законодавчо не визначено процедуру переоформлення права власності на земельні ділянки, що знаходилися у колективній власності КСП, відповідно до ст.12 ЗК України сільська рада має право розпорядитися землями територіальних громад, а тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду. Представник ТОВ «Мрія» в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надали клопотання щодо розгляду справи без участі представника відповідача, одночасно надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечує щодо задоволення позову, вказує на те, що позивач є власником нежитлових будівель та споруд по вулиці Білоцерківській, 32 та 35 в селі Блощинці, які раніше належали КСП «Мрія», на підставі договорів купівлі-продажу від 01.08.2012 року та 21.05.2013 року, придбане позивачем нерухоме майно розміщене на земельній ділянці, яка відноситься до земель колективної власності КСП «Мрія», правонаступником якого є ТОВ «Мрія». За положеннями ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України до позивача після набуття у власність нерухомого майна перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщені будівлі, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. По справі встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу нежитлових будівель, які було укладено 01.08.2012 року та 21.05.2013 року між нею та [PERSON], набула у власність нежитлові будівлі літ. «А» площами 530,30 кв.м. та 545,10 кв.м. розташовані в селі Блощинці Білоцерківського району Київської області по вулиці Білоцерківській, 32 та 35, що стверджується 1) копією договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2676, копією витягу з Державного реєстру правочинів від 09.08.2012 року №35121502; 2) копією договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 751, копією витягу з Державного реєстру правочинів від 21.05.2013 року №3706243. Відповідно до [PERSON] визначення та погодження меж землекористування від 24.07.2017 року, суміжними землекористувачами визначені та погоджені межі земельної ділянки, які визначені на місцевості на земельну ділянку за адресою Київська область, Білоцерківський район, с.Блошинці, вул.Білоцерківська, 35 літ. «А». Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно норм діючого законодавства до [PERSON] як до набувача нерухомого майна, перейшло і право власності на всю земельну ділянку, на якій це майно розміщене та яка необхідна для його обслуговування. Судом достовірно встановлено, що земельна ділянка, на якій розміщене належне позивачу нерухоме майно, належить до земель колективної власності КСП «Мрія» село Блощинці, що стверджується копією державного акту на право колективної власності на землю серії КВ № 000031, який видано [PERSON] сільській раді Білоцерківського району Київської області на підставі рішення цієї ж ради від 20.12.1996 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 32 14.04.1997 року. Згідно копії Статуту ТОВ «Мрія», затвердженого на загальних зборах засновників протокол № 1 від 11.02.2000 року, товариство є юридичною особою, створюється в процесі реорганізації та є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія». Головним управлінням Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області надані відомості про те, що земельні ділянки по вулиці Білоцерківській, 35 в селі Блощинці, на якій розташовані належні [PERSON] будівлі, площами 530,30 кв.м. та 545,10 кв.м. відносяться до земель колективної власності КСП «Мрія». Відповідно до ст.1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільсько господарським кооперативам, сільськогосподарським\~ акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та\~ інших\~ державних сільськогосподарських підприємств. Тобто, несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні смуги та інші захисні насадження, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо) не паювалися. Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За положеннями ч.1 ст.120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Отже, при виникненні у іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами, ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Крім того, згідно вищенаведених правових норм, як вважає суд, в усіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній обєкти. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Як вказано вище в рішенні, позивачем здійснено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у визначеному на час придбання цього майна порядку, а тому до нього перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій розташоване це нерухоме майно без зміни її цільового призначення. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площеє 1,3510 га з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель та дворів в межах [PERSON] сільської ради за адресою: вулиця Білоцерківська, 35 в селі Блощинці, як за набувачем господарських будівель та споруд. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведеною в ухвалі від 13.03.2013 року. Крім того, позивач звертався за вирішенням даного питання до [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області, але листом від 21.02.2018 року їй було фактично відмовлено у передачі у власність вказаних вище земельних ділянок, оскільки згідно норм\~ ЗК України\~ до компетенції сільських рад не відноситься право розпоряджатися землями, що знаходяться у колективній власності, що слідує з копії цього листа. Відповідно до п.15 розділу Х «Перехідні положення» до ЗК України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, не допускається: купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Outcome: approved