overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У травні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 27 вересня 2007 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0121390 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 27 грудня 1996 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї матері та за законом має право на спадкування майна померлої, земельної частки (паю), поскільки її рідна сестра [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Просила суд визнати право власності на земельну частку (пай) за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 27 вересня 2007 року померла її мати [PERSON] після смерті залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах, оригінал сертифікату був втрачений. Вона є спадкоємицею своєї матері за законом, просила визнати право власності на земельну частку ( пай) за нею. Рідна сестра [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0121390 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 27 грудня 1996 року. У свідоцтві про народження [PERSON] у графі мати записана [PERSON] це підтверджує родинні відносини між позивачкою та її матір»ю. [PERSON] 02 вересня 1989 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Бугайова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Оскільки [PERSON] є спадкоємицею майна своєї матері за законом, вона має право успадкувати його, тобто земельну частку (пай), але через відсутність оригіналу земельного сертифікату позивачка не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Сестра позивачки [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується заявою останньої завіреної державним нотаріусом нотаріальної контори Чорнухинського району 09 вересня 2015 року. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну частку(пай) у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У травні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] року померла її баба - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з земельної частки (паю) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Луговиківської сільської рад, земельна частка (пай) належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 23 грудня 1996 року. Позивачка є спадкоємицею майна померлої, за заповітом, тому має право на спадкування її майна, земельної частки (паю). Просила суд визнати право власності на земельну частку (пай) за нею. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду показала, що [INFO] року померла баба позивачки [PERSON], після її смерті залишилась спадщина - земельна частка (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах. Позивачка є спадкоємицею за заповітом. Просила визнати право власності на земельну частку (пай) за позивачкою. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла баба позивачки [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина - земельна частка (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, яку остання отримала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 23 грудня 1996 року. За заповітом, посвідченим секретарем Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 08 листопада 1994 року, [PERSON], заповіла своє майно [PERSON]. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] за заповітом, вона має право на спадкування майна померлої - земельної частки (паю) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах. Позивачка має бажання прийняти спадщину, але маючи фінансові проблеми, через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса, тому суд вважає за можливе поновити строки для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У травні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження своїх позовних вимог вказала, що 14 березня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в відділі реєстрації актів громадянського стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Із-за постійних суперечок і конфліктів подружнє проживання надалі, позивачка вважає недоцільним. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON] згідний на розірвання шлюбу. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, не піклуються один про одного, тому подальше збереження сім?ї і примирення сторін не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У травні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] вказала, що 28 лютого 1998 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області. Від спільного проживання мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Нещодавно вона подала позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь, належним чином. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 28 лютого 1998 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження, батьком яких, записаний [PERSON]. Відповідач вихованням дітей не займається, добровільно матеріальну допомогу на утримання своїх дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1,2,3 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своїх дітей так як він працездатний і має можливість приймати участь у матеріальному забезпеченні своїх сина та доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

У травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 07 серпня 2015 року народилася донька, [PERSON], батьком якого є відповідач. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно допомогу на утримання дружини не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на задоволення позовних вимогах. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив зменшити розмір аліментів, оскільки отримує малу заробітну плату. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 07 серпня 2015 року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дружини відповідач не виконує. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800, 0 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, діти знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своїх дітей відповідач не виконує, діти знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання трьох неповнолітніх дітей, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні, що викладені в позовній заяві, наполягала на задоволені позовних вимогах. Відповідач в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимогах заперечував частково, просив зменшити розмір аліментів, оскільки має мінливий, нерегулярний дохід. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком трьох неповнолітніх дітей; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1 500,00 грн щомісячно, по 500,00 грн, на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання свогосина відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідані позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив зменшити розмір аліментів. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 30 грудня 2005 року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо утримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо утримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved