Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулась в суд із позовом, яким просить визнати незаконним та скасувати рішення п»ятнадцятої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради №1437 від 28.03.2012 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0578 га; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК №452614 на земельну ділянку площею 0,0578 га , яку передано для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибна ділянка), виданий на ім»я [PERSON]; просить стягнути із [PERSON] на її користь 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та понесені нею судові витрати. Вимоги мотивує тим, що із відповідачем [PERSON] проживали із 26.08.1989 року в зареєстрованому шлюбі, який 15.02.2010 року розірвали. 10.07.2001 року придбали житловий будинок [ADDRESS] та зареєстрували його на відповідача [PERSON] Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2011 року, в порядку поділу майна подружжя, за нею, [PERSON] , визнано право власності на 1 / 2 частину житлового будинку . На час придбання та поділу житлового будинку земельна ділянка була неприватизованою. У квітні 2014 року вона, дізналась з особистої розмови із відповідачем [PERSON], що ніби-то не має права ходити біля будинку , користуватися присадибною ділянкою , так як вона є власністю відповідача. Як було з»ясовано, що [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК №452614 на земельну ділянку площею 0,0578 га , яку передано для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення п»ятнадцятої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради №1437 від 28.03.2012 року . Вважає, що в даному випадку було порушено її права, зокрема вона не знала про приватизацію земельної ділянки, не була повідомлена та згоди на приватизацію не надавала. Крім того, оскільки відповідач [PERSON] порушив її права як землекористувача , постійно її ображає, вона не може нормально користуватися земельною ділянкою, втратила здоровий сон, має підвищений тиск, а тому бажає стягнути із останнього моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала , просила задовольнити , на їх обгрунтування послалась на обставини, які викладені у заяві. Після оголошеної перерви, подала заяву про продовження розгляду справи у її відсутності. Відповідач в суді вимоги визнав частково, не заперечував того , що земельна ділянка має бути приватизованою на двох, проте зазначив, що не згоден відшкодовувати позивачу моральну шкоду, так як її не спричиняв. Відповідач- Кіровоградська міська рада , її представник , в судові засідання не з»являвся, повідомлявся належно, причини неявки не вказав, заперечень на позов не подавав. Треті особа - Головне управління юстиції в Кіровоградській області , Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області , їх представники, в судове засідання також не з»явились, повідомлялись належно. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З»ясовано, що сторони, зокрема [PERSON] та [PERSON] проживали із 26.08.1989 року в зареєстрованому шлюбі, який 15.02.2010 року розірвали. 10.07.2001 року , згідно договору купівлі-продажу , посвідченого нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори , за р.№2-2175, придбали житловий будинок [ADDRESS] та зареєстрували його на відповідача [PERSON] Вказаний житловий будинок набутий сторонами під час шлюбу , а тому згідно вимог ст. 22 КпШС України є спільною власністю подружжя. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2011 року , в порядку поділу майна подружжя, визнано за [PERSON] право власності на 1 / 2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 07.02.2012 року. На час придбання та поділу житлового будинку земельна ділянка була неприватизованою. Також встановлено, що рішенням п»ятнадцятої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради № 1437 від 28 березня 2012 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам міста Кіровограда» , розглянувши заяви громадян та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), п.22, передано [PERSON] у власність земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 0,0578 га ( у тому числі по угіддях:0,0578 га-землі одно-та двоповерхової житлової забудови) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , сформованого 15.08.2013 року , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0578 га , що знаходиться по [ADDRESS], на підставі рішення орган місцевого самоврядування Кіровоградської міської ради від 28.03.2012 року № 1437, та видано Державний акт ЯК№452614. Згідно з ч.ч.1,2,6 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст.30 ЗК України 1990 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю та споруду разом з цими об»єктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Тобто , передача земельної ділянки у приватну власність відповідача [PERSON] відбулася після придбання сторонами житлового будинку, на якому знаходилася спірна земельна ділянка, тобто на час передачі Кіровоградською міською радою земельної ділянки за адресою [ADDRESS] у приватну власність відповідача [PERSON] в силу ст.30 ЗК України вона знаходилась у спільному користуванні подружжя [PERSON]. Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Оскільки спірна земельна ділянка перебувала у спільному користуванні позивача та відповідача, тому Кіровоградська міська рада при передачі спірної земельної ділянки у приватну власність повинна була врахувати рівність часток співвласників житлового будинку та, відповідно, користувачів земельної ділянки. Таким чином, суд вважає, що оспорювання рішення Кіровоградської міської ради від 28.03.2012 року №1437, в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0578 га, було прийнято без урахування рівності часток співвласників житлового будинку за адресою [ADDRESS] та, відповідно, користувачів земельної ділянки, порушують права позивачки як користувача земельної ділянки, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Разом з цим, підлягає до задоволення і вимога щодо визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №452614 на земельну ділянку площею 0,0578 га , яку передано для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) , виданого на ім»я [PERSON]. Однак, суд відмовляє позивачу у задоволенні її вимог до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, так як вважає такі вимоги безпідставними та не обгрунтованими. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. В порядку ст. 88 ЦПК України, стягнути із відповідача [PERSON] . на користь позивача [PERSON] -243,60 грн. внесеного судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved