Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, Харківський обласний державний нотаріальний архів, Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У серпні 2017 року [PERSON] подав уточнену позовну заяву, якою просить суд визнати за собою в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А-1», веранди літ. «а», ґанку літ. «а» загальною площею 71,30кв.м., житловою площею 40,20кв.м, господарських будівель і споруд: сараю літ. «В», льоху літ. «Б», літньої кухні літ. «Д», гаражу літ. «Ж», вбиральні літ. «У», душу літ. «Н» та двох огорож літ. «М». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Листом Десятої Харківської державної нотаріальної контори № 1298/02-14 від 16.04.2013 «щодо необхідності звернення до суду» було роз`яснено спадкоємцям необхідність звернення до суду із позовом про визнання права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом у зв`язку із відсутністю державної реєстрації зазначеного будинку та правовстановлюючих документів на нього. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Також, у серпні 2017 року [PERSON] та [PERSON] була подана зустрічна позовна заява до [PERSON] , [PERSON] , Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, Харківський обласний державний нотаріальний архів, Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Вказаною зустрічною позовною заявою позивачі просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] за кожним із них. Зустрічний позов був поданий з підстав і обґрунтований тим самим що й первісний позов. В судове засідання [PERSON] не з`явився. Представник [PERSON] - адвокат Ципліцький Д.О. позовні вимоги за уточненим позовом підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечував. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Від представника [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти задоволення первісного позову не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач Бабаївська селищна рада Харківського району Харківської області у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, розгляд справи просили проводити без їх участі. Треті особи: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, Харківський обласний державний нотаріальний архів та Десята Харківська державна нотаріальна контора, також у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, розгляд справи просили проводити без їх участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.12.1945 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від 15.12.1945. Прізвище дружини після шлюбу - [PERSON] . Протоколом № 17 засідання Виконавчого комітету Депутатів трудящих Бабаївської сільської ради від 28.11.1946 вирішено наділити [PERSON] земельною ділянкою під забудову розміром 0,15 га. по [ADDRESS] . 02 квітня 1947 року між [PERSON] та Бабаївською селищною радою Депутатів Трудящих було укладено договір на право забудови ділянки, згідно умов якого [PERSON] було виділено під забудову ділянку землі площею 1575,00кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Бабаївської сільської ради Харківського району від 18.03.1957 було вирішено залишити у володінні [PERSON] виділену йому згідно договору від 28.11.1946 земельну ділянку розміром 1500,00кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 125 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР від 30.05.1926 (який втратив чинність в 1969 році у зв`язку із прийняттям Кодексу про шлюб та сім`ю) майно, набуте подружжям працею в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належить обом із подружжя на засадах спільної власності. За таких обставин, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 31.08.1972. За померлою [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа не відкривалася, заяви про прийняття спадщини не подавалися. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. На момент смерті [PERSON] у вищевказаному будинку перебували на зареєстрованому обліку та фактично проживали: -[PERSON] - чоловік спадкодавця; -[PERSON] - дочка спадкодавця; -[PERSON] - стороння особа; -[PERSON] - стороння особа. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За таких обставин, спадкоємцями першої черги за померлою [PERSON] , які фактично прийняли спадщину у вигляді 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку, є (із відповідними частинами): -[PERSON] - 1/4 частина (плюс 2/4 - його частина у спільному сумісному майні); -[PERSON] - 1/4 частина. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 12.12.1983. За померлим [PERSON] серед іншого відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] в Першій державній нотаріальній конторі Харківського району Харківської області було заведено спадкову справу № 919/1983. В рамках даної справи спадкоємцями першої черги (дітьми померлого) - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було подано заяви про прийняття спадщини та одержано відповідні свідоцтва про право на спадщину в рівних частинах, тобто по 1/3 частині кожному. Все викладене вище підтверджується листом Харківського обласного державного нотаріального архіву № 1052/01-20 від 08.04.2013. Проте, до складу спадкового майна вищезазначений житловий будинок включено не було та свідоцтва про право на спадщину на частини цього будинку спадкоємцям не видавалися (було лише видано свідоцтва на отримання банківського вкладу померлого). З 15.04.1991 Постановою Верховної Ради Української РСР було введено в дію Закон України «Про власність», який втратив чинність на підставі Закону від 27.04.2007 № 997-V « Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Цивільного кодексу України». Саме з 15.04.1991 на законодавчому рівні було закріплено поняття «право приватної власності». До 05.08.1992 в Україні не існувало нормативно-правового акта, який би зобов`язував вводити в експлуатацію приватні будівлі. 05 серпня 1992 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинності 30.12.2004, було визнано обов`язковим введення будівель в експлуатацію. За таких обставин, право спільної часткової власності на вищезазначений житловий будинок за [PERSON] не могло бути зареєстровано та не вирішувалося в рамках спадкової справи № 919/1983 при видачі свідоцтв у 1985 році. За таких обставин, спадкоємці [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] одержали право на спадкування вищевказаного житлового будинку по 1/4 частині кожний. Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] частки на вищезазначений будинок розподілилися наступним чином: - 2/4 частини - [PERSON] ; - 1/4 частина [PERSON] ; - 1/4 частина [PERSON] . 27 січня 1993 року було складено та затверджено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, яким було прийнято в експлуатацію домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] колишні адреси [ADDRESS] ). Рішенням Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Народних депутатів Харківського району Харківської області № 113 від 16.03.1993 «Про затвердження актів готовності житлового будинку до експлуатації по [ADDRESS] » було вирішено затвердити акти вводу та прийомки житлового будинку до експлуатації житловою площею 40,00кв.м. літ. «А-1», розташованого в [ADDRESS] . [INFO] року [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 15.09.1952; свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 08.12.1973) померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03.03.2011. Після смерті [PERSON] в Десятій Харківській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 378/2011. Враховуючи вищевикладене, за [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 2/4 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В рамках даної справи спадкоємцями першої черги (дітьми померлої) - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 21.02.1975) та [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 03.05.1977; свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 16.11.2002) було подано заяви про прийняття спадщини, а чоловіком померлої - [PERSON] було подано заяву про відмову від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців першої черги - [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. За таких обставин, після смерті [PERSON] частки на вищезазначений будинок розподілилися наступним чином: - 1/4 частина [PERSON] ; - 1/4 частина [PERSON] ; - 1/4 частина [PERSON] ; - 1/4 частина [PERSON] . Листом Десятої Харківської державної нотаріальної контори № 1298/02-14 від 16.04.2013 «щодо необхідності звернення до суду» було роз`яснено спадкоємцям необхідність звернення до суду із позовом про визнання права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом у зв`язку із відсутністю державної реєстрації зазначеного будинку та правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1219, 1220, 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Враховуючи викладене вище, вимоги викладені в уточненій позовній заяві та зустрічній позовній заяві підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки були підтверджені сторонами наданими доказами, є обґрунтованими та не порушують права третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved