Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 липня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідач уклали кредитний договір № ВLаЖГА00054197, за умовами якого [PERSON] надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 30 000,00 грн., строком до 20 липня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі\~15,00 % річних і щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Проте, позичальник належним чином взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 27 травня 2015 року [PERSON] прострочив виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, й утворилась заборгованість у розмірі 21\~563 грн. 59 коп., яка складається з: 4 496 грн. 81 коп. простроченої до повернення суми кредиту; 854 грн. 84 коп. прострочених процентів за користування кредитом; 2 625 грн. 00 коп. простроченої комісії за управління кредитом; 13 586 грн. 94 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 0,00 штрафу за несвоєчасне погашення кредиту. У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 21\~563 грн. 59 коп. У судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» [PERSON] не зявився, до початку слухання справи по суті направив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00054197, відповідно до Спеціальної його частини [PERSON] надав останньому кредит у розмірі 30 000 грн., з терміном повернення до 20 липня 2014 року. Процентна ставка за кредитним договором встановлена на рівні 15,00 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1,75 % від суми Кредиту (а.с. 5-25). За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач зобовязання за договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 843348 від 20 липня 2011 року (а.с. 4). Згідно п. 2.4.1. Загальної частини Договору проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, та сплачуються Позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5. загальної частини Договору. У відповідність до п. 2.5.2. Загальної частини Договору позичальник зобов'язався не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору. Проте, судом зясовано, що відповідач належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого [PERSON] має перед Банком заборгованість на загальну суму 21\~563 грн. 59 коп., яка складається з: 4 496 грн. 81 коп. простроченої до повернення суми кредиту; 854 грн. 84 коп. прострочених процентів за користування кредитом; 2 625 грн. 00 коп. простроченої комісії за управління кредитом; 13 586 грн. 94 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 0,00 штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 27-28). У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00054197 від 20 липня 2011 року, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved