Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом в якому, просила визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18 липня 1998 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 248. За період подружнього життя на ім?я відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2004 року придбано нерухоме майно - двокімнатна квартира, реєстровий номер 1347, загальною площею 51,9 (кв.м.), житловою площею 29,1 (кв.м.). загальною вартістю (на момент придбання) 21 580 грн. 00 коп. розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо користування та володіння спірною квартирою, позивач змушена була звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2019 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі не заперечував щодо визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 18 липня 1998 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Броварської міської ради Київської області, відповідно до свідоцтва про одруження, серії № [NUMBER] актовий запис № 248 (а.с.8). 26 березня 2004 року між [PERSON] , [PERSON] , які діють від свого імені та малолітньої [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Кутовою Т.А., та зареєстровано в реєстрі за № 1347, згідно якого [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] за ціною за домовленістю сторін в розмірі - 21600 грн. 00 коп. (а.с.13). Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3331659 від 14 квітня 2004 року видно, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с.14). Судом встановлено, що вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності. Частиною першою статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з частинами першою статей 68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами першою та другою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав свобод та інтересів інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який як правило, визначається спеціальним законом. (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме шляхом поділу спільного майна подружжя та визнання права власності на Ѕ частину спірної квартири за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved