Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь орендну плату за 2017 рік за договором оренди земельної ділянки від 31 грудня 2014 року в розмірі 3 055,32 грн. та розірвати вищезазначений договір оренди земельної ділянки. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.07.2003 року, виданого Павлоградською райдержадміністрацією, є власником земельної ділянки площею 3,4574 га, розташованої на території Троїцької сільської ради Павлоградського району. 31 грудня 2014 року між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 15 років, з проведенням державної реєстрації за № 22193994 від 18.06.2015 року, зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Станом на 01.01.2017 року грошова оцінка земельної ділянки складає 124 197,87 грн., що підтверджується довідкою Держгеокадастру. Відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2017 рік, а тому утворилась заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 3055,32 грн. Оскільки відповідач порушує умови договору щодо сплати орендної плати, а розірвати договір за взаємною згодою відповідач не бажає, тому він змушений звернутися до суду. Не погодившись з позовом, відповідач подав відзив на позовну заяву, до змісту якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до заяви позивача від 21.02.2013 року та видаткового касового ордеру НВФГ «Компанія Маїс» від 25.02.2013 року позивач отримав в рахунок майбутніх орендних платежів на 10 років, без інших доплат, 21 131,00 грн. Таким чином, відповідач не порушує договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року зазначена цивільна справа передана за підсудністю на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року цивільну справу прийнято до провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 15 вищевказаного Закону, зокрема, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, орендна плата може встановлюватися у таких формах: грошовій; натуральній (за визначеною кількістю чи частиною продукції, яка одержується з орендованої земельної ділянки); відробітковій (надання послуг орендодавцю). Сторони можуть передбачити у договорі оренди поєднання зазначених форм або визначити інші форми плати. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання договору, умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати у випадках, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності орендаря. У разі збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати, якщо інше не передбачено умовами договору оренди. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, зокрема, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником земельної ділянки площею 3,4574 га, розташованої на території Троїцької сільської ради Павлоградського району (кадастровий номер - [NUMBER] ), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.07.2003 року, виданого Павлоградською райдержадміністрацією. 31 грудня 2014 року між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 15 років, зареєстрований Реєстраційною службою Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 18.06.2015 року за № 22194900. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 31.12.2014 року позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В оренду була передана земельна ділянка кадастровий номер - [NUMBER] площею 3,4574 га, яка розташована на території Троїцької сільської ради Павлоградського району. У п. 4.1 вказаного Договору орендна плата за використання земельної ділянки за один рік оренди становить не менше 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а виплата орендної плати за Договором (п. 4.3) здійснюється Орендарем грошовими коштами у готівковій та/або за письмовою заявою Орендодавця у безготівковій формі, та/або натуральній формі, щорічно не пізніше 30 березня року, наступного за календарним роком оренди. Відповідно до довідки Міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області грошова оцінка вищезазначеної земельної ділянки станом на 01.01.2017 року становить 124 197,87 грн., а тому орендна плата за 2007 рік становить 3 055,32 грн., із такого розрахунку: 124 197,87 грн. х 3% = 3 726,00 - 670,87 грн. (податок)= 3 055,32 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивач відповідно до заяви від 21.02.2013 року та видаткового касового ордеру НВФГ «Компанія Маїс» від 25.02.2013 року отримав в рахунок майбутніх орендних платежів на 10 років, без інших доплат, 21 131,00 грн. Проте, доводам відповідача про те, що останній на підставі вищезазначених письмових доказів не має заборгованості перед позивачем щодо орендної плати, суд не дає оцінку, так як Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області відповідно до рішення від 06 грудня 2017 року вже було надано оцінку отриманим позивачем коштам в розмірі 21 131,00 грн. від відповідача по цивільній справі № 191/3888/17 за позовною заявою [PERSON] до Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» про стягнення орендної плати за земельну ділянку, як безпідставно отриманими та поза межами договірних відносин між позивачем та відповідачем щодо користування вищезазначеною земельною ділянкою. Інших доказів щодо сплати орендної плати відповідачем за 2017 рік за договором оренди земельної ділянки від 31.12.2014 року суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Також, пунктом «д» ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Так, відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до умов договору ( п.14.3) встановлено, що у разі виникнення суперечки між сторонами щодо зміни умов або підстав припинення договору, спір за ініціативою зацікавленої заінтересованої сторони може бути переданий на розгляд та вирішення до суду в порядку, визначеному законодавством України. Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки від 31.12.2014 року за 2015 рік в розмірі 2 629,25 грн., за 2016 рік в розмірі 3 055,32 грн., що свідчить про порушення умов договору. Оскільки відповідачем було допущено порушення умов договору оренди землі щодо не виплати за договором оренди земельної ділянки орендної плати позивачу за 2015-2017 роки у грошовій формі в загальному розмірі 8 739,89 грн., що є систематичним невиконанням основного обов`язку щодо виплати орендної плати та дає підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги [PERSON] до Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved