Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У травні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.02.2014 року по справі №147/2131/13-ц було задоволено позов та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з 30.12.2013 року і до досягнення сином повноліття. Позивач уклала шлюб [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Також зазначила, що на день подачі позову і на даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього у обов`язку утримувати сина. Заочним рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.02.2018 року по справі №147/1163/17 було збільшено розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до ј частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 18.08.2016 р. по 23.02.2018 р. по виконавчому листу №147/2131/15-ц за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 30038,70 грн. Оскільки відповідач аліменти не сплачував та ухилявся від виконання вищевказаного рішення суду, [PERSON] просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню), яка виникла в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів на утримання сина в розмірі 30038,70 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 11.03.2019 р., 15.04.2019 р., 19.06.2019 р., 17.07.2019 р. та 03.09.2019 р., не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації, однак конверти повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст .ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4\~ЦПК\~України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що заочним рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.02.2018 року по справі № 147/1163/17 задоволено позов [PERSON] та збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] до ј частини всіх видів його заробітку (а.с.8,9). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі рішення суду, 23.02.2018 року був виданий виконавчий лист (а.с.11), який пред`явлено до виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м.Києві. 17.04.2018 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що 17.04.2018 р. складено актовий запис №3. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Окрім того, відповідно до Закону України від\~17 травня 2017 року\~№ 2037-VIII\~«Про\~внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис\~підтверджує доводи про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний нести витрати по її утриманню, однак відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, тим самим фактично намагається перекласти свій обов`язок піклуватись та матеріально забезпечувати сина виключно на позивача, що є порушенням норм чинного сімейного законодавства Українии За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментам відповідача, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві, заборгованість по аліментам за період з 18.08.2016 р. по 30.04.2019 р. становить 82063,94 грн. (а.с.56,57). \~\~\~\~ Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання- сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц, 03.04.2019 р. дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна\~сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати\~частки місячного платежу і до\~дня, який\~передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Згідно з наданим позивачем розрахунком, загальна сума неустойки (пені) лише за період з вересня 2016 р. по серпень 2017 р. становить 30726 грн. (а.с.53-55). За змістом частини 4 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів визначений державним виконавцем в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа складає 82063,95 грн. Відомостей про оспорювання боржником зазначеного розрахунку заборгованості по аліментам матеріали справи не містять. Окрім того, відповідачем не подано до суду жодного доказу та заперечень на спростування зазначених позивачем обставин. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача у справі за прострочення сплати аліментів складає 30038,70 грн., а саме в межах позовних вимог, заявлених [PERSON] . \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved