Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

У травні 2019 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 286 266 грн. 56 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває громадянка [PERSON] , [INFO] , яка отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про Конституційний суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII, який набрав чинності з 03.08.2017 року (далі - Закон № 2136) щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачують органи Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч. 1. ч. 2 ст. 27 Закону № 2136 суддя Конституційного Суду у відставці отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується у розмірі 50 відсотків винагороди судді Конституційного Суду. У разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми винагороди судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок. 01.02.2018 року відповідачу було проведено відповідний перерахунок з 01.01.2018 року. При цьому, для розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді автоматизовано (програмою Технічного забезпечення АСОПД/ КОМТЕХ) було застосовано відсоток - 90 %, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати, однак після приведення матеріалів пенсійної справи у відповідність до норм Закону № 2136 було визначено вірний розмір щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року який склав 82 660,43 грн. та розраховано суму надміру виплачених відповідачу коштів, яка склала 286 266 грн. 56 коп. за період з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року. Листом Управління від 12.06.2018 року № 18224/03 відповідача було повідомлено про проведений перерахунок і про встановлений відповідно до чинного законодавства щомісячного грошового утримання з 01.01.2018 року, який склав 82 660,00 грн. З метою досудового врегулювання спору, Управлінням було надіслано відповідачу пропозицію добровільного внесення надміру виплачених коштів, однак лист відповідачем був проігнорований та грошові кошти повернуті відповідачем не були. Тому, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти у розмірі 286 266 грн. 56 коп. Ухвалою суду від 31.05.2019 року позов залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків, а саме для надання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та надання квитанції про сплату судового збору на суму 4 294 грн. (а.с. 17). Після усунення недоліків (а.с. 20-22, 26-27) ухвалою суду від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами позовного (загального) провадження, призначено підготовче засідання на 30.09.2019 року (а.с. 30). 12.09.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого питання набуття нею без достатньої правової підстави грошових коштів, які є пенсійною виплатою, яка проведена позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки з його боку і недобросовісності з її боку, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою визначені грошові кошти поверненню не підлягають (а.с. 40-44). 12.11.2019 року представником позивача - Панасюк Н.К. до суду надано відповідь на відзив, відповідно до якої міркування та аргументи відповідача є необґрунтованими, оскільки у даному випадку підлягають застосуванню правила ст. 1212-1213 ЦК України, які встановлюють порядок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, та застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події (а.с. 54). Ухвалою суду від 04.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.2020 року (а.с. 68). 11.01.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення на відповідь відзив, відповідно до яких зазначила, що з її боку не було вчинено неправомірної поведінки щодо набуття грошових коштів, водночас саме позивач на підставі поданої нею відповідної довідки та заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді повинен був здійснити такий перерахунок відповідно до закону та у визначений ним спосіб. Помилки з боку позивача при здійснені перерахунку не є розрахунковими, а обумовлені неналежним функціонуванням як органу державної влади та неправильного застосування законодавства України, що виявилося у не приведенні ним власних автоматизованих систем за допомогою яких здійснювався перерахунок щомісячного довічного утримання судді до вимог чинного законодавства протягом 5 місяців (а.с. 73-76). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 04.12.2019 року, 24.03.2020 року, 08.04.2021 року надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. 14.11.2019 року, 13.03.2020 року, 05.08.2020 року до суду надала заяви про розгляд справи за її відсутності, одночасно повідомила, що заперечує проти позову в повному обсязі. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Згідно з довідкою № 168 про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року відповідачу [PERSON] виплачено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в сумі 691 025,97 грн. (а.с. 13). Відповідно до службової записки начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 11 [PERSON] № 75 від 04.06.2018 року відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №11 направлена пенсійна справа № 190351 [PERSON] щодо перерахунку довічного грошового утримання суддів Конституційного суду у відставці з 01.01.2018 року на ручне введення, провести коректний перерахунок довічного грошового утримання суддів Конституційного суду у відставці з 01.01.2018 року діючою версією АСОПД/КОМТЕХ неможливо, у зв`язку з чим звернувся з проханням до начальника відділу контролю за додержанням законодавства з питань пенсійного забезпечення [PERSON] видалити загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку 90% та прописати загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку - 50%. Основний розмір утримання від середнього заробітку 148669,20 видалити та прописати 82 594,00 грн. (а.с. 12). Листом Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 18224/03 від 12.06.2018 року відповідача [PERSON] було повідомлено про проведений перерахунок і про встановлений розмір щомісячного грошового утримання з 01.01.2018 року, який склав 82 660,43 грн. (а.с. 14). Листом Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 46873/04 від 26.07.2018 року відповідачу [PERSON] було запропоновано добровільно повернути надміру виплачені кошти (а.с. 15). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Частиною 1 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» суддя Конституційного Суду у відставці отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується у розмірі 50 відсотків винагороди судді Конституційного Суду. У разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми винагороди Судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачується безвідносно до заробітку (прибутку), що його Суддя одержав після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачують органи Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Дана норма кореспондується із ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено факту набуття відповідачем коштів без достатньої правової підстави, не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача, а також, зловживань з боку відповідача. Доводи представника позивача, що для розрахунку розміру щомісячного довічного утримання судді автоматизовано було застосовано невірний відсоток - 90 %, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати, суд не приймає до уваги, оскільки не доводить факту недобросовісного набуття відповідачем коштів або наявність рахункової помилки. Також твердження представника позивача про помилкове застосування до вказаних правовідносин ст. 1215 ЦК України, суд не бере до уваги, оскільки до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають саме положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Тобто, вказана норма законодавства чітко встановлює обставини за наявності яких, майно набуте безпідставно поверненню не підлягає. За таких обставин, відповідач отримала від позивача спірні грошові кошти, виплата яких проведена позивачем добровільно, доказів на спростування добровільного нарахування позивачем надмірного розміру щомісячного довічного грошового утримання матеріали справи не містять та суду не надані, таке добровільне нарахування розміру щомісячного довічного грошового утримання було вчинено без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідача, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є необґрунтованими та безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed