Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, відповідач по справі [PERSON] є її батьком, про що зроблено відповідний запис в свідоцтві про народження. В 1999 році батьки позивача розірвали шлюб і відповідач виплачував на користь матері позивача - [PERSON], яка після розлучення змінила прізвище на «[PERSON]», аліменти до досягнення позивачем повноліття. 01 вересня 2011 року, тобто до досягнення повноліття, позивач вступила до Одеського коледжу транспортних технологій, на денне відділення, із терміном навчання по 30 червня 2015 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу. [INFO] позивачу виповнилось 18 років та із відповідача припинено стягнення аліментів. Позивач потребує матеріальної допомоги, так як окрім стипендії, яка витрачається на оплату комунальних послуг гуртожитку та придбання відповідних засобів для навчання, їй необхідно купувати одяг та інші речі для прожиття. Матеріальну допомогу позивачу, по можливості, надає мати, а батько самоусунувся від її утримання на період навчання, тому позивач змушена звернутись до суду із даним позовом. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, так як отримує військову пенсію та працює на роботах із не облікованим заробітком за межами України. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягувати із [PERSON], на її користь аліменти на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання, в сумі 500 гривень, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду, а також витрати на правову допомогу в сумі 250 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак у позовній заяві просила суд розгляд справи провести у її відсутність у зв'язку з її перебуванням на навчанні в м. Одесі та неможливістю прибути в судове засідання, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та наголосив, що може сплачувати лише 250 грн. на утримання [PERSON], так як на даний час є пенсіонером та має на утриманні двоє дітей та дружину, яка не працює. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.2). [PERSON] навчається на 3 курсі в Одеському коледжі транспортних технологій на денному відділенні з 1 вересня 2011 року за бюджетною формою навчання до 30 червня 2015 року (а.с.3). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати доньку до припинення нею навчання. Разом з тим, відповідно до довідки, виданої головним управлінням Пенсійного фонду України від 13 червня 2014 року №2295, [PERSON] з 1 січня 2007 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області і отримує пенсію за вислугу років згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.12). З грудня 2013 року по травень 2014 року [PERSON] отримував по 1969,36 грн. пенсії щомісячно (а.с.13). Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Вапнярської селищної ради від 17 червня 2014 року до складу сім'ї відповідача входять дружина - [PERSON] [INFO], донька - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO] (а.с. 10), що також підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.17-18) та копією свідоцтва про одруження (а.с.16). Також судом встановлено, що дружина відповідача, [PERSON] [INFO] не працює з 4 травня 2011 року по даний час (а.с.11). Згідно довідки, виданої Київським національним лінгвістичним університетом від 13 червня 2014 року №95 [PERSON] навчається на 4 курсі денної форми навчання економічного факультету Київського національного лінгвістичного університету за напрямом підготовки «Менеджмент» (навчання контракт) (а.с.14). Відповідно до довідки від 17 червня 2014 року №1010, виданої Вапнярською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №3 - дошкільний навчальний заклад [PERSON] навчається в 9 класі НВК «Вапнярська ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 - ДНЗ» Томашпільської районної ради Вінницької області (а.с. 15). Отже, перевіривши зібрані у справі докази та давши їм оцінку в їх сукупності та враховуючи те, відповідач є пенсіонером та у нього на утриманні є двоє дітей та дружина, суд вважає, визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON] 23 років або до закінчення нею навчання. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню з дня звернення позивача до суду, а саме з 12 травняя 2014 року. Крім того, як вбачається із квитанції №121 від 12 травня 2014 року позивач витратила 250 грн. за надання правової допомоги (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, згідно з вищевказаною нормою з відповідача слід стягнути 125 грн. судових витрат на правову допомогу, тобто пропорційно до розміру задоволених позивачем вимог. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial