Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без його згоди та його супроводу, вказавши, що від спільного проживання вони мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що має намір виїхати разом з дитиною за кордон з метою оздоровлення дитини, розширення її світогляду. Однак для виїзду позивачу необхідно отримати згоду батька, яку вона не може отримати, оскільки відповідач не проживає в своїй квартирі, здає квартиру в найм іншим особам, точне місце проживання відповідача їй не відомо, зі слів наймачів він виїхав до Росії на заробітки в 2012 році. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України на строк з червня 2014р. по червень 2017р. [PERSON], [INFO], у її супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені нею за нотаріально посвідченою згодою, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну [PERSON], без згоди та супроводу батька. У судовому засіданні позивач просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до ували суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Від спільного проживання сторони по справі мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а/з № 2704 від 26.09.2006р.), яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. 02.02.2010р. шлюб між сторонами по справі був розірваний, свідченням чого є Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], а/з № 33. Рішенням Виконавчого комітету ММР від 30.07.2010р. № 942 визначено участь [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], надавши йому можливість бачитися з дитиною кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 години до 16.00 години (без присутності матері). Судом встановлено, що батько дитини не бере участі у вихованні дитини, не дбає про її духовний та моральний розвиток, не бачиться з дитиною, а також не надає матеріальної підтримки. З метою оздоровлення дитини, підвищення її морального та духовного розвитку, позивач має намір виїхати разом з дитиною за кордон на відпочинок та оздоровлення. Згідно приписів ч. ч. 2, 4 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, батьки зобов'язані поважити дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводяться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Частиною 3 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їх супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. З урахуванням вказаних норм, суд вважає, що необхідно надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України на строк з червня 2014р. по червень 2017р. [PERSON], [INFO], у супроводі матері або у супроводі осіб, які уповноважені матір'ю за нотаріально посвідченою згодою, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну [PERSON], без згоди та супроводу батька. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved