Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (Відповідач, Банк) про стягнення коштів, в якому просив стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на свою користь: 1) згідно Договору банківського вкладу № 313731/24394/5-14 від 09.09.014р.: - суму вкладу в розмірі 8 500,00 доларів США; - суму відсотків за фактичне користування Банком вкладом після закінчення строку Договору з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. включно за ставкою 3% Вклад на вимогу «Вільні гроші» в розмірі 75,08 доларів США; - 3% річних за період з 10.02.2015р. п 25.05.2015р. в сумі 74,05 доларів США; 2) згідно Договору банківського вкладу № 313731/24395/5-14 від 09.09.014р.: - суму вкладу в розмірі 17 600,00 доларів США; - суму відсотків за фактичне користування Банком вкладом після закінчення строку Договору з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. включно за ставкою 3% Вклад на вимогу «Вільні гроші» в розмірі 155,47 доларів США; - 3% річних за період з 10.02.2015р. п 25.05.2015р. в сумі 153,34 доларів США; 3) судові витрати покласти на Відповідача. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 09 вересня 2014 року між ним та Відповідачем було укладено Договори банківського строкового вкладу «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті з виплатою процентів в кінці строку № 313731/24394/5-14 (Договір-1) та № 313731/24395/5-14 (Договір-2). Згідно п.1 Договору-1 Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 8500,00 доларів США на строк з 09.09.2014р. по 09.02.2015р. зі сплатою процентів за користування коштами Вкладу за ставкою 12,00% річних. На виконання умов Договору-1 Позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 8500,00 доларів США на депозитний рахунок. Згідно п.1 Договору-2 Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 3000,00 доларів США на строк з 09.09.2014р. по 09.02.2015р. зі сплатою процентів за користування коштами Вкладу за ставкою 12,00% річних. На виконання умов Договору-2 Позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 3000,00 доларів США на депозитний рахунок. В подальшому, користуючись своїм правом щодо поповнення вкладного рахунку, Позивач перерахував на вкладний рахунок [NUMBER] 17.09.2014р. - 14 341,08 доларів США, 06.10.2014р. - 100,00 доларів США, 10.11.2014р. - 158,92 доларів США, в результаті чого сума вкладу Позивача за Договором-2 склала 17 600,00 доларів США. 12 лютого 2014 року після закінчення строку дії Договорів, на виконання п.6, Позивач звернувся до Відповідача з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих процентів згідно умов Договорів, проте Відповідач не надав можливості розпоряджатися належними Позивачу грошовими коштами через систему Клієнт-Банк та до моменту звернення до суду не повідомив Позивача про причини відмови у виплаті суми вкладу (незабезпечення онлайн доступу) та нарахованих процентів за Договором. Крім того, Позивачем направлено на адресу головного офісу Банку та на адресу відділення № 7 м. Бердянськ Запорізької області направлено заяву з вимогою про видачу суми вкладу та відсотків через відділення банку у м. Києві, проте вказані вимоги Позивача Відповідач проігнорував та залишив поза увагою. Окрім того, Позивач зазначив, що згідно банківських виписок вбачається, що суми вкладів за Договорами в розмірі 8500,00 доларів США та 17 600,00 доларів США внаслідок закінчення строків дії договорів банківського вкладу були перераховані на рахунок на вимогу, проте Позивач не має можливості користуватися зазначеними коштами в зв'язку з тим, що не працює онлайн-сервіс про що вказано у заяві про повернення та Відповідач відмовляє у видачі коштів через касу банку у відділеннях м. Києва. Так, відповідно до умов договорів Банк повинен був виплатити Клієнту суми вкладів в розмірі 8 500,00 доларів США та 17 600,00 доларів США, а відтак в зв'язку з тим, що Банк не виконав своїх зобов'язань та продовжує користуватись коштами Клієнта навіть після письмової вимоги Клієнта, то останній має право на отримання процентів за користування його коштами за період з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. за відсотковою ставкою в розмірі 3% річних в розмірі 75,08 доларів США та 155,47 доларів США відповідно. Окрім того, в зв'язку з простроченням Банком виконання грошового зобов'язання, останній повинен сплатити Позивачу розмір компенсації за користування грошовими коштами належними до сплати у вигляді 3% річних за період з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. в розмірі 75,08 доларів США за Договором-1 та 153,34 доларів США за Договором-2. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимог підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.39). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.36), про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті позовних вимог суду не надав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 09 вересня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Договір-заява № 313731/24394/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті (далі - Договір-1) (а.с.9), за умовами якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 8 500,00 доларів США на строк з 09 вересня 2014 року по 09 лютого 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за адресою: www.fcbаnk.com.ua, та за час користування коштами вкладу, протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12,00% річних, нарахування яких здійснюється у порядку, визначеному п.4.1.3. Основних умов. Капіталізація процентів нарахованих на Вклад не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий в Банку [NUMBER]. У відповідності до умов Договору-1, 09 вересня 2014 року Позивач вніс, а банк прийняв від Позивача грошові кошти у сумі 8 500,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 7/50130268 від 09.09.2014р. (а.с.11). Водночас, 09 вересня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Позивачем було укладено Договір-заява № 313731/24395/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті (далі - Договір-2) (а.с.10), за умовами якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 3 000,00 доларів США на строк з 09 вересня 2014 року по 09 лютого 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за адресою: www.fcbаnk.com.ua, та за час користування коштами вкладу, протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12,00% річних, нарахування яких здійснюється у порядку, визначеному п.4.1.3. Основних умов. Капіталізація процентів нарахованих на Вклад не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий в Банку [NUMBER]. У відповідності до умов Договору-2, 09 вересня 2014 року Позивач вніс, а банк прийняв від Позивача грошові кошти в розмірі 3 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 7/52130270 від 09.09.2014р (а.с.12) та випискою по особовому рахунку за період з 17.09.2014р. по 17.09.2014р. (а.с.13). Разом з тим, відповідно до п.п.4 Договору-2 Вкладник має право неодноразово поповнювати Вклад протягом всього строку, визначеного п.1 Договору-заяви, за згодою Банку у порядку та на умовах, передбачених п..3.1.-3.4. Основних умов. Мінімальна сума кожного поповнення складає 100,00 доларів США. Так, користуючись своїм правом поповнення Вкладу, Позивач поповнив депозитний вклад згідно умов Договору-заяви № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р. 17.09.2014р. на суму 14 341,08 доларів США, 06.10.2014р. - 100,00 доларів США, 10.11.2014р. - 158,92 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до пункту 6 вказаних Договорів банківського вкладу, після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов. Строк розміщення Вкладу може бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями п.5.2. Основних умов (п. 7 Договорів). Після закінчення строку дії вкладу за Договорами, Позивач 12 лютого 2015 року, звернувся до Відповідача з заявою від 12.02.2015р., в якій просив повернути банківських вклад у сумі 8 500,00 доларів США згідно умов Договору № 313731/24394/5-14 від 09.09.2014р. та в сумі 17 600,00 доларів США згідно умов Договору № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р. Позивач просив забезпечити йому доступ до його рахунків у всіх Київських відділеннях банку «Фінанси та Кредит» для можливості зняття коштів в іноземній валюті, а також зняти всі блокування в системі Інтернет-банкінг для можливості користування його валютними кошами та рахунками в системі онлайн (а.с.18). Як зазначив Позивач Банк відмовив йому в поверненні депозитних коштів та нарахованих відсотків по договорам банківського вкладу за час користування коштами, в зв'язку з чим Позивач звернувся до Відповідача з заявою від 20.04.2015р., в якій просив повернути суми депозитних вкладів по Договору-1 та Договору-2, та повернути відсотки, які були нараховані по обом договором в загальній сумі 626,52 долари США, повернення вказаних сум просив здійснити готівкою у валюті вкладу через касу будь-якого відділення банку «Фінанси та Кредит» у м. Києві (а.с.19). Вказану заяву від 20.04.2015р. Відповідач отримав 23.04.2015р., що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20), проте вимоги Позивача про повернення відповідних сум депозитних коштів Відповідач залишив без уваги та без задоволення. Згідно виписки по рахунку [NUMBER] сума вкладу в розмірі 17 600,00 доларів США згідно депозитної угоди № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р. 10.02.2015р. була перерахована на рахунок на вимогу у зв'язку із закінченням строку дії депозитного договору (а.с.14). Згідно виписки по рахунку [NUMBER] сума вкладу в розмірі 8 500,00 доларів США згідно депозитної угоди № 313731/24394/5-14 від 09.09.2014р. 10.02.2015р. була перерахована на рахунок на вимогу у зв'язку із закінченням строку дії депозитного договору (а.с.17). У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України). Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Судом встановлено, що Відповідач всупереч положенням чинного законодавства, в термін повернення Вкладів не повернув Позивачу в повному обсязі відповідні суми. Таким чином, виходячи з наявних доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що в зв'язку з порушенням Відповідачем своїх зобов'язань щодо вчасної та повної виплати Позивачу суми вкладів, з Відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума депозитного вкладу в розмірі 8 500,00 доларів США за Договором-заявою № 313731/24394/5-14 від 09.09.2014р. та сума депозитного вкладу в розмірі 17 600,00 доларів США за Договором-заявою № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р. Як вбачається з правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13: зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачем кошти у визначений договором строк на його вимогу не повернуті, то це дає право позивачеві на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, а також на отримання сум, передбачених ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Так, з урахуванням правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13, суд дійшов висновку, що Позивач має право на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, проте у розмірі та на умовах, передбачених Депозитним договором для відповідного рахунку в межах заявлених позовних вимог. Як було зазначено вище, 10.02.2015р. Відповідач перерахував суми депозитних вкладів в сумі 8 500,00 доларів США та 17 600,00 доларів США відповідно на рахунок на вимогу. Позивач зазначив, що для вкладу на вимогу встановлена відсоткова ставка в розмірі 3% річних відповідно до п.3 Договорів та п.4.1.1. Основних умов. Відповідно до п.3 Договорів Вкладник має право отримувати проценти, нараховані на вклад, протягом строку, визначеного п.1 Договору-заяви, щомісячно у порядку та у строки, передбачені п.п.4.2., 4.3.2. Основних умов. Позивачем не надано примірника Основних умов, що діяли станом на дату укладення Договорів банківського вкладу. Окрім того, Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру процентної ставки, що встановлюється для вкладів на вимогу, доказів встановлення для рахунку на вимогу процентної ставки в розмірі саме 3% річних Позивачем не надано, та в судовому засіданні не здобуто, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача відсотків за фактичний час користування депозитними вкладами не підлягають задоволенню. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Оскільки заборгованість ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перед позивачем обчислюється не в національній валюті України, а в іноземній валюті, то помісячний інфляційний індекс не враховується, а стягненню підлягають лише три відсотки річних на суму основного боргу. Так, виходячи з умов Договорів-заяви № 313731/24394/5-14, № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р., 09 лютого 2015 року Банк зобов'язаний був повернути Позивачу суму вкладу в розмірі 8 500,00 доларів США та 17 600,00 доларів США відповідно, проте в зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань щодо повернення суми вкладів, починаючи з 10 лютого 2015 року Відповідач вважається таким, що прострочив Позивачу виплату суми відповідних вкладів Враховуючи викладене, в зв'язку з порушенням Відповідачем своїх зобов'язань щодо вчасної та повної виплати Позивачу суми вкладів, суд дійшов висновку, що з Відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 3% річних за порушення виконання зобов'язань по Договору-заяві № 313731/24394/5-14 від 09.09.2014р. за період з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. в сумі 74,05 доларів США ((8500,00 доларів США *3%/100)/365)*106 днів), по Договору-заяві № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р. за період з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. в сумі 153,34 долари США ((17 600,00 доларів США *3%/100)/365)*106 днів). Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що термін дії Договору-заяви № 313731/24394/5-14 від 09.09.2014. та Договору-заяви № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р. закінчився 09.02.2015 року, проте у вказаний строк Відповідач не виконав своїх зобов'язання щодо повернення вкладів, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 1) за Договором-заявою № 313731/24394/5-14 від 09.09.2014р.: - сума вкладу в розмірі 8 500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 187 159,80 грн.; - сума 3% річних за період з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. в розмірі 74,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 1 630,49 грн.; 2) за Договором-заявою № 313731/24395/5-14 від 09.09.2014р.: - сума вкладу в розмірі 17 600,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 387 530,88 грн.; - сума 3% річних за період з 10.02.2015р. по 25.05.2015р. в розмірі 153,54 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 3 380,77 грн., а всього за обома договорами 26 327,59 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 579 701,94 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 3 654,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15, 16, 319, 386, 525, 526, 530, 533, 610, 612, 625, 1058, 1060, 1061, 1167, 1074 ЦК України, з урахуванням Постанови Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13, ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: partial