Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У червні 2018р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 19.02.2015р. рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області було розірвано шлюб між нею та [PERSON] Під час перебування у шлюбі у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає окремо, взагалі не приймає участі в матеріальному утриманні, догляді та вихованні дитини, веденні домашнього господарства, в витратах на оплату комунальних послуг. Фактично відсторонився від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованні сина. Відповідач має постійну роботу на філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», у нього відсутні інші діти та особи, які перебувають на утриманні. [PERSON] в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. [PERSON] на даний час не працює, живе на забезпеченні батьків, відповідно коштів на забезпечення нормальних умов утримання та виховання дитини не вистачає. У зв`язку з чим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі 2000 гривень, щомісячно, до його повноліття, починаючи з дня подачі заяви. 21.03.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. [PERSON] подала заяву, в якій змінила позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти з [PERSON] в сумі 1500 грн., щомісячно починаючи з дня подачі позову, яка зареєстрована 25.04.2019 р. канцелярією суду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим подав до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що позовні вимоги позивачки визнає частково, заперечує щодо суми стягуваних аліментів, вважає її завищеною та непомірною для нього. На його думку, [PERSON] вказала суму аліментів на утримання сина в розмірі 2000грн., щомісячно, не враховуючи його матеріального стану. Також повідомив, що на примусовому виконання Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавчий лист за постановою по справі №135/1473/18 від 27.02.2019р. Вінницького апеляційного суду про стягнення з нього на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання, як дружини з якою проживає неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з 22.10.2018р.. Крім цього відповідно до судового наказу від 23.11.2018р. по справі № 135/147/18 відповідач сплачує на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] 22.05.2018р. звільнений з останього місця роботи, на даний час не працевлаштований, інших заробітків та доходів немає. Просив суд врахувати те, що він не може повноцінно працювати тому що хворіє і йому протипоказані фізичні навантаження. З червня 2018р. сплачував аліменти, не будучи повідомленим про подачу заяви. У зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з квітня 2019р. У подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти у розмірі 1000 грн. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.02.2015р. по цивільній справі № 147/132/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25.07.2012р. Верхівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області. (а.с.7). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 319 від 07.06.2018 року син [PERSON] , 2012р.н., перебуває на утриманні [PERSON] . Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов`язків утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 81 ЦПК України не доведено. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1500грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково в розмірі 1000грн., що підтверджується заявою, яка 17.05.2019р. подана до канцелярії суду. Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що він офіційно не працює, на підтвердження даного факту надав до суду копію трудової книжки на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній запис вчинений 22.03.2019р. (а.с.37-38). 28.07.2017р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.40). 27.02.2019р. Вінницьким апеляційним судом винесено постанову по справі № 135/1473/18, якою постановлено стягувати з [PERSON] користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання, як дружини з якою проживає неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з 26.10.2018р., копія якої долучена до справи (а.с.31-34). 23.11.2018р Ладижинським міським судом Вінницької області по справі № 135/1476/18 видано судовий наказ, яким ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.35-36). [PERSON] , 1987р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в 3-му відділенні ВОПНЛ ім.. Ющенка в період часу з 08.08.2016р. по 22.08.2016р., про що свідчить копія виписки-епікризу з історії хвороби №8359 Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.. акад. О.І. Ющенка» (а.с.39). Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки відповідач офіційно не працює, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання дитини, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 21.06.2018року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.. Також, у позовній заяві [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до позовної заяви надано договір про надання правової допомоги від 19.06.2018р., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000167 та квитанцію № 140054 від 20.06.2018р., згідно якої встановлено, що адвокат Басюк А.А. отримав від [PERSON] гонорар у розмірі 2000 грн. за складання позовної заяви та представництво в суді. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Оскільки позивачем не було надано належних документів, що підтверджують оплату понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп., тому суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial