Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до свого батька [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 3 250,00 грн. до досягнення [PERSON] 23-х річного віку, за умови, що останній буде продовжувати навчання. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.08.2001 року між його матір`ю - [PERSON] та батьком - [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві укладено шлюб, який 02.10.2003 року розірвано. Від шлюбу останні мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , який навчається у Київському національному економічному університеті, факультет Міжнародної економіки і менеджменту, денної форми навчання, на бюджетній основі. Позивач вказує, що після досягнення повноліття, відповідач матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Також позивач зазначає, що його мати не в змозі самостійно утримувати його, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, лікування, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач 13.07.2020 року надав суду відзив, у якому просив у позові відмовити у повному обсязі, з тих підстав, що у нього немає постійного заробітку, на його утриманні перебувають батьки похилого віку також його нова сім`я з малолітньою дитиною. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа у судовому засіданні просила позов задовольнити, вказувала що позивач перебуває на її утриманні, відповідач жодних коштів не надає. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2001 року між матір`ю позивача - [PERSON] та батьком - [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві укладено шлюб, який 02.10.2003 року розірвано (а.с.4). Від шлюбу останні мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.12). Із витребуваної ухвалою суду у Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» інформації вбачається, що [PERSON] станом на 25.09.2020 року навчається у вказаному університеті на денній формі навчання на бюджетній основі і закінчує навчання в університеті 30.06.2023 року (а.с.76-77). Із довідки про доходи [PERSON] вбачається, що загальна сума доходу останнього за період від 01.09.2019 року по 31.08.2020 року становить 9 460,00 грн. (а.с.78) Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що повнолітній [PERSON] мешкає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання у добровільному порядку не надає. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, враховуючи зазначене, беручи до уваги те, що позивач навчається в університеті на бюджетній основі, враховуючи доводи відповідача щодо його матеріального та сімейного станів, надані докази та письмові пояснення, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягувати з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , аліменти в розмірі 1 000,00 грн., щомісячно з 25.06.2020 року до припинення навчання в ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної заяви щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 840,80 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial