Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У травні 2020 року позивач в особі представника звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 10 від 27.10.2015 у розмірі: 45004,59 грн, з яких: 14620,11 грн -тіло кредиту, 30384,48 грн - відсотки за користування кредитом; судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.10.2015 між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі в.о. директора іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» Марчука Миколи Валерійовича та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10. 06.11.2015 між [PERSON] та Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі в.о. директора іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» Марчука Миколи Валерійовича було підписано договір іпотеки. Станом на 31.08.2020 заборгованість позичальника становить 45004,59 грн. Дата виникнення заборгованості по сплаті за кредитом відповідача виникла 01.02.2020. Позивач звернувся до суду з даним позовом у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 10 від 27.10.2015 відповідачем, в частині несвоєчасної сплати щомісячних кредитних внесків, що суперечить умовам надання кредиту. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2020, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У березні 2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10 від 27.10.2015 у розмірі 89743,79, а саме: 28222,11 грн - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 61521,68 грн - відсотки за користування кредитом. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду у зв`язку з тим, що «адресат відсутній». У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що 27.10.2015 між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі в.о. директора іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» Марчука Миколи Валерійовича та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Фонд надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 659455,00 грн на придбання житла загальною площею 49,05 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підтвердженням надання коштів позичальнику є виписка з особового рахунку [PERSON] . 06.11.2015 між [PERSON] та Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі в.о. директора іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» Марчука Миколи Валерійовича було підписано договір іпотеки. Згідно зазначеного договору квартира за адресою: [ADDRESS] передається в іпотеку Державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до моменту повернення всієї суми кредиту та повного виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником [PERSON] . Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що відповідач зобов`язується, у строк, встановлений в п. 1.4 цього договору, повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним відповідно до умов цього договору та Розрахунку погашення кредиту (Додаток № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною) на рахунок Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»: р/р: [NUMBER], ЄДРПОУ: 20033504, отримувач: Держмолодьжитло. Згідно додатку № 2 до цього договору, щомісячний платіж в рахунок погашення основної суми боргу - кредиту складає 2267,00 грн. Згідно п. 1.3 кредитного договору, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 11,6% відсотків річних суми зобов`язань за кредитом. Погашення кредиту, згідно п. 1.4 кредитного договору, має здійснюватися позичальником з нарахуванням і сплатою відсотків за користування кредитом на залишок кредиту не пізніше останнього дня поточного місяця, починаючи з 20.10.2015 відповідно до розрахунку погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним та з кінцевим терміном погашення кредиту до 30.01.2040, на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, погашення кредиту та сплата відсотків за користування ним здійснюється позичальником починаючи з дати зарахування коштів кредиту на особистий рахунок позичальника в банку-агенті кредитора, зазначений у п. 2.1 цього договору, у терміни, визначені в п. 1.4 цього договору. В разі виникнення прострочених платежів за цим договором, відповідно до п. 2.7 кредитного договору, встановлюється наступна черговість погашення боргу: нарахована пеня, прострочені платежі із сплати відсотків за користування кредитом, відсотки за користування кредитом, прострочені платежі з погашення кредиту, та основний платіж з погашення кредиту. Пунктом 4.2.4 кредитного договору, позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час користування ним, сплачувати можливі штрафні санкції в порядку, визначеному цим договором. У разі невиконання позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредитних внесків, відповідно до п. 4.3.3. кредитного договору, іпотечний центр Фонду має право вимагати від позичальника сплатити заборгованості за цим договором, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки (у разі її нарахування) та завданих внаслідок порушення умов цього договору збитків. На виконання умов договору, іпотечний центр Фонду неодноразово надсилав відповідачу претензії щодо невиконання останнім умов кредитного договору. Станом на 31.08.2020 заборгованість позичальника становить 45004,59 грн, з яких: 14620,11 грн заборгованість по сплаті тіла кредиту, 30384,48 грн - відсотки за користування кредитом. Дата виникнення заборгованості по сплаті за кредитом відповідача виникла 01.02.2020. Відповідно до п.п. 5.1. кредитного договору, в разі прострочення позичальником строків погашення кредиту в порядку та в розмірі, визначених цим договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється щоденно за методом «факт/факт» за період з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом по день сплати зазначеної заборгованості. Сплата пені здійснюється шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки кредитора в розмірі, вказаному у п. 5.1. цього договору, одночасно з погашенням відповідних сум заборгованості. У березні 2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10 від 27.10.2015 у розмірі 89743,79, а саме: 28222,11 грн - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 61521,68 грн - відсотки за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За вказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме - стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 89743,79 грн. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved