Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 жовтня 2009 року в загальній сумі 17 413 грн. 15 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 29 жовтня 2009 року акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «КБ «ПриватБанк»), надало [PERSON] кредит в розмірі 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення і зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» на підставі яких відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Свої зобовязання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших витрат, відповідач [PERSON] належним чином не виконала, тому станом на 14 травня 2018 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі 17 413 грн. 15 коп. З підстав стягнення кредитної заборгованості позивач звернувся до суду із даним позовом. Позивач акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання представника не направив. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду представник позивача [PERSON] надала клопотання, в якому просила розглядати справу у її відсутність та вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася у визначеному законом порядку. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 жовтня 2009 року між акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н про надання останній кредиту у розмірі 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до положення пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно із п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до пунктів 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно із розрахунком заборгованості за договором б/н від 29 жовтня 2009 року станом на 14 травня 2018 року, утворилась заборгованість [PERSON] перед банком, що становить 17 413 грн. 15 коп., з яких: тіло кредиту 1\~104 грн. 35 коп.; відсотки за користування кредитом 11 558 грн. 43 коп.; заборгованість за пенею та комісією 3 444 грн. 98 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. ; штраф (процента складова) 805 грн. 39 коп. Відповідно до\~статті 526\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на те, що позичальник не виконує свої зобовязання за договором, у звязку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до вимог статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також [PERSON] банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Разом з тим, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Згідно із частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто законом встановлено, що обов'язковою умовою кредитного договору є сплата процентів. Частиною першою статті 1056-1\~ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримала від позивача кредит у розмірі - 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, однак позивачем не було доведено ту обставину, що відповідачем підписані Умови та Правила надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною до анкети-заяви. Отже, розмір процентної ставки, її збільшення/зменшення та сплата процентів не врегульовані умовами кредитного договору. Разом з тим, оскільки між сторонами виникли кредитні правовідносини, то у відповідності до вищевказаних норм цивільного законодавства кредитний договір є завжди оплатним та передбачає обов'язкову сплату відсотків за користування кредитними коштами. За таких обставин у даному випадку до правовідносин, що склалися, в частині визначення відсотків за користування кредитними коштами, слід застосовувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно зі статтею 536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Оскільки розмір процентів не визначений умовами кредитного договору, то позивач має право на отримання процентів у розмірі, що визначається на рівні облікової ставки НБУ за період з 29 жовтня 2009 року по 14 травня 2018 року. Розрахунок процентів здійснюється за формулою: [%] = [Сума боргу] * [Ставка НБУ (%)] / 100% / 365 днів * [Кількість днів]. Таким чином, загальний розмір процентів за користування кредитними коштами складає 1 080 грн. 97 коп. Таким чином заборгованість відповідача перед банком складає 2 185 грн. 32 коп. (1104,35+1080,97). Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційний до задоволеної частини вимог у розмірі 221 грн. 13 коп. (2185,32*1762/17413,15).

Outcome: partial