Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Домовленості зафіксованої документально між нею та [PERSON] щодо утримання дитини не знайдено, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом\~\~та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною\~\~повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. За наявності зазначених вище заяв сторін суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 25 липня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №182, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОК №085137. 06 грудня 2010 року від шлюбу у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №169613, виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області . На даний час малолітній син постійно мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та повністю перебуває на утриманні останньої, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов №1/04-440. Відповідач у добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб сина та його розвитку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами\~Сімейного кодексу України. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як зазначає ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, інших дітей, окрім сина [PERSON] у нього немає. Доказів на підтвердження того, що його стан здоров'я є незадовільним відповідачем не надано. Стаття 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ передбачено, що держави-учасниці повинні докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина має становити ? частини всіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON], є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 19 червня 2015 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі що підлягають задоволенню, а саме стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною\~\~повноліття, починаючи з 19 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved