Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду із цим позовом. На його обґрунтування послався на те, що рішенням виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 20.09.1990 року за № 370 за ним було закріплено земельну ділянку під будівництво цегляного гаражу у гаражному кооперативі [ADDRESS] . Вказує, що на цій земельній ділянці у 1992-1993 р.р. збудував цегляний гараж № [ADDRESS], який йому належить, як члену вказаного гаражного кооперативу. Вказаний гараж, згідно з висновком головного архітектора проекту [PERSON] , відповідає вимогам ДБН, санітарним та пожежним нормам і правилам. Зазначає, що земельну ділянку, яка йому виділялася для будівництва вказаного вище гаража передано йому у власність із цільовим призначенням колективного гаражного будівництва. Вказує, що відповідач не може підтвердити його право власності на спірний гараж шляхом реєстрації права власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача зазначив, що при вирішенні даної справи покладається на рішення суду. Треті особи подали заяви, в яких просили позов задовольнити. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з копією витягу з рішення виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 20.09.1990 року за № 370 за [PERSON] закріплено земельну ділянку під будівництво цегляного гаражу у гаражному кооперативі [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 19.05.2016 року, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4603030502016 від 14.01.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером 4611800000 :01: 001 :0368 площею 0,0025 га належить позивачу. З технічного паспорту будівлі, складеного Червоноградським МБТІ від 28.12.2012 року встановлено, що в користуванні позивача знаходиться гараж № [ADDRESS] в гаражному кооперативі №5 розміром 3,2 ? 6,45 м. Згідно із технічним висновком №07 ФОП [PERSON] за результатами обстеження гаража по [ADDRESS] встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість подальшої його експлуатації. Разом з тим, як вбачається із висновку ОП Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро від 23.02.2018 року за результатами обстеження зазначений вище гараж відповідає вимогам ДБН В.2.3-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», санітарним та пожежним нормам і правилам. З довідки від 10.04.2019 року встановлено, що позивач являється членом гаражного кооперативу №5 та користується гаражем № [ADDRESS] та заборгованості по членських внесках немає. Згідно із ст.321 ЦК Українивласник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що позивач використав надану йому ділянку за цільовим призначенням, зокрема. збудував на ній гараж, дана земельна ділянка надана останньому у власність на законних підставах, зазначене майно не порушує прав інших осіб, тому суд прийшов до висновку, що вимоги за даним позовом є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved