Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У травня 2021 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті [INFO] [PERSON] в м.Донецьк. Заява обґрунтована тим, що заявниця є донькою [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк і вона звернулася до Оболонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою отримання свідоцтва про смерть, однак отримала відмову з причин відсутності підстави для проведення державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України на підставі наданих нею документів. Заявник вказує, що встановлення факту смерті їй необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть згідно із чинним законодавством. [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розгляд заяви про встановлення факту смерті проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи Оболонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданій до суду заяві просив розглядати справу за відсутності представника відділу. Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4 грудня 1973 року, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 6 вересня 1997 року, [PERSON] 6 вересня 1997 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] . Наведеними вище документами підтверджується, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] . [INFO] у в м. Донецьк помер батько заявниці [PERSON] - [PERSON] , на підтвердження чого заявницею надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 9 березня 2021 року. Заявник також надала суду на підтвердження факту смерті [PERSON] лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті, в яких причиною його смерті зазначено: Covid-19, та свідоцтво про поховання. Як зазначає заявник у поданій заяві, звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть згідно із чинним законодавством України. Згідно із пунктами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Як свідчать матеріали справи, заявник звернулася до Оболонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , однак їй було надано відмову у проведені державної реєстрації смерті від 8 травня 2021 року за № 534/21.7-71 з тих підстав, що для підтвердження факту смерті [PERSON] заявником пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, видане органами на території м. Донецька довідка про причини смерті, в якій зазначена причина смерті, а також свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факт смерті [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію її смерті та оформлення свідоцтва про смерть. За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику, зокрема, для проведення державної реєстрації смерті згідно із чинним законодавством України. З огляду на викладене, враховуючи, що заявником до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті [PERSON] , [INFO] , у м. Донецьк, Україна та враховуючи те, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, а реєстрація його смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, суд дійшов висновку про можливість у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Донецьк, Україна, громадянина України, у віці 70 років, який помер [INFO] , місце смерті: Україна, місто Донецьк, який на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved