Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що їй на праві власності належить автомобіль марки «TOYOTA», модель «LAND CRUISER 200», реєстраційний номер [NUMBER]. 5 листопада 2015 року між нею та ПАТ «Страхова Компанія Провідна» в особі Чернівецької філії ПрАТ «СК «Провідна» укладено договір №06/0662759/2606/15 добровільного комплексного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є добровільне майнове страхування належного їй на праві власності транспортного засобу марки ««TOYOTA», модель «LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який перебуває у власності позивача. При цьому зазначала, відповідач [PERSON], який мав право керування вищевказаним транспортним засобом, в ніч з 11 листопада на 12 листопада 2015 року повернувшись з відрядження з м. Києва на вищезазначеному транспортному засобі, приблизно о 4-5 годині ранку, завіз у гараж та наступного дня виїхавши з гаражу у подвір'я будинку, помітив механічні пошкодження з правого боку вищевказаного транспортного засобу. Пояснюючи причини даних пошкоджень, відповідач [PERSON], повідомив, що на його думку автомобіль був пошкоджений саме в ніч з 11 на 12 листопада 2015р. під час його зупинки на автодорозі поблизу с.Динівці Новоселицького району Чернівецької області. Відразу після виявлення вказаних пошкоджень, тобто, 12 листопада 2015 року відповідач [PERSON] та вона звернулися до ПрАТ «СК «Провідна» із заявами про настання страхової події. Цього ж дня, директором філії ПрАТ «СК «Провідна» у м.Чернівці проведено огляд транспортного засобу та складено відповідний акт огляду, а також повідомлено про необхідність звернення з приводу факту пошкодження автомобіля до правоохоронних органів. 13 листопада 2015 року відповідач [PERSON] повідомив Новоселицький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про настання дорожньо-транспортної пригоди. Однак встановити особу, яка причетна до вказаного правопорушення не вдалося. В подальшому, а саме 15 грудня 2015 року нею було отримано лист від ПрАТ «СК «Провідна» про відмову у здійснені виплати страхового відшкодування, у зв'язку із тим, що завдані збитки транспортному засобу марки «TOYOTA» не можна віднести до страхового випадку, передбаченого договором страхування. Також зазначала, що згідно акту виконання робіт ТОВ «Олімп Моторс» №ОМ-М-150088 від 29.01.2016 року, де її автомобіль знаходиться на гарантійному обслуговуванню, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 156 456 грн. 85 коп. Посилаючись на вказане, а також умови договору страхування, збільшивши в ході розгляду справи позовні вимоги, просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму страхового відшкодування в розмірі 156 456 грн. 85 коп., а також із ПрАТ «СК «Провідна» неустойку за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування в розмірі 85084 грн. 36 коп. та 1672 грн. 07 коп. - судових витрат за подання позовної заяви до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову в частині вимог до нього просив відмовити, вказуючи на те, що автомобіль був застрахований та оскільки настав страховий випадок, сума завданої шкоди повинна бути стягнута саме із страхової компанії. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову в частині солідарного обов'язку по відшкодуванню завданої автомобілю шкоди, вказуючи на те, що оскільки настав страховий випадок відповідно до умов договору страхування сума завданих збитків має бути стягнута саме із страхової компанії. Крім того вказав, що він дійсно в ніч з 11 на 12 листопада 2015 року повертався з відрядження з м. Києва, де по дорозі тричі здійснював зупинку. При перших двох зупинках будь-яких пошкоджень на автомобілі він не виявляв. Третя зупинка ним була здійснена в с. Динівці, Нововселицького району Чернівецької області. В подальшому, приїхавши до дому, він помістив автомобіль у гараж та на ранок наступного дня, а саме 12 листопада 2015 року, виїхавши на автомобілі з гаража, помітив механічні пошкодження та одразу ж відповідно до умов договору страхування повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, а 13 листопада 2015 року на виконання умов договору страхування звернувся із відповідною заявою та отримав довідку про обставини події, яку подав страховику. Що саме стало причиною пошкодження транспортного засобу йому не відомо. Представник ПрАт «СК «Провідна» позовні вимоги не визнав, про що надав свої письмові заперечення. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому Цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При цьому, положеннями ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «TOYOTA», модель «LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зазнав механічних пошкоджень (а.с.23). 05 листопада 2015 року між позивачем та ПАТ «Страхова Компанія Провідна» в особі Чернівецької філії ПрАТ «СК «Провідна» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/0662759/2606/15 (а.с.15-22). Зокрема, в обґрунтування позову позивач посилається на те, що в ніч з 11 листопада на 12 листопада 2015 року на автодорозі поблизу с.Динівці Новоселицького району Чернівецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «TOYOTA», під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої належний їй на праві власності автомобіль отримав механічні пошкодження й відповідно настав страховий випадок. Крім того, як убачається з матеріалів справи, 12 листопада 2015 року [PERSON] повідомив ПАТ «СК «Провідна» про настання страхового випадку за номером телефону зазначеного у договорі та 13 листопада 2015 року звернувся із відповідною заявою до Новоселицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області. Вказана у заяві подія (ДТП) зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області за №201500050 від 13 листопада 2015 року. (а.с.28). Також судом встановлено, що 12 листопада 2015 року директор філії ПАТ «СК «Провідна» у м.Чернівці [PERSON] оглянув транспортний засіб на предмет виявлення пошкоджень та склав відповідний акт огляду. Згідно акту виконаних робіт №ОМ-М-150088 від 29 січня 2016 року ТОВ «Олімп Моторс», де автомобіль позивачки знаходиться на гарантійному обслуговуванню, вартість відновлювального ремонту становила 156 456 грн. 85 коп.(а.с.31-32). Крім того, висновком експертного автотоварознавчого дослідження №126-12-15 від 03 лютого 2016 року підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 179 482 грн. 88 коп. (а.с.34-71). Однак, листом від 15 грудня 2015 року їй відмовлено у здійсненні страхового відшкодування з посиланням на те, що завдані збитки транспортному засобу марки «TOYOTA» не можна віднести до страхового випадку, передбаченого договором страхування (а.с.72-73). Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона на виконання умов договору страхування звернулася до страхової компанії ПАТ «СК «Провідна» із заявою №2300092055 від 12.11.2015 року про настання страхового випадку та здійснення страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням в ніч з 11.11.2015-12.11.2015р.р. в ході ДТП її транспортного засобу, однак відповідачем безпідставно було відмовлено їй у здійсненні страхового відшкодування, у зв'язку із чим просила в судовому порядку стягнути суму страхового відшкодування в солідарному порядку з відповідачів та стягнути зі страхової компанії на її користь неустойку за прострочення виконання своїх зобов'язань. Так, відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона зобов'язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Зокрема, як убачається з умов договору страхування, а саме пп. 33.1.1.1, 33.1.1.4 договору страхування страхувальник або водій застрахованого транспортного засобу зобов'язаний повідомити страховика за телефоном одразу після настання події, але не пізніше 24 годин з моменту, коли страхувальнику стало відомо про її настання. Негайно, але не пізніше 24 годин з моменту, коли страхувальнику (водію) стало відомо про її настання, повідомити про подію в органи Міністерства внутрішніх спав України. У пункті 32.2.7 договору страхування зазначено, що до обов'язків страхувальника належить обов'язок довести до водіїв застрахованого транспортного засобу вимоги договору. Порушення умов договору третіми особами мають такі ж наслідки, як і їх порушення самим страхувальником. Крім того, відповідно до розділу 34 договору страхування сторонами договору визначено перелік документів, які підтверджують настання страхового випадку і розмір збитку (шкоди). Зокрема, згідно п. 34.1.6 цього договору страхувальник (одержувач страхового відшкодування) повинен надати страховику, зокрема: довідку компетентних органів про факт та обставини настання події (довідка з ДАІ встановленого зразка, довідка підрозділу ДСНС тощо). При цьому, вказана довідка повинна містити зазначення обставин події, чи дає можливість встановити внаслідок настання якого ризику завдано збитки майновим інтересам страхувальника, тобто необхідним є встановлення чи є такий доказ належним підтвердженням настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 32.2.10 договору страхування страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання випадку, що має ознаки страхового, у строки, встановлені у п. 33.1.1.1 договору та діяти згідно з умовами, передбаченими у п. 33 договору. Також п. 33.1.1 договору страхування визначено, що страхувальник або водій застрахованого транспортного засобу зобов'язаний виконати всі необхідні дії, передбачені Правилами дорожнього руху України. При цьому, відповідно до п. 2.10. Правил Дорожнього руху України у раз причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Як встановлено судом, позивачем на підтвердження настання страхової події надано окрім заяви про здійснення страхового відшкодування довідку Новоселицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 13 листопада 2015 року № 39/64, відповідно до якої 13 листопада 2015 року [PERSON] повідомив правоохоронні органи про те, що на автодорозі поблизу с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області сталася ДТП, унаслідок якої застрахований транспортний засіб отримав пошкодження. Разом з тим, вищевказана довідка не містить інформації щодо дійсних обставин ДТП, які б надавали можливість страховій компанії визнати факт того, що вищевказана подія є дійсно страховим випадком згідно умов договору страхування та чи є дійсно правдивими відомості страхувальника про обставини ДТП, оскільки така довідка не містить даних щодо фіксування дійсного факту ДТП та опису відповідних пошкоджень, які були отримані автомобілем та за своєю формою не відповідає довідкам відповідного зразка, затвердженого згідно Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, зокрема не містить даних щодо дійсних обставин, осіб, причетних до ДТП тощо. Крім того, вищевказана довідка не містить й даних про те, що за наслідками заяви [PERSON] правоохоронними органами при невстановлені осіб, причетних пошкодження автомобіля позивача внесені відповідні відомості до ЄРДР та проводяться певні слідчі дії щодо вставлення дійсних обставин пошкодження транспортного засобу, які б могли згідно умов договору страхування підпадати під події, які є страховим випадком. До того ж, в ході судового розгляду справи, [PERSON] суду повідомив, що йому невідомі дійсні обставини пошкодження ТЗ, а відомості щодо обставин пошкодження автомобіля, зазначені у його поясненнях та матеріалах ЖЕО № [NUMBER] від 13 листопада 2015 року, зокрема в частині того, що він допустив наїзд на собаку, не відповідають дійсності. Крім того, повідомлення [PERSON] про те, що пошкодження отримані саме у період з 11 по 12 листопада 2015 року на трасі Київ-Чернівці також спростовані наданими страховою компанією відомостями з камер спостереження, згідно яких дані про перебування автомобіля «TOYOTA», модель «LAND CRUISER 200», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у цей період часу на вищевказаній ділянці дороги відсутні, що ставить під сумнів факт того, що автомобіль зазнав пошкодження саме за обставин, повідомлених [PERSON], а саме в частині часу, дати та місця. Так, відповідно до п. 37.1.3 договору страхування подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору, в тому числі про ступінь страхового ризику та інші відомості, що могли би вплинути на розмір страхового платежу або на розмір страхового відшкодування, або про обставини події та факт настання страхового випадку, в тому числі про приховування такої інформації є підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування. Згідно з п. 43.1 договору страхування додатково до підстав для відмови, передбачених п. 37 договору, підставами для відмови страховика здійснити виплату страхового відшкодування є залишення водієм застрахованого транспортного засобу місця ДТП. За таких обставин, суд оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, а також враховуючи характер спірних правовідносин сторін, приходить до висновку, що оскільки позивачем не надано як страховику, так й суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що подія, унаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль, є дійсно відповідно до умов договору страхування страховим випадком, а повідомлені відомості щодо обставин ДТП є суперечливими та не підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у здійсненні страхового відшкодування, зокрема у зв'язку із поданням страхувальником неправдивих відомостей про обставини події та факт настання страхового випадку й відповідно приховування дійсних обставин пошкодження ТЗ, відмова страхової компанії у здійсненні страхового відшкодування є такою, що відповідає вимогам закону та умов договору страхування, а тому підстави для стягнення страхового відшкодування та неустойки зі страхової компанії відсутні. Крім того, ураховуючи вищевказане, а також те, що в даному випадку виник спір між позивачем як страховиком та страховою компанією як страхувальником, правовідносини між якими врегульовані договором страхування, підстави для солідарного стягнення суми відшкодування з відповідача [PERSON] в даному випадку відсутні, що не перешкоджає позивачу права на звернення до суду згідно положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України з відповідним позовом безпосередньо до [PERSON] як винної у пошкодженні автомобіля особи про стягнення завданих збитків. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed