Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У червні 2016 року позивач подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 7800 грн. 02 коп. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі є споживачами КП Харківводоканал, отримують та користуються послугами водопостачання та водовідведення, але за отримані послуги не сплачують, що привело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2000 року по 31.05.2016 року у розмірі 5579 грн. 43 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2009 року по 31.05.2016 року у розмірі 1557 грн. 61 коп. Крім того у звязку з виниклою заборгованістю боржники зобовязані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 575 грн. 05 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 87 грн. 93 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, викликалися належним чином та своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки суд не повідомили. Крім того відповідачі надали суду заяви про застосування судом строків позовної давності, та про визнання позову в межах строків позовної давності. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі № 10, що розташована у будинку 44 по вулиці Миру в м. Харкові, та є абонентами КП Харківводоканал, однак плату за надані послуги не сплачують. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 року споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. В порушення п.18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, де вказано, що розрахунковим періодом для сплати послуг є календарний місяць та плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідачі свої зобовязання не виконували та не сплачували за отримані послуги, що привело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідачі будучи зобовязаними своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в однобічному порядку припинили виконувати взяті на себе зобовязання, не погашають заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України п.3, п. 5 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобовязання не погашають заборгованість добровільно,не сплачували комунальні платежі в повному обсягу, що привело до утворення заборгованості. Згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. На підставі ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давнина застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення їм рішення. Відповідачі звернулись до суду з клопотанням про застосування строків позовної давності. З урахуванням строків позовної давності заборгованість складає за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2013 року по 31.05.2016 року у розмірі 2280,58 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2013 року по 31.05.2016 року у розмірі 1545,26 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, що складає 575 грн. 05 коп. індекс інфляції за час прострочення та 87 грн. 93 коп. 3% річних від простроченої суми. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 7752 від 23 червня 2016 року, № 5700 від 25 липня 2016 року, представником позивача при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial