Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати недійсним кредитний договір, укладений 7 серпня 2012 року між нею та ПАТ «КБ «ПриватБанк». В обґрунтування позову зазначає, що кредитний договір між [PERSON] та банком не укладався, а посилання банку на підписану анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг і твердження, що такий документ слід вважати кредитним договором, є порушенням вимог законодавства. Крім того, позивач не була ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг. Банком не додержано в момент вчинення договору вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, а також вимог п. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до яких договір повинен містити права та обовязки сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання договору. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. У відзиві на позов банк зазначив, що [PERSON] звернулась до ПАТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг б/н від 7 серпня 2012 року, згідно з якою позивач отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві позичальника зазначено, що «Я згідна з тим, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась і згідна з [PERSON] та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. [PERSON] та Правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua Я зобовязуюсь виконувати [PERSON] Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їхніми змінами на сайті ПриватБанку». Відтак між банком та позивачем виникли правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими Умовами і Правилами [PERSON] ознайомилась та погодилась, про що розписалась в анкеті-заяві про приєднання до [PERSON] і Правил надання банківських послуг, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. На виконання умов договору, 7 серпня 2012 року [PERSON] видано платіжну картку № 5211 5373 0674 1252 та встановлено кредитний ліміт у 300 грн. На підставі п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору кредитний ліміт було збільшено та у звязку із закінченням строку дії картки, банком було перевипущено позивачу картки за № 5168 7553 7563 6053 зі строком дії до жовтня 2017 року та № 4149 6528 0595 2858 зі строком дії до травня 2018 року. Таким чином позивач не довела обставин, на які вона посилається як на підставу для задоволення позову. Окрім того, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом лише 29 травня 2018 року, а оспорюваний договір укладено 7 серпня 2012 року, а тому позивач пропустила трирічний строк позовної давності. ПАТ «КБ «ПриватБанк» надіслало заяву про розгляд справи без участі представника банку, у задоволенні позову просили відмовити. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши сторін, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 7 серпня 2012 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до [PERSON] і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якою позивач погодилась, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомилась і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. 7 серпня 2012 року [PERSON] отримала у відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредитну картку № 5211 5373 0674 1252 та у звязку із закінченням строку дії цієї картки, отримала наступні кредитні картки № 5168 7553 7563 6053 і № 4149 6528 0595 2858, що підтверджується фотокопіями, наданими банком. Як вбачається з виписки про рух коштів кредитної картки № 5211 5373 0674 1252 за період з 7 серпня 2012 року до 1 червня 2018 року [PERSON] користувалась кредитними коштами. Згідно з положеннями ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За нормами ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши анкету-заяву про приєднання [PERSON] та Правил надання банківських послуг, позивач погодилась, що вказана анкета-заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що є змішаним договором банківського рахунку і кредитного договору. Отже, приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком. В судовому засіданні [PERSON] не заперечила, що підпис у анкеті-заяві про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк належить саме їй. Судом було розяснено право на заявлення клопотання про проведення судової-почеркознавчної експертизи, однак такого клопотання [PERSON] заявлено не було. Посилання позивача на те, що вона не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг не заслуговують на увагу, оскільки підписавши анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг, [PERSON] погодилась, що вона «ознайомлена і згідна з вказаними Умовами та Правилами, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді». За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та в задоволенні її позову відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed