Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] . Після оформлення усіх правовстановлюючих документів на будинок з`ясувалося, що у вказаному житлі значиться зареєстрованим [PERSON] Відповідач не являється членом сім`ї [PERSON] , речей останнього у будинку не має.Жодних договірних відносин щодо права користування спірним житлом сторони не мають. Реєстрація відповідача у житлі суперечить інтересам позивача, як власника житла, а тому він звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 11 червня 2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Дацишина М. В. заявлений позов підтримали повністю. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що іншого житла, крім належного позивачу будинку, він не має. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 березня 2018 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] . Житловий будинок він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Дані відомості підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину від 23 березня 2018 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51341994 від 23 березня 2018 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності № 118216724 від 23 березня 2018 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виданим КП «Ізяславське РБТІ» 06 лютого 2018 року. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року в справі № 6-158цс14. З довідки, виданої Клубівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 10 квітня 2019 року № 586, вбачається, що у належному позивачу домоволодінні зареєстрований відповідач [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] проживав та був зареєстрований у спірному житловому будинку за згодою колишнього власника [PERSON] , як член її сім`ї. Як вбачається із повідомлення від 15 липня 2019 року № 2846, наданого першим заступником начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)», [PERSON] з 21 квітня 2017 року по 12 жовтня 2019 року відбував покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2017 року у ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)». Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] у спірному домоволодінні не проживав протягом трьох років. Зазначили, що за життя баби [PERSON] він проживав у будинку, однак поводив себе з нею погано, погрожував їй, виносив речі з хати, вів аморальний спосіб життя. Позивач та відповідач не відносяться до членів сім`ї одне одного. [PERSON] заперечує щодо реєстрації відповідача у належному йому житлі. До того ж, між ними відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житлом. Відповідач добровільно не знімається з реєстрації. Тим самим він перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належною йому власністю, оскільки його формальна реєстрація в спірному домоволодінні надає йому статус користувача житлового будинку з відповідними наслідками. Смерть власника визначено як одну з підстав припинення права власності (пункт 11 частини першої статті 346 ЦК України). Зазначене дає підстави для висновку про похідний характер прав відповідача на користування спірним житловим будинком від прав колишнього власника - [PERSON] та їх припинення у зв`язку із переходом права власності від [PERSON] до [PERSON] . Відтак, у даній справі наявні законні підстави для задоволення позову. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] 768 грн. 40 коп. сплаченого ним при зверненні з позовом до суду судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved