Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Росвен інвест Україна» про повернення стягнутої за виконавчим написом нотаріуса суми. В обґрунтування доводів позовної заяви зазначив, що 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 11788 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 005-04118-290507 від 29.05.2007 року, укладеним із ПАТ «Дельта банк», правонаступником якого є ТОВ «Росвен інвест Україна» в сумі 23285,66 грн, в тому числі: сума заборгованості - 22 635,66 грн та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 650,00 грн. На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. 18.07.2019 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без зазначення номеру виконавчого провадження. 29 листопада 2019 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 11788 від 23.05.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2020 року. Однак у вересні 2019 року на підставі виконавчого напису з нього було утримано на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» 4 606,73 грн. 06.03.2020 року ним на офіційну адресу ТОВ «Росвен інвест Україна» було направлено лист-вимога з пропозицією добровільного виконання рішення суду відносно них та повернення незаконно стягнутих коштів, однак на теперішній час кошти йому не повернуто. На підставі викладеного просив стягнути з відповідача безпідставно одержані за виконавчим написом кошти. В судове засідання представник позивача Волобуєв А.В. не з`явився, надав клопотання, в якому позов підтримав, просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, у встановлений строк відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11788 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 005-04118-290507 від 29.05.2007 року, укладеним з ПАТ «Дельта банк», правонаступником якого є ТОВ «Росвен інвест Україна», в сумі 23285,66 грн, в тому числі: сума заборгованості - 22 635,66 грн та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 650,00 грн. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 03.01.2020 року, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі № 11788 від 23.05.2019 року, визнано таким, що не підлягає виконанню. (а.с.9-12). Згідно довідки № 08-86 від 11.10.2019 року, наданою ГУ Держпраці у Донецькій області, у вересні 2019 року з [PERSON] утримано на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» 4 606,73 грн суми боргу за кредитним договором № 005-04118-290507 від 29.05.2007 року, укладеним з ПАТ «Дельта банк», правонаступником якого є ТОВ «Росвен інвест Україна», згідно з постановою приватного виконавця Лановенко Л.О. від 18.07.2019 (а.с.3). 06.03.2020 року [PERSON] на адресу ТОВ «Росвен інвест Україна» було направлено лист-вимогу з пропозицією добровільного виконання рішення суду та повернення незаконно стягнутих коштів, яку у квітні 2020 року було повернуто з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.5-6). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Частиною 1 ст.1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи, що судовим рішенням виконавчий напис нотаріуса, який був підставою стягнення з позивача на користь відповідача суми у розмірі 4 606,73 грн визнано таким, що не підлягає виконанню, вказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.1212, 1213,

Outcome: approved