Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

У червні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області з Михайлівського районного суду Запорізької області за підсудністю за розпорядженням №14 від 18 червня 2018 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] доПришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві позивачка вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, житловий будинок та земельна ділянка площею 1,9999 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22 жовтня 2009 року. Позивачка є єдиною спадкоємицею померлої. Коли відкрилась спадщина після смерті [PERSON], позивачка звернулась у встановлений законом строк із заявою про отримання свідоцтва на спадщину до Михайлівської держаної нотаріальної контори. 02 травня 2018 року Державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво на спадщину, а саме на житловий будинок по [ADDRESS]Постановою державного нотаріуса Михайлівської держаної нотаріальної контори .№355/02-31 від 16 травня 2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з підстав відсутності гербової печатки на оригіналі Державного акту на право власності на земельну ділянку та повідомлено, що питання спадщини може бути вирішено шляхом звернення до суду в порядку позовного провадження. Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 30 серпня 2017 року, за [PERSON] дійсно зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22 жовтня 2009 року. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22 жовтня 2009 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву із клопотанням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник відповідача Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області визнав позов. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] видане Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області 08 липня 2013 року, актова запис №32. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме, житловий будинок та земельна ділянка площею 1,9999 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22 жовтня 2009 року Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею померлої, її донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], видане Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області 07 травня 1982 року, актова запис №21. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] звернулась у встановлений законом строк із заявою про отримання свідоцтва на спадщину до Михайлівської держаної нотаріальної контори. 02 травня 2018 року Державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво на спадщину, а саме на житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 травня 2018 року. Постановою державного нотаріуса Михайлівської держаної нотаріальної контори .№355/02-31 від 16 травня 2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з підстав відсутності гербової печатки на оригіналі Державного акту на право власності на земельну ділянку та повідомлено, що питання спадщини може бути вирішено шляхом звернення до суду в порядку позовного провадження. На теперішній час вартість земельної ділянки площею 1,9999 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складає 20600 грн. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 30 серпня 2017 року, за [PERSON] дійсно зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22 жовтня 2009 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved