Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року підсудність даної справи була визначена Шевченківському районному суду м. Києва. У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 11.12.2013 року № 8072813762. Згідно з умовами Кредитного договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використання платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,00 грн. на строк до 30.11.2015 року включно зі сплатою щомісяця процентів за користування кредитом у розмірі 36,00% річних. Проте, відповідачем порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8012,58 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав клопотання, у якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 11 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 8072813762 про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. 16 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 11.12.2013 року № 8072813762, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу кредит з лімітом не більше 4000,00 гривень для проведення операцій із застосування картки, а клієнт зобов`язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.6 договору, кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме 24 місяців (до 30.11.2015 року). Пунктом 2.7 передбачено, що за користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за Додатковою угодою № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 11.12.2013 року № 8072813762 від 16.12.2013 року, станом на 09.10.2015 року становить 8012,58 грн., з яких: 3916,35 грн. - заборгованість за основним боргом, 2243,48 грн. - заборгованість за процентами, 718,40 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами, 1134,35 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом.. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією від 08.04.2015 року № 153-7/795, в якій зазначив про наявність несплаченої заборгованості за договором, та про необхідність погашення цієї заборгованості Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за Додатковою угодою № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 11.12.2013 року № 8072813762 від 16.12.2013 року належним чином не виконав, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг в розмірі 8012,58 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1218,00 грн..

Outcome: approved