Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Унаслідок її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] Проте позивач не має можливості оформити своє право на спадкове майно, так як правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній. У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 3,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву з підстав, вказаних у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 3,65 в умовних кадастрових гектарів по КСП ім. «Кірова», розташованої на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації № 351 від 04.12.1996 (а.с. 9). Оскільки спадкодавець померла й спадщина відкрилася 25.10.2000, тобто до набрання чинності ЦК 2003 р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963 р. й застосовуються норми ЦК 1963 р. Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 534 Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За життя [PERSON] 17 грудня 1999 року склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 192 від 16.03.2018 [PERSON] на час смерті була зареєстрована у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області. Разом з нею на час смерті та шість місяців потому за цією адресою ніхто не був зареєстрований. Догляд за нею та її майном здійснював син [PERSON], що може означати прийняття ним спадщини шляхом володіння майном (а.с. 8). Інших спадкоємців, в тому числі тих, що мають право на обов'язкову частку, немає. Позивач як спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом звернувся до державного нотаріуса з метою оформлення його спадкових прав, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений (а.с. 10). Отже з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, а саме: Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який виготовлявся в одному екземплярі і виготовлення дубліката не передбачено, унеможливило оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачам з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, але ніхто, крім нього на спадщину не претендує і він бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. «Кірова», розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яка належала останній на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER].

Outcome: approved