Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 630\~180.00 гривень; суму інфляційних збитків в розмірі 446\~747.20 гривень; 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 25 276.26 гривень, та стягнення судових витрат в розмірі 3\~654,00 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і в їх обґрунтування послався на наступне. 01.021.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики у простій письмовій формі у вигляді розписки, яка була написана у присутності свідків [PERSON] і [PERSON] власноруч [PERSON] про отримання у нього в борг грошових коштів в розмірі 30\~000 доларів США строком на два роки з щомісячною сплатою процентів. За усною домовленістю [PERSON] зобовязувався сплачувати щомісячно проценти в розмірі 600 доларів США, тобто з кожних 10000 доларів США по 200 доларів США, а основний борг буде віддавати по мірі можливості. Свої зобовязання по щомісячної сплаті процентів відповідач виконував та за два роки сплатив 14400 доларів США. По основному боргу не сплатив жодної суми. З лютого 2014 року [PERSON] взагалі перестав йому сплачувати борг, пославшись на те, що курс долара почав рости. Він погодився не рахувати [PERSON] проценти з умовою, що тої йому поверне повністю позичені кошти в розмірі 30000 доларів США. Але після того, [PERSON] взагалі зник, на телефонні дзвінки не відповідає, від зустріч з ним уникає. У звязку з чим, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Представник позивача за довіреністю, [PERSON], позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, доповнивши, що розрахунок боргу зроблено за курсом Нацбанку України станом на 04.06.2015 року (1 долар США=21.0060 грн.). Враховуючи, що на день розгляду справи курс долара по відношенню до гривні суттєво не змінився уточнень по сумі боргу в них не буде. Крім цього, вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України відповідач повинен сплатити на користь позивача інфляційні збитки, які ними розраховані на підставі даних Державного комітету статистики України і складають за період з 02.02.2014 року по 03.06.2015 року 446\~747.20 грн., а також 3% річних які розраховані з 02.02.2014 року по 03.06.2015 року, тобто за 488 дні і складають суму 25276.26 грн. Крім цього, позивачем сплачено судовий збір за подачу позову до суду у сумі 3654.00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у разі задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.11,12,14/, причину неявки суду не повідомив. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди сторони позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 207 ЦК визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Право-чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сто-роні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, ко- ли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що 01.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики у простій письмовій формі у вигляді розписки, згідно якої [PERSON] у присутності свідків [PERSON] і [PERSON] одержав від [PERSON] в борг на два роки під проценти 30000 (тридцять тисяч) доларів США, які зобовязався повернути у строк та щомясчно сплачувати проценти /а.с.15/. На підставі того, що відповідач [PERSON] взяти на себе зобовязання не виконав та в обумовлений строк грошові кошти позивачу не повернув, у звязку з чим позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом свого порушеного права з визначенням суми боргу у грошовій одиниці України гривні. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.192 ЦК гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.533 ЦК грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. На день ухвалення судового рішення до розрахунку боргу взято курс долара США до української гривні по курсу Нацбанку України станом на 04.06.2015 року, а саме 1 долар США=21.06 гривень. Таким чином, борг відповідача перед позивачем на суму 30000 дол.США становить 630180 грн. (30000х21.06:100=630180). Згідно ст.ст.1049,1050 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, враховуючи, що відповідачем було порушено зобовязання по поверненню суми позики в обумовлений строк, позивачем обґрунтовано заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь за порушення грошового зобовязання 3% річних. Позивачем розрахунок 3% річних зроблено станом на 03 червня 2015 року. Таким чином, строк прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання з 02.02.2014 року по 03.06.2015р. становить 488 дні. Отже, 3% річних складає 25276.26 грн. (630180х3:100:365х488=25276.26). Вимога про стягнення збитків від інфляції на що посилається позивач, як на своє право, що визначено ст.625 ЦК, задоволенню не підлягає з наступних підстав. За змістом ст.625 ЦК України під час стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення встановлений індекс інфляції враховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобовязань у валюті України гривні. Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п.2 Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 14.11.2006р. №519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, за викладеними обставинами задоволенню підлягають тільки вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу 30000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 630180.00 гривень та 3% річних 25276.26 гривень. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором позики становить 655456.26 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції №86 від 08.06.2015 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3654.00 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, у звязку з тим, що розрахунок судового збору зі суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, також становить 3654.00 грн. На підставі ст.ст.11,202,207,1046,1047,1049,1050,525,526,533,610,625 ЦК України і

Outcome: partial