Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 13 лютого 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір, що підтверджується заявою № 002-22029-130213, на виконання якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26255907892133 в національній валюті України та здійснювалось обслуговування відповідача на умовах, викладених в тарифному пакеті «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна (на все)». У відповідності до договору ПАТ «Дельта Банк» встановило ліміт кредитної лінії у розмірі 29200,00 грн.Відповідач скористався кредитною лінією, однак, обовязки, покладені на нього згідно умов договору, порушив, заборгувавши станом на 04.04.2017 року 54507 грн. 80 коп. [PERSON] добровільно не сплачує заборгованість, в звязку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором в сумі 54507 грн. 80 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до листа Плужненської сільської ради Ізяславського району №269 від 07.06.2017 року, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: с. Гаврилівка (Улянівка), вул. Центральна, будинок 6. Відповідач [PERSON] повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як визначено у ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Судом встановлено, що 13.02.2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, що підтверджується заявою № 002-22029-130213, підписаною сторонами. Відповідно до змісту зазначеної заяви ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] досягли домовленості про відкриття останньому банком поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки з встановленням ліміту кредитної лінії в розмірі 29200,00 грн., про строк кредитування. Крім того, відповідач у вказаній заяві підтвердив, що до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України, а також отримав кредитну карту та ПІН до неї. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» взяті на себе зобовязання виконало, відкрило [PERSON] картковий рахунок № 26255907892133в національній валюті України гривні та здійснювало його обслуговування. [PERSON] скористався наданими коштами, що підтверджується розрахунком ціни позову, доданим до матеріалів справи. Як вбачається із матеріалів справи, станом на 04.04.2017 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 54507,80 грн., яка складається з: 0,00 грн. (тіло кредиту), 30779,10 грн. (прострочене тіло кредиту), 23728,70 грн. (заборгованість за відсотками), 0,00 грн. (заборгованість за комісіями). Таким чином судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобовязання щодо погашення кредиту. Оскільки [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання та допустив виникнення заборгованості перед позивачем, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, укладення якого підтверджується заявою № 002-22029-130213 від 13 лютого 2013 року, у розмірі 54507,80 грн. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, суд вважає необхідним в силу ст.88 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 1049, 1050, 1054, 1056 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved