Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2013 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання із боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 27.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ. 19.03.2014 року, за заявою відповідача, Дзержинським районним судом м. Харкова судовий наказ було скасовано. За період з 01.10.2004 року по 31.05.2013 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг. Загальна сума заборгованості складає 316 (триста шістнадцять) грн. 60 коп. Просить суд позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву щодо розгляду справи за їх відсутністю, проти позовних вимог заперечують, надали суду письмові заперечення, у яких просять суд в задоволенні позову відмовити, застосувати позовну давність. Суд, дослідивши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» 11.07.2013 року звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання із боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 27.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ. 19.03.2014 року за заявою відповідача Дзержинським районним судом м. Харкова судовий наказ було скасовано. (а.с. 3) Як вбачається із відомості нарахувань і оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, за адресою: м. Харків, пр.-т. Людвіга Свободи, 35, кВ. 438, за період з 01.10.2004 року по 31.05.2013 року наявна заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 316 (триста шістнадцять) грн. 60 коп. (а. с. 4-5). Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовна заява Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання не підлягає задоволенню, оскільки подана за межами позовної давності.

Outcome: dismissed