Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У травні 2017 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою та просила визнати її брата [PERSON], [INFO], недієздатним. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що її брат є інвалідом ІІ групи загального захворювання, потребує постійного догляду та нагляду, оскільки він не в змозі усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та орієнтуватись у простих життєвих ситуаціях, що зумовлено його стійким, хронічним психічним розладом. Зазначала, що інших близьких родичів окрім неї у [PERSON] немає, а тому вона піклується про брата, має можливість здійснювати за ним постійний догляд, у звязку з чим звернулась до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не зявилась, в її інтересах діяв представник [PERSON], який в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив та не направляв до суду мотивованих заперечень проти вимог заявника. Судова колегія, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. За наслідками розгляду справи встановлено, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, заявник є його рідною сестрою та інших близьких родичів у нього немає, оскільки батьки померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а/с 4,5, 6,10). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 299 від 29.06.2017 року, [PERSON] страждає хронічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту та за своїм психічним станом, в силу наявного в нього хронічного психічного захворювання, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а/с 29). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 року в резолютивній частині рішення слід зазначати лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог. Вирішення інших питань (наприклад, про призначення опікуна або піклувальника) до компетенції суду не входить. Після набрання рішенням законної сили суд повинен надіслати копію його органові опіки та піклування для призначення опікуна або піклувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON]. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved