Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - АТ КБ «Приватбанк», про поділ боргових зобов`язань та відшкодування витрат, повернуто до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення, не надали до суду пояснень про причини неявки. Оскільки частиною 4 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути матеріали справи без участі сторін. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебувала цивільна справа №524/7381/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - АТ КБ «Приватбанк», про поділ боргових зобов`язань та відшкодування витрат. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ боргових зобов`язань та відшкодування витрат відмовлено. Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із зазначеного вище рішення суду, при його ухваленні судом не вирішено питання про судові витрати в частині стягнення з позивача судового збору в дохід держави, оскільки [PERSON] при подачі позову до суду судовий збір не було сплачено. Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Як вбачається зі змісту позову [PERSON] , він містить вимоги як майнового (стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на сплату заборгованості за договором кредиту), так і немайнового характеру (поділ боргових зобов`язань). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із частиною 8 статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», який був чинний на день подання [PERSON] позову до суду, та за ставками якого мав був сплачений судовий збір при поданні позову до суду, прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762 грн. 00 коп. За викладених обставин, враховуючи положення частини 4 статті 2 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), якою передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704 грн. 80 коп., суд приходить до висновку, що сума несплаченого судового збору [PERSON] за вимогу немайнового характеру(поділ боргових зобов`язань) складає 704 грн. 80 коп. Також, згідно із положеннями частини 4 статті 2 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), який був чинний на дату звернення [PERSON] до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704 грн. 80 коп. ) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб ( 8 810 грн. 00 коп.). За таких обставин, сума судового збору, яка мала бути сплачена [PERSON] до суду при зверненні до суду із вимогою майнового характеру (стягнення витрат, понесених позивачем по сплаті заборгованості по кредитному договору в розмірі 208 721 грн. 44 коп.) , становить 2 087 грн. 21 коп. (208 721 грн. 44 коп. * 1 %). Враховуючи вищевикладене, а також те, що при ухваленні судом рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - АТ КБ «Приватбанк», про поділ боргових зобов`язань та відшкодування витрат, не вирішено питання щодо стягнення судового збору з позивача, оскільки в задоволенні позову було відмовлено, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в цій частині, яким стягнути з [PERSON] судовий збір в загальному розмірі 2 792 грн. 01 коп. в дохід держави.

Outcome: approved