Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У травні Акціонерне товариство «Сбербанк» (далі АТ\~«Сбербанк», банк) звернулося до з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором\~№ 45420-ФО/2015/165 від 24.04.2015 року, що виникла станом на 15.05.2018 року у розмірі 106622,10 грн, з яких: заборгованість за кредитом 52631,97 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 49990,13 грн. Позов мотивовано тим, що 24.04.2015 року\~між ЗАТ «[PERSON] Сбербанку Росії», правонаступником якого є АТ «Сбербанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 45420-ФО/2015/165, відповідно до якого [PERSON] надав, а відповідач отримав кредитні кошти на погашення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 52631,97 грн під 31% річних та кінцевим терміном повернення до 23 квітня 2020 року. Проте [PERSON] взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконує, кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом. 09.06.2017 року банк, відповідно до вимог п.8.4 Кредитного договору направив письмову вимогу відповідачу про дострокове повернення повної суми заборгованості за кредитом, але остання залишилась не виконаною, у зв»язку з чим утворилась заборгованість. \~ \~ \~ \~Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання 20.09.2018 року, 19.10.2018 року не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з такого. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобовязального права. Судом встановлено наступне. Зміст заяви [PERSON] від 24.04.2015 року, свідчить, що останній звернувся до АТ «Сбербанк Росії» з проханням надати кредитні кошти відповідно до Кредитного договору № 45420-ФО/2015/165 від 24.04.2015 року в сумі 52631,97 грн. на його поточний рахунок в АТ «Сбербанк Росії» № 26256025317879 з наступним безготівковим перерахуванням на рахунок для погашення заборгованості за кредитними договорами: № 26256025317879 від 23.10.2012 року суми 6378,24 грн та 165#00017317879 від 25 жовтня 2013 року суми 46253,73 грн (а.с.58). Відповідно до копії кредитного договору № 45420-ФО/2015/165 від 24.04.2015 року та Додатку № 1 до кредитного договору/Договору про внесення змін № б/н до Кредитного договору 45420-ФО/2015/165 від 24.04.2015 року, Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сбербанк», що підтверджується Статутом АТ «Сбербанк» в новій редакції(а.с.69-71), зобов»язався надати [PERSON] кредитні кошти у сумі 52631,97 грн., з метою погашення заборгованості за кредитом, що отриманий Позичальником в банку за Кредитним договором № 26256025317879 від 23.10.2012 року № 165#00017317879 від 25 жовтня 2013 року, з фіксованою процентною ставкою 31 % річних, з кінцевим строком повернення 23.04.2020 року (а.с.4-9). Частиною першою\~1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень статей\~610,\~611,\~625 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. За змістом статей\~525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~ Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Виписка по особовим рахункам з 25.11.2015 по 11.12.2017 року, рахунок № 26256025317879 свідчить про відповідний рух коштів на даному рахунку, який належить клієнту [PERSON] (а.с.11-57). Пунктами 8.3, 8.4, укладеного між сторонами кредитного договору ПАТ «Сбербанк» має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором у разі: а) затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим договором та/або процентів, нарахованих за користування кредитом або; б) перевищення повною сумою заборгованості за кредитом суми кредиту, який підлягав поверненню, більш як на 10 відсотків або; в) несплати клієнтом більше однієї виплати з повернення кредиту та/або процентів, що перевищує п'ять відсотків від суми кредиту; г) іншого істотного порушення позичальником умов цього договору; е) якщо банком буде виявлено недостовірність будь-якої з гарантій, наданих позичальником банку згідно з п.3.1; є) якщо відбулась втрата засобу/ів забезпечення (хоча б одного) або настання обставин, що можуть призвести до такої втрати і банк не влаштує запропонований позичальником варіант щодо надання банку нового/их чи додаткового/их засобу/ів забезпечення. При цьому, у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, то він зобов'язаний в письмовій формі повідомити про це позичальника. В такій вимозі банк зазначає повну суму заборгованості, існуючої на дату відправлення вимоги. В свою чергу, позичальник у разі отримання від банку письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, яка в казана в такій вимозі, зобов'язаний здійснити усі платежі на користь банку в строк не пізніше 30 календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Зміст повідомлення-вимоги за № 6020/3/28-3 від 09.06.2017 року по Кредитному договору № 45420-ФО/2015/165 від 24.04.2015 року, адресованої [PERSON], свідчить, що позичальнику було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору (а. с. 61). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 45420-ФО/2015/165 від 24.04.2015 року, заборгованість [PERSON] станом на 01.05.2018 року становить 106622,10 грн, з яких: заборгованість за кредитом 52631,97 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 49990,13 грн (а.с.10). Розмір вказаної заборгованості відповідачем не спростовано під час розгляду справи, власних розрахунків суду не надано. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved