Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Уточнившись з позовними вимогами позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15 та Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відповідно до умов яких Банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, в тому числі і з відповідачкою [PERSON] за Кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року. Таким чином, на даний час усі права кредитора за вказаним Кредитним договором належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Також вказує, що 02.10.2006 між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, з подальшим внесення змін та доповнень, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику [PERSON] грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 35000 дол. США, на строк з 02.10.2006 року по 01.10.2016 року та на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Вказує, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, що підтверджується меморіальними ордером. Відповідачка [PERSON] в порушення умов Кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 16.09.2013 року має заборгованість за Кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року в сумі 29381,98 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 234850 грн. 17 коп., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту - 25427,07 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 203238 грн. 57 коп.; заборгованості за процентами - 521,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 4167 грн. 63 коп.; заборгованості за нарахованою пенею - 3433,50 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 27443 грн. 97 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в яких кожна сторона (боржник) зобов'язана вчинити дію на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу. А тому, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за Кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року в сумі 29381,98 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 234850 грн. 17 коп. та судовий збір в розмірі 2348 грн. 50 коп. В судових засіданнях представники позивача, за довіреністю Осадча Л.С., Омельченко І.В., Тимощук А.В., позовні вимоги підтримами та просили позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснивши що кошти в сумі 5200 дол. США відповідачка [PERSON] не отримувала, а тому і заборгованість відповідачки перед позивачем повинна бути значено меншою, а саме на суму не отриманих нею коштів. Крім того пояснили, що повинна бути зменшена і сума відсотків та пені, оскільки вони нараховувалися Банком також і на не отримані [PERSON] кошти в розмірі 5200 дол. США. Також просили врахувати, що позивачем в передбаченому законом порядку не доведена сума заборгованості відповідачки [PERSON], оскільки такий розрахунок навіть на вимогу суду не був наданий, а тому просили відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників позивача Осадчої Л.С., Омельченко І.В., Тимощук А.В., відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», який змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк, та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2301/1006/88-633, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику [PERSON] грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 35000 дол. США, на строк з 02.10.2006 року по 01.10.2016 року та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позивальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року кредитні кошти призначені на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця в період з 01 по 10 число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту на рахунок відсотків № 22084000063201 через касу Банку. Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої заборгованості. 14.07.2009 року між Публічним акціонерним банком «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, яким Кредитний договір № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року викладений в новій редакції, зокрема зафіксовано, що Банк має право надати Позичальнику грошові кошти в вигляді кредиту в розмірі 28175 дол. США на строк по 01.10.2016 року. 14.07.2009 року між Публічним акціонерним банком «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, відповідно до якої сторони домовилися викласти перше речення п. 1.1. Кредитного договору в наступній редакції: « 1.1. Банк має право надати Позичальнику грошові кошти в вигляді кредиту в розмірі 28175 дол. США на строк по 01.10.2011 року» та внесено зміни до абз. 1 п. 3.1.1 Кредитного договору, а зокрема, що погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється шляхом ануїтетних платежів в суму 408,26 дол. США. у встановлений договором строк. 14.07.2009 року між Публічним акціонерним банком «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 3 до Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, відповідно до якої сторони домовилися що починаючи з 10.08.2009 року Позичальник додатково до суми обов'язкового щомісячного платежу, визначеної п. 3.1.1. Кредитного договору, здійснює погашення заборгованості за Кредитним договором у сумі 158,97 дол. США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця до 10.06.2010 року включно. 23.04.2010 року між Публічним акціонерним банком «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, відповідно до якої сторони домовилися що з дати підписання Додаткової угоди до Договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних. 25.01.2011 року між Публічним акціонерним банком «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 5 до Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, відповідно до якої сторони домовилися що з дати підписання Додаткової угоди до Договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних. 01.08.2011 року між Публічним акціонерним банком «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, відповідно до якої сторони домовилися що з дати підписання Додаткової угоди до Договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних. Також в судовому засіданні встановлено, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15, відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» відступив ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, зазначених в реєстрі Заборгованості Боржників, в тому числі до відповідачки [PERSON] за Кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року (сума заборгованості по основній сумі кредиту станом на 28.11.2012 року - 25427,07 дол. США, сума заборгованості по процентах станом на 28.11.2012 року - 521,41 грн., пеня станом на 28.11.2012 року - 3433,50 дол. США, а всього - 29381,98 дол. США). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК). Єдиним належним та допустимим доказом отримання Позичальником - [PERSON] кредитних коштів є заяви на видачу готівки. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] за Кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року отримала кредитні кошти в сумі 29800 дол. США, що стверджується заявами про видачу готівки від 02.10.2006 року, від 03.102006 року, від 10.11.2006 року та від 01.02.2007 року. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечила факт отримання нею коштів в розмірі 5200 дол. США. згідно заяви на видачу готівки № CH629-218174 від 19.10.2006 року, посилаючись на те, що підпис у вказаній заяві на видачу готівки від її імені виконаний не нею та просила призначити по справі судову-почеркознавчу експертизу. З метою призначення судом судово-почеркознавчої експертизи ухвалою суду від 26.12.2013 року у позивача витребовувалися оригінали документів, необхідних для проведення такої експертизи, в тому числі і оригінал заяви на видачу готівки № CH629-218174 від 19.10.2006 року Черкаською філією АКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» [PERSON] в розмірі 5200 дол. США., однак така заява суду в оригіналі так і не була надана. Крім того, подаючи до суду клопотання від 17.02.2014 року позивач надає суду заяви Позичальника [PERSON] на отримання кредиту від 02.10.2006 року, від 03.10.2006 року, від 10.11.2006 року та від 01.02.2007 року на загальну суду 29800 дол. США., тобто за виключенням заяви на видачу кредиту на суму - 5200 дол. США, факт отримання якої оспорюється відповідачкою [PERSON] Таким чином, суд вважає, що факт отримання відповідачкою [PERSON] кредитних коштів в загальній сумі 35000 дол. США. позивачем в судовому засіданні не доведений належними доказами, а доведений лише не суму - 29800 дол. США., тобто за виключенням суми - 5200 дол. США отримання якої заперечує відповідачка [PERSON] Враховуючи, що проценти та пеня нараховувалися відповідачці [PERSON] на всю суму кредиту, в тому числі і на кошти в сумі 5200 дол. США, факт отримання яких відповідачкою [PERSON] позивачем в судовому засіданні не доведений, а суми платежів, які сплачувалися відповідачкою зараховувалися в першу чергу на сплату відсотків та пені, тоді як із зменшенням відсотків та пені могли бути зараховані і на погашення тіла кредиту, що привело б до зменшення основної заборгованості по кредиту, суд зобов'язував позивача надати суду виписку про рух коштів по рахунку відповідачки та помісячний розрахунок заборгованості відповідачки [PERSON] в зв'язку з чим оголошував перерву в судовому засіданні, однак ні виписка ні вказані розрахунки суду надані не були. Оскільки недоведена сума заборгованості за кредитним договором тягне за собою й нарахування пені, розмір якої підлягає до зменшення, та в зв'язку з відсутністю розрахунку заборгованості, суд звертав увагу представника позивача на необхідність проведення в такому випадку судово-бухгалтерської експертизи, однак позивач не просив таку призначити, посилаючись на те, що факт отримання відповідачкою [PERSON] коштів в сумі 35000 дол. США встановлений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2013 року, а також позовною заявою відповідачки [PERSON] від 13.05.2013 року та її заявою від 07.11.2012 року та наполягав на винесенні рішення за наявними у справі доказами. З даними доводами представника позивача суд не погоджується оскільки в рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2013 року встановлено лише, що 02.10.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, за умовами якого остання отримала грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 35000 дол. США на строк з 02.10.2006 року по 01.10.2016 року. Сам факт отримання відповідачкою [PERSON] коштів в сумі 35000 дол. даним рішенням не встановлювався. Крім того, даним рішенням позивачу - ПАТ «Сведбанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс») було відмовлено в задоволенні позову в зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю суми заборгованості. Також з вказаного рішення вбачається, що загальна сума заборгованості відповідачки [PERSON] за Кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року станом на 09.11.2012 року складала 28399,63 дол. США (еквівалент 226998 грн. 24 коп.), а з Витягу з реєстру заборгованостей боржників до Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року вбачається, що загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 року, яку відступлено Фактору, станом на 28.11.2012 року складає 29381,98 дол. США. (еквівалент 234850 грн. 17 коп.), тобто за 19 днів заборгованість відповідачки збільшилася на 982,35 дол. США при тому, що щомісячний платіж відповідачки складав 325 дол. США. Вказане викликає сумнів в правильності нарахування заборгованості відповідачці [PERSON], який усунути в судовому засіданні не виявилося можливим в зв'язку з ненаданням позивачем, на вимогу суду, відповідного розрахунку. Крім того, відсутність належного розрахунку заборгованості унеможливлює встановити за який же період відповідачці [PERSON] нарахована пеня в сумі 3433,50 дол. США та застосувати, у випадку необхідності, строк позовної давності. Позовна заява [PERSON] від 13.05.2013 року та її заява від 07.11.2012 року також не можуть бути належними доказами отримання відповідачкою [PERSON] коштів в сумі 35000 дол. США, оскільки в них [PERSON] вказує на укладення нею 02.10.2006 року з відповідачем ПАТ «Сведбанк» кредитного договору № 2301/1006/88-633 споживчого кредиту у вигляді кредитної лінії в сумі 35000 дол. США, а не на сам факт отримання нею коштів в сумі 35000 дол. США. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 224 ЦПК України,

Outcome: dismissed