Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яким є 1/2 частина квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] , 1/2 частини якої належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Подільської РДА у м. Києві 30.01.1998, оригінал якого був втрачений, а інша 1/2 частини належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори 17.06.2015. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів [PERSON] , і на підставі якого останній отримав 12.01.2021 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Іншу 1/2 частину позивач не в змозі оформити в позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на житло та відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо її власника про що нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори винесено 29.12.2020 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач звертався до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на частину квартири, однак йому у видачі такого було відмовлено на тій підставі, що він не є власником вказаної частини квартири. У зв`язку з відсутністю іншого способу оформити право власності на частину спадкового майна позивач звернувся до суду з означеним позовом та просить його задовольнити. Ухвалою судді від 01.02.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а третій особі строк для надання письмових пояснень. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи подав до суду клопотання, в якому просив вирішити справу у відповідності до чинного законодавства, розгляд справи здійснити за його відсутності. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з`явились, про дату час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Приморським районним у м. Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) серії [NUMBER] від 17.02.2020. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] , 1/2 частини якої належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Подільської РДА у м. Києві 30.01.1998, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 16.02.1998 за № 8739, а інша 1/2 частини якої належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Чотирнадцятою київською державною нотаріальною контрою 17.06.2015 за реєстровим № 1-539. За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори 06.05.2016 та зареєстрований в реєстрі за № 1-364, яким заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і яке належить йому на момент смерті. На підставі вказаного заповіту позивачу державним нотаріусом Чотиринадцятої київської нотаріальної контори було видано 12.01.2021 за реєстровим № 1-23 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та зареєстровано за позивачем право власності на вказану частину квартири, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 240103480 від 12.01.2021. Постановою завідувача Чотиринадцятої київської нотаріальної контори № 2858/02-31 від 29.12.2020 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у зв`язку не наданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на це нерухоме майно. 12.11.2020 позивач звертався до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , однак отримав письмову відмову вих. № 106/25/3-386 від 27.11.2020 із тих підстав, що дублікат свідоцтва про право власності видається за письмовою згодою власника (співвласників). Згідно довідки № 2237/02-14 від 23.10.2020, виданої завідувачем Чотиринадцятої київської нотаріальної контори, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті померлого [PERSON] . Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України. Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У даній справі спадкодавцем було оформлено заповіт на ім`я позивача, а тому спадкування здійснюється за заповітом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Судом встановлено, що позивач звертався до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно. Орган, який видавав правовстановлюючий документ спадкодавцю відмовився видати його позивачу з підстав відсутності згоди власника. Таким чином, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку оформити право власності на частину спадкового майна та реалізувати в повній мірі свої права як власника. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. На підтвердження факту належності померлому [INFO] [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS] позивач надав копію свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Подільської РДА у м. Києві 30.01.1998, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 16.02.1998 за № 8739. При цьому, позивач стверджує про втрату спадкодавцем оригіналу вказаного свідоцтва, у зв`язку з чим він позбавлений можливості оформити право власності на вказану частину квартири у порядку спадкування. Суд приймає до уваги такі його твердження та вважає їх достовірними, оскільки вказані обставини не спростовані ні відповідачем, ні третьою особою, ними не заявлено сумнівів з приводу відповідності копії свідоцтва оригіналу, Подільською РДА у м. Києві не заперечувався факт видачі вказаного свідоцтва. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Із урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved