Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку у шість місяців після набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини померлого батька [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що у [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Тобто спадщина відкрилась на тимчасово окупованій території. Спадщина складається з квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , та невиплаченої пенсії за 3 роки. Про смерть батька його повідомив його брат [PERSON] , який проживає в м.Харцизьку. Кілька разів через знайомих він намагався витребувати в Харцизького міського ЗАГСУ свідоцтво про смерть батька, і лише в квітні 2018 року він на електрону пошту отримав лист, де вказано, що потрібно приїхати і отримати дублікат. Проте за станом здоров`я він цього не міг це зробити. 23 лютого 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса в м.Києві з питання повідомити його чи зареєстрована смерть батька [PERSON] , але йому відмовлено із за відсутності свідоцтва про смерть. 12 квітня 2018 року він отримав відповідь від Мінюста про наявність актового запису про смерть [PERSON] за №458 від 14 лютого 2018 року в м.Краматорськ. 04 травня 2018 року він отримав дублікат свідоцтва про смерть батька. 07 травня 2018 року він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса в м.Києві, проте отримав відмову в прийнятті заяви, та видала йому довідку, що спадкова справа відкрита 16 лютого 2018 року приватним нотаріусом в м.Краматорськ. Станом на 01 червня 2018 року йому достеменно не відомо коло всіх спадкоємців, та не відомо чи є заповіт. Його брат не повідомив про місце реєстрації смерті батька та не повідомив про прийняття ним спадщини, яка залишилась після смерті батька. Зв`язку з братом з 01 жовтня 2018 року він не має. Крім того, нотаріус, в порушення вимог ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» не повідомив його як спадкоємця про відкриття спадщини. А тому вважає, що ним з поважних причин пропущений строк на прийняття спадщини, а тому звернувся в даним позовом в суд. Крім того просить стягнути з відповідача в його користь судові витрати. Відповідач [PERSON] , інтереси якого представляє представник Марченко С [PERSON] , надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов заперечує та просить відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не наводяться обставини, які є фактично поважними причинами пропуску ним встановленого строку на прийняття спадщини. Позивач підтверджує, що йому стало відомо про смерть батька 01 жовтня 2017 року, тому він мав достатньо часу для вирішення цього питання. Позивачу було відомо, що відповідач доглядав їх спільного батька, який у зв`язку зі станом здоров`я не виїжджав за межі неконтрольованої території. Померлий висловлював бажання усе своє майно залишити онучці, дочці відповідача. Вважає, що у позивача відсутні об`єктивні та істотні й непереборні причини, які б стали перешкодою для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги до задоволенні не підлягають. (а.с.150-151) Позивач надав суду заперечення на відзив. З якого вбачається, що позивач наполягає на поважності причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.161165) Позивач в судове засіданні позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяв та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила з мотивів викладених в відзиві на позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 04 травня 2018 року. (а.с.21) Свідоцтвом про народження підтверджується, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON] . (а.с.19) Позивач 27 лютого 2018 року звертався до Харцизького міського відділу ЗАГС, який знаходиться на непідконтрольній владі України території, з заявою про видачу свідоцтва про смерть батька. У відповідь йому повідомили, що він може отримати при особистому зверненні в їхній відділ ЗАГС або через представника. (а.с.20, 22) 29 березня 2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] (а.с.23) Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 29 березня 2018 року у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] т. відмовлено. (а.с.24-25) 22 березня 2018 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України із запитом для отримання інформації щодо реєстрації факту смерті [PERSON] (а.с.26-27) Міністерство юстиції України у листі роз`яснило позивачу, що він може звернутись із заявою щодо повторної видачі свідоцтва про смерть батька до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану, пред`явивши документ, що підтверджує родинні відносини. (а.с.29) Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07 травня 2018 року 16 лютого 2018 року Краматорським міським приватним нотаріусом Соловйовою С.С. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .(а.с.31) 17 травня 2018 року Дванадцятою Київською Державною нотаріальної конторою направлено приватному нотаріусу Соловйовій С.С. заяву про прийняття спадщини за належністю, що підтверджується відповідним листом. (а.с.33) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 червня 2018 року приватний нотаріус Краматорського міського нотаріального округу Соловйова С.С. відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . та роз`яснено його право на звернення в суд для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. (а.с.57-58) Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218\~ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті. За приписами ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Нормами ст. 1270 ЦК України, встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила цієї статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3\~ст.1272\~ЦК України не застосовуються. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року № 6-148цс15. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання померлого на день смерті було м. Харцизьк Донецької області, місце проживання позивача [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. При вирішення даного спору, суд враховує, що спадкодавець проживав в населеному пункті, де на момент прийняття спадщини велися бойові дії, після того, як він дізнався про смерть батька вчиняв дії для прийняття спадщини, зокрема, звертався в суд з позовом про встановлення факту смерті, звертався з неодноразовими заявами для отримання свідоцтва про смерть спадкодавця, тобто суд вважає, що існували для позивача перешкоди для подання такої заяви що є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. Щодо тривалості додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, який просить позивач визначити у шість місяців, то суд з ним не погоджується, та вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , чотири місяця з дня набрання законної сили судового рішення.. Що стосується вимоги про судових витрат, то суд зазначає наступне. Згідно положень ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем наведений попередній орієнтований розрахунок витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом справи у сумі 6640 грн., з яких 640 грн. судовий збір та 6000 проведення підготовчої роботи, вартість адвоката. З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2018 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат надає правову допомогу по захисту прав клієнта в цивільному провадженні по справі №759/8623/18 в Апеляційному суді м.Києва. Відповідно до ч. 2, 3\~ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)\~\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, підставою для стягнення коштів є реально понесені стороною витрати на виконання угоди укладеної з адвокатом про надання правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду, заявником не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та не підтверджено жодними доказами здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суду відсутні. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. (а.с.56)

Outcome: partial