Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В якому прохав : стягнути з [PERSON], [PERSON] на його - [PERSON] користь 531 423 грн. 00 коп., з яких : 298 070 грн. - заборгованість по зобовязанням; 178 373 грн. - витрати від інфляції, 54 980 грн. - проценти за користування коштами. В обґрунтування позову зазначив, що 23 березня 2006 року він - [PERSON] надав особисті кошти в користування [PERSON] та [PERSON] та заключив з ними договір позики на суму 3800 Євро, які вони зобов'язались повернути 24 квітня 2006 року. 07 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] вдруге звернулися до нього - [PERSON] та взяли в борг 7544 дол. США з зобов'язанням повернути до 07 листопада 2007 року. 21 лютого 2009 року. [PERSON] та [PERSON] втретє звернулися до нього - [PERSON] та взяли в борг 13860 дол. США та зобов'язались повернути їх до 21 липня 2010 року. 31 березня 2013 року він - [PERSON] надіслав ініціативного листа з повідомленням за адресою фактичного та юридичного місця проживання боржників. [PERSON] та [PERSON] почали частково розрахуватись з боргом на його користь і розпочали переказувати кошти з місця своєї роботи з країни Польща. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] зобов'язані сплатити йому - [PERSON] 531 423 грн., тому і звертається до суду з даним позовом Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені на останню відому судові адресу до суду не з»явилися, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 23 березня 2006 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в розмірі 3 800 Євро, про що написав розписку 23 березня 2006 року, в якій зобов'язувався повернути кошти до 24 квітня 2006 року. Взяті на себе зобов'язання [PERSON], [PERSON] не виконали не повернувши 24 квітня 2006 року кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки. 07 вересня 2007 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в розмірі 38 097 грн., про що написав розписку 07 вересня 2007 року, в якій зобов'язувався повернути кошти до 07 листопада 2007 року. [PERSON] підтвердила свою згоду на займ і спільну відповідальність по вищевказаній розписці. Взяті на себе зобов'язання [PERSON], [PERSON] не виконали не повернувши 07 листопада 2007 року кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки. 21 лютого 2009 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в розмірі 13 860 дол.США, про що написав розписку 21 лютого 2009 року, в якій зобов'язувався повернути кошти до 21 липня 2010 року. [PERSON] підтвердила свою згоду на позичку. Взяті на себе зобов'язання [PERSON], [PERSON] не виконали не повернувши 24 квітня 2006 року, 07 листопада 2007 року, 21 липня 2010 року кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначених розписок. [PERSON], [PERSON] повернуто [PERSON] 24 січня 2012 року 300 доларів США, 29 червня 2012 року - 400 доларів США, що підтверджується заявами на видачу готівки від 24 та 02 липня 2012 року Приватбанк за №№С0124ХІАJV, С0702SE1МВ відповідно. Таким чином всього повернуто 700 доларів США. Таким чином борг за договорами позики всього становить 251 515 грн., який складається з: 60 762 грн. (3 800 Євро, (по курсу НБУ станом на 12 травня 2014 року - 15,99 грн. за 1 Євро), що еквівалентно) + 38 097 грн. +152 656 грн. (13 160 дол.США (13 860 -700(повернуто 300+400)), (по курсу НБУ станом на 12 травня 2014 року - 11,60 грн. за 1 дол.США, що еквівалентно). Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому втрати від інфляції за період з 01 квітня 2006 року до 30 квітня 2014 року становлять 147 249 грн. 82 коп. (211,904%від60762грн.)128 757грн.10коп.+(183,521%від38 097грн.)69 915грн.99 коп.+(130,9175від152 656 грн.)200 191грн.73коп.; А 3% річних 46 480 грн. 37 коп. за період з 23 березня 2006 року до 16 травня 2014 року (60 762 грн.х3%/365днівх2976)14 862 грн. 55 коп.+(38 097 грн.х3%/365днівх24444)7 652 грн. 80 коп.+(152 656 грн. 82 коп.х3%/365днівх1910)23 965 грн. 02 коп. За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.524 ЦК України, зобов»язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті. Відповідно ст.533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»занні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], суми боргу у розмірі 445 245 грн. 19 коп. яка складається з : 251 515 грн. борг за договорами позики (60 762 грн. + 38 097 грн. +152 656 грн.); 147 249 грн. 82 коп. - втрати від інфляції за період з 01 квітня 2006 року до 30 квітня 2014 року; 46 480 грн. 37 коп. - 3% за період з 23 березня 2006 року до 16 травня 2014 року.

Outcome: approved