Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

У травні 2018 року позивач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкова І.О. звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором № 551/П/2005-840 від 16.09.2005 року в сумі 17 650,34 дол. США по тілу, відсотках, комісії , 71 843,27 грн. по пені та судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.09.2005 р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 551/П/2005-840, на підставі якого кредитор надав кредит у сумі 18000 дол. США 00 центів зі сплатою 12% річних. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 16.09.2005 року було укладено договір поруки. Також, 16.09.2005 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки. Умовами зазначених договорів поруки передбачено, що [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що випливають із кредитного договору. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] протягом тривалого часу не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не здійснює погашення процентів за користування кредитом та тіла кредиту у встановлені терміни, тому позивач, з урахуванням уточнень, просив суд стягнути із відповідачів солідарно суму заборгованості за договором кредиту по тілу і відсотках у сумі 17650,34 дол. США, пеню у розмірі 71843,27 грн. та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 8042,37 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали до суду відзиви на позовну заяву, в яких просили відмовити в задоволенні позову, просили суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Долучив до матеріалів справи квитанції про сплату заборгованості та копію висновку економічної експертизи, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.09.2005 р. р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 551/П/2005-840, на підставі якого кредитор надав останньому кредит у сумі 18000 дол. США 00 центів зі сплатою 12% річних. Разом з тим було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору. Крім того, в забезпечення виконання даного кредитного договору, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки від 16.09.2005 року. Умовами зазначеного договору поруки передбачено, що [PERSON] зобов'язується відповідати перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що випливають із кредитного договору. 16.09.2005 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки. Умовами зазначеного договору поруки передбачено, що [PERSON] зобов'язується відповідати перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що випливають із кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розміру та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 3.3.3. цього договору, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплаті всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.2.3 цього договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3. 2, 4.3.4., 4.3.10, 4.3.12, 4.3.13 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожний випадок. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №1 сторони домовились доповнити розділ 4 кредитного договору № 551/П/2005-840 пунктом 4.3.16 у наступній редакції: сплатити одноразово не пізніше дати видачі кредиту плату за управління кредитом у розмірі 1% від суми кредиту, що становить 180 доларів США по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №1 сторони домовились доповнити розділ 4 кредитного договору № 551/П/2005-840 пунктом 4.3.17 у наступній редакції: сплачувати комісію за надання та управління кредитом у розмірі 0,25% від суми залишку кредитної заборгованості по кредиту щомісяця протягом всього строку користування кредитними коштами одночасно з внесенням мінімально необхідного платежу, згідно п. 3.3.2 кредитного договору № 551/П/2005-840. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 28.03.2018 року складає 17650,34 дол. США та 71843,27 грн., з яких: Сума заборгованості за тілом кредиту - 11657,93 дол. США (еквівалент у гривні 306676,65 грн.). Сума заборгованості за відсотками - 4411,06 дол. США (еквівалент у гривні 116038,54 грн.). Заборгованість по сплаті комісії - 1581,35 дол. США (еквівалент у гривні 41599,42 грн.). Пеня за прострочення сплати кредиту - 71843,27 грн. Представником відповідача було подано до суду квитанції про оплату кредитної заборгованості, проплата по яких не включена в розрахунок забогованості наданий позивачем. Крім того, представник позивача додав до матеріалів справи висновок економічної експертизи №564 від 01.10.2018 року, згідно якого заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 551/П/2005-840 від 16.09.2005 року станом на 28.03.2018 рік відсутня, наразі є переплата в сумі 1089,67 доларів США (без врахування комісії за надання та управління кредитом в розмірі 0,25%. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно поданих представником відповідача квитанцій було здійснено проплату коштів саме за кредитним договором № 551/П/2005-840 від 16.09.2005 року на рахунок ВАТ КБ «Надра». Проплати були здійснені в 2006, 2007, 2008, 2009, 2014, 2015 роках на загальну суму 3966,92 дол. США. Остання проплата по вищевказаним квитанціям була проведена 28.01.2015 року. Однак, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 551/П/2005-840 від 16.09.2005 року станом на 28.03.2018 рік не містить внесених відповідачем [PERSON] сум згідно наявних в матеріалах справи квитанцій. Висновком економічної експертизи №564 від 01.10.2018 року розраховано заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 551/П/2005-840 від 16.09.2005 року з врахуванням сплачених [PERSON] сум та без врахування комісії за надання та управління кредитом в розмірі 0,25%. В своєму клопотанні представник позивача просив врахувати, що позивач нарахував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним. Так, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). З наведеного вбачається, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, але встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. Будь-яких заперечень відносно наданих відповідачами квитанцій та розрахунку заборгованості позивач суду не надав. Таким чином, за наведених обставин законні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотків, пені та комісії, як з боржника, так і з поручителя відсутні. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів на користь позивача і судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed