Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У червні 2014р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 27.07.2006р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №ODH0RX07050058, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 2966,69грн. зі сплатою 12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим строком повернення кредиту до 27.07.2007р. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, встановлених кредитним договором №ODH0RX07050058 від 27.07.2006р., позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 38676,67грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 386,77грн. Представник ПАТ КБ «Приват Банк», діюча за довіреністю від 11.07.2014р., в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання (а.с.29,30). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с. 24,26,31). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.12,15). Матеріалами справи встановлено, що 27.07.2006р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODH0RX07050058, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 2966,69грн. зі сплатою 12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим строком повернення кредиту до 27.07.2007р (а.с.6,7-10). Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту. Банк свої зобов'язання за кредитним договором №ODH0RX07050058 від 27.07.2006р. виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Через неналежне невиконання зобов'язань за кредитним договором №ODH0RX07050058 від 27.07.2006р. у відповідача станом на 04.06.2014р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 38676,67грн., яка складається з: - заборгованості за відсотками за користування кредитом - 8700,28грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом - 322,29грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 27326,16грн. - штрафу (фіксована частина) - 500,00грн., - штрафу (відсоткова складова) - 1817,94грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №ODH0RX07050058 від 27.07.2006р. та обґрунтуванням розрахунку заборгованості (а.с.5,32). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 386,77грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.2).

Outcome: approved