Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У травні 2016р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебував в шлюбі, зареєстрованому 07 квітня 2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №228. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Вказував, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з нього на користь відповідачки на утримання сина аліменти в розмірі 400,00грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2011року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 02 серпня 2012 року Київським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 400,00 грн. Позивач зазначав, що до листопада 2013 року він добровільно сплачував аліменти на утримання сина, не ухилявся від їх сплати, але 20 листопада 2013 року він захворів на тяжку хворобу і не мав можливості сплачувати аліменти, оскільки став інвалідом 1 групи за категорією «А», потребував і потребує стороннього догляду. За таких обставин у нього не було фінансової можливості сплачувати відповідачці аліменти на утримання сина. В результаті його хвороби у нього утворилася заборгованість по аліментам. Вказував, що на підставі виконавчого листа від 27 листопада 2012 року Головним державним виконавцем Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції йому була нарахована заборгованість аліментам в розмірі 11191,31 грн. Стверджував, що оскільки він є інвалідом 1 групи, пенсію отримує в розмірі 1074,00 грн., то сума аліментів, яка з нього стягується є значною, тому розмір аліментів має бути зменшено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, нарахованої Головним державним виконавцем Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції за виконавчим листом від 27 листопада 2012 року в розмірі 11191,31 грн. за період з 01 жовтня 2013 року по 01 квітня 2016 року та зменшити розмір аліментів, визначених за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2012 року та призначити стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 200,00 грн. Представник позивача, діюча на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 06 квітня2016 року №309 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с.14). Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Раніше у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та просила відмовити в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 07 квітня 2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №228. З матеріалів справи вбачається, що у період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний та з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 400,00 грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2011року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). На підставі вказаного рішення 2 серпня 2012 року Київським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400,00 грн. (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2013 року позивач захворів, що підтверджується виписками з його медичної карти амбулаторного хворого (а.с.8). Відповідно до довідки МСЕК від 28 лютого 2014 року позивачу була встановлена перша група інвалідності «А» строком до 28 лютого 2016 року (а.с.10). Згідно довідки МСЕК від 11 березня 2016 року позивачу була продовжена 1 група інвалідності «А» до 11 березня 2018 року та зазначено, що він потребує стороннього догляду (а.с.68). Відповідно до довідки УПФУ в Київському районі м. Одеси, позивач знаходиться на обліку в УПФУ та отримує пенсію в розмірі 1074,00 грн. (а.с.7,25). Встановлено, що станом на 01 квітня 2016року у [PERSON] у звязку з хворобою виникла заборгованість по аліментам за період з 01 жовтня 2013 року по 01 квітня 2016 року в розмірі 11191,31грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Головного державного виконавця Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 25 березня 2016 року (а.с.6). Згідно довідки з місця проживання та реєстрації від 30 червня 2016 року №3943 позивач проживає разом з матірю [PERSON] в приватизованій квартирі [ADDRESS] А в м. Одесі (а.с.22). Матір позивача [PERSON] пенсіонерка, отримує пенсію в розмірі 1482,92 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в Київському районі м. Одеси (а.с.23). Отже, суд вважає, що матеріалами справи встановлено, що заборгованість позивача перед відповідачкою по сплаті аліментів виникла в результаті його тяжкої хвороби, в результаті якої він був позбавлений можливості сплачувати аліменти. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Оскільки стан здоровя позивача на час розгляду справи та винесення рішення не змінився, він продовжує хворіти, йому продовжено групу інвалідності та зазначено, що він потребує стороннього догляду, то суд за таких обставин вважає за можливе, відповідно до вимог діючого законодавства, звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам за період з 01жовтня 2013 року по 01 квітня 2016 року в розмірі 11191,31грн. Що стосується вимог позивача щодо зменшення розміру аліментів, то суд вважає, що в задоволенні даних вимог слід відмовити, з наступних підстав. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров,я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком від 6 до 18 років складає 1689,00 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів з 01 січня 2017 року для дитини віком від 6 до 18 років складає 506,70 (1689,00 грн. х 30%) грн. За таких обставин, суд вважає, що права дитини не можуть бути порушені судом, оскільки розмір аліментів, який визначений за рішенням суду від 23 травня 2012 року значно менше мінімального розміру аліментів, встановленого державою. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 551,20грн., які не можуть бути стягнути з відповідачки, оскільки вона звільнена від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183,192, 197 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial