Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], яка за заявою відповідача з 09 червня 2016 року влаштована до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки». Також відповідач має ще трьох малолітніх дітей, які за рішенням суду відібрані у матері. Діти не мають юридичного батька. Після народження дитини [PERSON], [INFO], працівниками служби у справах дітей здійснено огляд місця проживання відповідача, де встановлено, що відповідач є інвалідом дитинства ІІ групи, проживає разом із бабусею [PERSON], [INFO], та дідусем [PERSON], [INFO], які не мають можливості допомагати по догляду за дитиною. Умови проживання в будинку задовільні, але у дитини відсутній манеж та коляска. 16 лютого 2016 року [PERSON] разом із дитиною була госпіталізована до лікарні. На 25.02.2016 року свідоцтво про народження дитини оформлення не було. 27 лютого 2016 року відповідач була госпіталізована разом із дитиною з діагнозом пневмонія. За інформацією медичного персоналу лікарні відомо, що [PERSON] не доглядає за дитиною належним чином, ліки для дитини не купує. З 11.02.2015 року родина відповідача перебуває під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. З [PERSON] проводилися бесіди з метою підвищення материнського потенціалу, від залучення психолога [PERSON] відмовилася. З 30.03.2016 року по 07.04.2016 року [PERSON] з дитиною знаходилася на лікуванні у дитячому відділенні міської лікарні № 5 з діагнозом ГРВІ. 11.05.2016 року відповідач пішла з дому, залишивши малолітню доньку [PERSON], за якою доглядають прабаба та прадід. Прабаба дитини [PERSON] повідомила, що дитину годує манною кашею, дитяче харчування не купує. Дитина не доглянута, від дитини відчувається неприємний запах, виявлені обширні попрілості та подразнення на тілі, дитину не купають. В травні 2016 року відповідач отримала першу виплату державної допомоги на дитину в сумі 21000,00 грн., але на які потреби були витрачені кошти відповідач працівникам служби пояснити не змогла. При огляді лікарем було виявлено, що дитина не здорова, має хриплий кашель та потребує госпіталізації. Після чого була госпіталізована до лікарні з діагнозом гострий бронхіт. 19.05.2016 року відповідач відмовилася від подальшого лікування, поводилася агресивно, не бажала перебувати із дитиною в лікарні. 26.05.2016 року [PERSON] пішла із дому на декілька днів із дитиною. 28.05.2016 року повернулася додому. Була оголошена у розшук Іллічівським районним відділом поліції. Також працівникам служби [PERSON] зізналася, що вкрала у своєї бабусі 4000,00 грн. 12.05.2016 року відповідач отримала на картковий рахунок кошти на допомогу по народженню дитини в сумі 21 939,15 грн., які одразу витратила, не придбавши жодної речі для дитини. Раніше відібраних дітей в дитячому будинку [PERSON] не відвідує. За місцем проживання відповідач зарекомендував з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя. Часто залишає дитину на бабусю, яка за віком не може доглядати за дитиною. 08 червня 2016 року відповідач звернулася із заявою до Служби у справах дітей про тимчасове влаштування малолітньої дитини до дитячого будинку. За весь період соціального супроводу відповідач не зробила для себе належних висновків, батьківські обов'язки не виконує. У зв'язку із цим, з метою соціального захисту малолітньої дитини, просили відібрати малолітню [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути з відповідача аліменти на користь малолітньої [PERSON] на її утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до повноліття дитини, перераховуючи аліменти на особистий рахунок дитини, який буде відкрито у ВАТ «Ощадбанк». Представник позивача Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Прокурор підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про народження, виданого 02 березня 2016 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON], про що зроблено актовий запис № 148. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00016383139 від 02 березня 2016 року відомості про батька малолітньої дитини [PERSON], [INFO], записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] є матір'ю також ще трьох малолітні дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яких відповідно до рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 грудня 2014 року було відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Згідно з витягом із протоколу Комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради №2 від 10.02.2016 року у зв'язку із складністю життєвої ситуації, відсутністю роботи, низьким материнським потенціалом відповідача комісією прийнято рішення продовжити Іллічівському районному центру соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді соціальний супровід родини [PERSON] У відповідності до листа директора Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради № 241 від 27.01.2016 року працівниками центру була проведена бесіда з [PERSON] стосовно підвищення її батьківського потенціалу, формування навичок по догляду за дитиною до 5 років, відповідного ставлення до виховання дитини, спонукання до утримання житла у доброму стані. 16.02.2016 року дитина захворіла та разом із матір'ю госпіталізована до лікарні з діагнозом: гостре распіратурне захворювання, риніт, гіпотрофія 1-го ступеня (недобір ваги). Відповідно до акту відвідування спеціалістами служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] за місцем її проживання в [ADDRESS] від 25.02.2016 року під час візиту працівниками центру відповідач розмовляла з ними на підвищених тонах. Спеціалістами проведена бесіда щодо необхідності дотримання режиму годування дитини. В наявності у відповідача малися дві коробки дитячого харчування «Малиш» від 12 місяців. Манеж у дитини був відсутній. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], складеного спеціалістами служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради 25.02.2016 року, встановлено, що для проживання дитини у будинку відсутній манеж, дитина спить з матір'ю на дивані. Відповідно до акту відвідування спеціалістами служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] в дитячому відділенні міської лікарні №5 було виявлено, що [PERSON] поступила до лікарні 27.02.206 року з діагнозом пневмонія. Зі слів медичного персоналу лікарні [PERSON] не доглядає за дитиною належним чином, дитина голодна. Згідно листа головного лікаря КЗ Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м.Маріуполя» № 01/20-880 від 07.04.2016 року [PERSON], 21.01.2016 року проживає за адресою: [ADDRESS]. Дитина перебуває на «Д» обліку у невропатолога Дігнозом: перинатальная енцефалопатія, синдром мазевої гипотонії, конюгаційна жовтуха. Взята під нагляд педіатром с діагнозом: гіпотрофія І-ІІ ст., диспластична кардіопатія, конюгаційна жовтуха. 24.02.2016 року виписан із відділення патології новонароджених з діагнозом: гостра респіраторна вірусна інфекція, риніт, гіпотроія І ст., алиментарного генезу, конюгаційна жовтуха. 25.02.2016 року була відвідана лікарем на дому. Матері вдома не має. З дитиною знаходиться прабабця похилого віку. Дитина перебуває в незадовільних санітарно-побутових умовах . Матір не має змоги купувати суміші для дитини через відсутність коштів. Дитина добу не годована. Така ситуація на фоні глибокої гіпотрофії загрожує життю та здоров'ю дитини. Відповідно до акту відвідування спеціалістами служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] за місцем її проживання від 30 травня 2016 року було виявлено, що [PERSON] пішла із дому 26 травня 2016 року, а повернулася 28 травня 2016 року. Під час бесіди встановлено, що [PERSON] викрала гроші у своєї бабці в сумі 4000,00 грн., а також витратила разову державну допомогу по догляду за дитиною в сумі приблизно 20 000,00 грн., з яких нічого для дитини не придбала. Згідно побутової характеристики, виданої головою КСН «Селища Садки- ІІ», за час проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя. За дитиною не доглядає, часто залишає її на стару бабцю. Відповідно до письмової заяви [PERSON] 08 червня 2016 року звернулася до Служби у справах дітей Кальміуської районної державної адміністрації з проханням влаштувати її дитину [PERSON], [INFO], до дитячого будинку «Центр опіки» через її важке матеріальне становище. Листом з Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок «Змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» від 09.06.2016 року повідомлено, що з 09 червня 2016 року по теперішній час малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться в даному закладі. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Наявні в матеріалах письмові докази, свідчать про ухилення Відповідачем від виконання покладених законом батьківських обов'язків, оскільки остання не забезпечує належний мінімальний догляд за дитиною, грошові кошти у виді державної допомоги на дитину витратила на власний розсуд без урахування інтересів дитини, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, залишає дитину на бабцю, яка не здатна виконувати батьківські обов'язки, після влаштування до державного закладу не відвідує дитину в дитячому будинку та не цікавиться її життям,ухиляється від належного медичного догляду та лікування дитини, чим створює загрозу для життя і здоров'я дитини. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідача малолітньої дитини, у зв'язку з ухиленням від виконання обов'язків по її вихованню, що наразі буде відповідати інтересам дитини. Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 4 статті 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). З урахуванням зазначених норм відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину незалежно від позбавлення її батьківських прав або фактичного відібрання дитини і сплачувати визначені судом аліменти. У зв'язку із цим задоволенню підлягають вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1378,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved