Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом та просив пункт 8.5 Договору № 27629 про вклад (депозит) «Капітал-Регіональний» від 03 квітня 2013 року визнати нікчемним та таким, що суперечить обставинам справи з дня його підписання; стягнути з відповідача на користь позивача 23 437 грн. 51 коп., з яких 22 949 грн. 56 коп. невиплачених процентів з урахуванням збитків від інфляції, 427 грн. 95 коп. річних та витрат в розмірі 60 грн. за отримання довідок статуправління. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що покійна дружина позивача [PERSON] 03 квітня 2013 року уклала з відповідачем договір про вклад на суму 80 000 грн. [INFO] року [PERSON] померла, а [PERSON] є спадкоємцем за законом та успадкував, в тому числі, грошовий вклад з відсотками у сумі 81 760 грн. 89 коп. Розуміючи, що проценти за договором позивач отримав не в повному обсязі, він звернувся до банку з цього приводу. З наданої виписки було видно, що нарахування на депозит здійснювалися до 28 вересня 2013 року і на цей період сума вкладу становила 87 911 грн. 59 коп. Однак, згодом було здійснено перерахунок процентів на підставі п. 8.5 депозитного договору. Вказаний пункт договору [PERSON] вважає нікчемним, оскільки датою закінчення терміну дії договору є 08 квітня 2014 року. Відповідач має виплатити відсотки за договором, які нараховувалися після смерті спадкодавця. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 квітня 2013 року між ПАТ АКБ «Аркада» та [PERSON] було укладено договір № 27629 про вклад (депозит) «Капітал-Раціональний», згідно умов якого [PERSON] передала Банку вклад у сумі 80 000 грн. на строк 12 місяців та 05 днів. Датою закінчення дії договору є 08 квітня 2014 року. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину, в тому числі на грошовий вклад з відповідними відсотками у сумі 81 760 грн. 89 коп. за договором № 27629 від 03 квітня 2013 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Після смерті дружини залишилося спадкове майно, зокрема, грошовий вклад за договором № 27629 від 03 квітня 2013 року у сумі 81 760 грн. 89 коп., які позивач отримав 30 квітня 2014 року. Згідно ст. 529 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а також інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У позовній заяві [PERSON] вказує на те, що умови договору не дають права банку списувати нараховані за депозитним договором проценти. Однак, згідно п. 4.10 договору у разі смерті вкладника банк припиняє нараховувати проценти на вклад з дати смерті, вказаної у свідоцтві. Таким чином, відповідач правомірно списав проценти за договором, які були нараховані після смерті [PERSON], оскільки припинення нараховування процентів після смерті вкладника обумовлене договором. Крім того, п. 8.5 договору про вклад вказує на те, що у разі смерті вкладника дія договору припиняється з дати смерті, вказаної у свідоцтві про смерть вкладника, а кошти вкладу успадковуються спадкоємцями в порядку, визначеному чинним законодавством. Отже, у зв'язку зі смертю [PERSON] дія договору про вклад припинилася, а тому всі права та обов'язки сторін за ним також припинилися. Так, відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Заявляючи вимогу про визнання п. 8.5 договору нікчемним позивач належним чином не мотивував, у чому саме полягає нікчемність правочину та що саме не було дотримано сторонами під час його укладення. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про визнання нікчемним пункту договору та стягнення невиплачених процентів з урахуванням збитків від інфляції та трьох відсотків річних у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed