Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 30 серпня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу 27 березня 2015 року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Як виявилося, вони мають різні погляди на сімейне життя. Вони намагалися зберегти сімю, але досягти цього виявилося неможливим. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми, тому вирішили розірвати шлюб. Разом (однією родиною) вони не проживають з квітня 2017 року, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Збереження сімї є неможливим оскільки суперечить їх інтересам та інтересам їхнього сина. Надання строк для примирення є недоцільним, вони не бажають поновлювати стосунки. Після розірвання шлюбу просили залишити прізвище «Павлик». У звязку з викладеним позивач звертається до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №672, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 375050, виданим повторно 13 травня 2017 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 537019, виданим 03 квітня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 468(а.с.7). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають протилежні погляди на сімейно-шлюбні відносини. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з квітня 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved