Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Броварський районний відділ УДМС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У даному житловому будинку зареєстрована позивач, її племінниця [PERSON] та син племінниці [PERSON]. Хоча відповідачі і зареєстровані у будинку, однак фактично з 2001 року в ньому не проживають. Позивачу відомо, що відповідачі проживають у Великобританії, за місцем своєї реєстрації не з'являються, їхні речі у будинку відсутні. Відповідачі добровільно залишили місце своєї реєстрації та проживають окремо. Через те, що відповідачі зареєстровані у будинку, позивач не має можливості оформити пільги і це порушує її право користування та володіння належним їй будинком. З огляду на викладені обставини, позивач просить усунути перешкоди у користуванні належним їй будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS], та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідачі виїхали у 2001 році до Великобританії, але їхнє місце проживання позивачу не відоме, так як стосунки не підтримують. Також, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник Броварського районного відділу УДМС України в Київській області у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого та посвідченого 10 листопада 2001 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори (а.с. 25). Відповідно до копії довідки № 1-1/10526, виданої 15 травня 2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради Київської області, у житловому будинку [ADDRESS], зареєстровані особи, серед яких є і відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 27). Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області 23 лютого 2017 року [PERSON] вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але з 2001 року у будинку не проживають. Даний факт підтверджують сусіди, про що поставили особисті підписи в акті (а.с. 26). У судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, пояснила, що у будинку [ADDRESS] проживають позивач, її чоловік та сестра позивача. Свідку відомо, що у вказаному будинку зареєстрована племінниця позивача та син останньої. Однак, такі особи у будинку не проживають, за вказаною адресою свідок жодного разу відповідачів не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає позивача багато років. Також, знає відповідача [PERSON] Свідку відомо, що [PERSON] зареєстрована у будинку позивача, однак фактично там ніколи не проживала, а проживала у м. Києві. У будинку трохи проживав син племінниці. Близько 20 років тому відповідачі виїхали до Англії, а за місцем своєї реєстрації жодного разу не з'являлися, їхні речі у будинку відсутні. Свідок [PERSON] пояснила, що живе із позивачем по сусідству вже близько 62 роки. У даному будинку проживає позивач із чоловіком. Свідок бачила, що відповідач [PERSON] приїжджала до будинку ще коли була маленькою. Вже понад 20 років відповідачі у будинку не проживають, вони виїхали за кордон. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] та [PERSON] понад один рік у будинку [ADDRESS], тому позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним будинком підлягають задоволенню. Вимоги позивача в частині щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку будинку задоволенню не підлягають, так як вони є передчасними, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial