overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 21.06.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки, вважає збереження сімї неможливим, просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2015 року сторонам по справі був наданий строк для примирення, а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином повідомлений про дату розгляду справи та після зупинення провадження у справі не зявився в судове засідання суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 21.06.2008 між сторонами по справі укладено шлюб, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області з відповідним актовим записом № 554 (а.с. 6). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Судом по даній справі вживались заходи щодо збереження сімї шляхом призначення сторонам трьохмісячного строку на примирення, однак вказані заходи результатів щодо примирення сторін не дали. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини відповідачем не надано, позивач у поданій заяві позов підтримала. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В поданій до суду заяві позивач просила судові витрати залишити за нею та після розлучення залишити прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 29.06.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, в родині не має взаємоповаги та взаєморозуміння, часто виникають сварки, вважає збереження шлюбу неможливим, просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 29 червня 2013 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 636. Від спільного життя у подружжя є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження від 16.01.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, судом вживались заходи щодо збереження сім'ї шляхом відкладення за клопотанням відповідача судового засідання строком на 1 місяць, але вказані заходи результатів щодо примирення сторін не дали. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2015 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів залишено без розгляду. Вказувала, що з 28.09.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо позову та заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 28.09.2007 року між сторонами по справі укладено шлюб, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1531. Від спільного життя подружжя дітей не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини відповідач не надав. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26 жовтня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя не склалось, у зв'язку з чим, подружні відносини були припинені у 1999 році. Тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 26 жовтня 1999 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох дітей : [PERSON], [INFO] (а.с.10) та [PERSON], [INFO] (а.с.9). Позивач у своїй заяві зазначає, що шлюбні стосунки припинились з 1999 року і сторони проживають окремо. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11 травня 2012 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 482. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 482. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15 жовтня 2010 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 746. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 746. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 20 січня 2012 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 13. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 13. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.06.08 року по 31.01.11 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні у позивача. На даний час сторони разом не проживають, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача починаючи із дня подачі позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.06.08 року по 31.01.11 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні свого батька. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до її заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні у позивача. На даний час сторони разом не проживають, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача починаючи із дня подачі позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до її заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

у травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08.01.1999 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.01.1999 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved