Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра» про зобов'язання вчинити певні дії. Вказавши, що 09.02.2006р. між ним та ВАТ КБ «Надра» (правонаступник - ПАТ КБ «Надра») було укладено кредитний договір № 05/02/2006/840-К003, за яким він отримав кредит у розмірі 18112,00 дол. США, що еквівалентно 91465,60 грн. В забезпечення виконання зобов'язань між сторонами по справі був укладений договір іпотеки від 09.02.2006р., згідно з яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. У зв'язку з вказаним, приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження квартири. Рішенням суду від 28.10.2010р. було ухвалено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 159498,92 грн. На підставі цього рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист № 2-1679/2010р. від 06.12.2010р. Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.09.2013р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1679/2010р. від 06.12.2010р. закінчено в зв'язку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, заборону відчуження квартири відповідачем не було знято. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд зобов'язати відповідача надати до державного реєстратора заяву про припинення обтяжень на предмет іпотеки. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09.02.2006р. між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» (правонаступник - ПАТ КБ «Надра») було укладено кредитний договір № 05/02/2006/840-К003, за яким позивач отримав кредит у розмірі 18112,00 дол. США під 10% річних, строком на 360 місяців. В забезпечення виконання зобов'язань між сторонами по справі був укладений договір іпотеки від 09.02.2006р., згідно з яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. 09.02.2006р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] накладена заборона відчуження вказаної квартири до припинення дії цього договору іпотеки, свідченням чого є Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2014р.. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.06.2010р. частково задоволенні первісний та зустрічний позови. Цим рішенням суду від 08.06.2010р. ухвалено стягнути з [PERSON] на користь банку 159498,91 грн. заборгованість по кредитному договору та судові витрати; в задоволенні вимог до [PERSON] відмовлено. Зазначений кредитний договір розірвано. В задоволенні інших вимог [PERSON] відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 28.10.2010р. рішення суду від 08.06.2010р. в частині вирішення первісного позову та судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» 15948,92 грн. заборгованості по кредитному договору, а також судові витрати в рівних частках: 2550,00 грн. судового збору і 240,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. В решті вказане рішення залишено без змін. На підставі цього рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист № 2-1679/2010р. від 06.12.2010р.. Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.09.2013р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1679/2010р. від 06.12.2010р. закінчено в зв'язку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі. Пунктом 4.3 договору іпотеки передбачено, що підставою припинення права іпотеки є виконання іпотекодавцем забезпечених іпотекою зобов'язань. Відповідно до п. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Банк у своєму Листі від 07.05.2014р. за Вих. № 1193 зазначив таку підставу відмови у знятті з обтяження з квартири як технічні проблеми в ПАТ КБ «Надра», наявність у [PERSON] заборгованості по двом іншим кредитним карткам. Зазначене є безпідставним, оскільки [PERSON] в повному обсязі виконав зобов'язання перед банком по кредитному договору, забезпеченням якого виступало іпотечне майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Таким чином, відмова банку зняти обтяження з квартири є безпідставною, оскільки приписами статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений порядок державної реєстрації припинення іпотеки, обтяження. Вказаний порядок порушений відповідачем, внаслідок чого позивач обмежений в своєму праві розпоряджатись власним майном та вимушений звертатись до суду за захистом свого права. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних права, зокрема: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законом визначений обов'язок іпотекодержателя до вчинення певних дій, які відповідач не вчинив з необґрунтованих підстав. Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved