Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У травні 2016р. позивач звернулася в суду до відповідачів з позовом, в якому просить визнати недійсним частково свідоцтво про право на спадщину, скасувати в цій частині державну реєстрацію права та визнати право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за малолітнім сином [PERSON], посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 20.01.2015р. помер її колишній чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, їх неповнолітня дитина та мати померлого є спадкоємцями за законом, від належної сину частки у спадковому майні вона не відмовлялася, але випадково дізналася, що матір померлого отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідачі, треті особи про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, до суду не зявилися. Представник відповідача у попередніх засіданнях заявляла про бажання [PERSON] вирішити справу миром, проте у наданий судом час учасниками мирової угоди не укладено. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.10.2008р. Позивач [PERSON] перебувала з [PERSON] в шлюбі, від якого є неповнолітня дитина [PERSON], 02.09.2009р.народження. [PERSON] 20.01.2015р. помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього від 30.01.2015р.(серія І-ФП №208106). Згідно документів Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу за №354/2015. Відповідно до ст.ст.1261,1267 ЦК України слідує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, спадкоємцями за законом померлого [PERSON] є його син [PERSON], матір померлого відповідач [PERSON] Згідно наданої фотокопії спадкової справи, заведеної на майно померлого [PERSON] 23.06.2015р. Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою, слідує, що 23.06.2015р. державним нотаріусом [PERSON] була прийнята заява від [PERSON] - про прийняття спадщини та відсутність інших спадкоємців. Також, 23.03.2016р. державним нотаріусом [PERSON] відповідачу [PERSON] як єдиному спадкоємцю померлого [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.1268,1273,1274,1301 ЦК України слідує, що малолітня, неповнолітня, недієздатна чи обмежено дієздатна особи вважаються такими, що прийняли спадщину; відмова батьків, опікунів від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, можлива лише з дозволу органу опіки та піклування; свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. За фактичними обставинами справи слідує, що спадщину померлого [PERSON] також прийняла та, відповідно, набула право власності в порядку спадкування його малолітня дитина син [PERSON], а тому видане [PERSON] 23.03.2016р. свідоцтво про право на спадщину слід визнати частково недійсним, оскільки остання мала право на спадкування не всього спадкового майна, а лише на його половину. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача [PERSON] понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved