Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У червні 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувала з 2003 року. Мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалось та на даний час вони проживають окремо. Неповнолітні діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача до повноліття дітей. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття, з часу звернення до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Кожного місяця вона витрачає на їх харчування близько 4000 грн. Інші витрати не може конкретизувати, оскільки не рахувала. Вважає, що аліменти в розмірі 15000 грн. забезпечить належне утримання дітей. Щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не заперечувала лише у разі стягнення аліментів в розмірі 15\~000 грн. В іншому випадку заперечувала. Просила задоволити позов. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував частково. Подав суду відзив. Вказав, що дійсно як батько дітей має їх утримувати. Але заперечував щодо заявленого розміру. При визначенні розміру аліментів просив врахувати, що працює та отримує заробітку плату близько 40\~000 грн. При цьому він винаймає житло, сплачує комунальну послуги, витрачає кошти на дорогу до роботи. Зважаючи на потреби дітей та рівність батьків в забезпеченні дітей достатнім є аліменти в розмірі 10\~000 грн. Просив задоволити позов частково та стягнути аліменти в розмірі 10\~000 грн. з дня ухвалення судового рішення. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, подані заперечення та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2000 року по квітень 2018 року. Батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з нею проживають та перебувають на її утриманні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 18 червня 2018 року. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Обов'язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов'язок батьків. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до роз'яснень у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що діти проживають з матір'ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/5 частини його доходів до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Щодо стягнення аліментів у більшому розмірі як просить позивач, суд відмовляє, оскільки позивачка не надала суду доказів несення нею витрат на утримання дітей в розмірі 30\~000 грн. Матеріали справи взагалі не містять доказів щодо витрат на утримання дітей, а у судовому засіданні позивач пояснив лише про витрати на харчування в розмірі 4000 грн. Зважаючи на викладене, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/5 частини забезпечать належне забезпечення дітей, зважаючи на рівність як батька, так і матері утримувати своїх дітей. Вказаний розмір відповідає визнаній частині позовних вимог відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial