overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між нею та відповідачкою, зареєстрований 08 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області серія [NUMBER] від 08.11.2014 року, актовий запис № 234. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, 08 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08.11.2014 року, актовий запис № 234. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16.12.2015 року, актовий запис № 207. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 вересня 1997 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий № 622. Від шлюбу подружжя мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів поваги, любові та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 вересня 1997 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 06 вересня 1997 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий № 622. Від шлюбу подружжя мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Як зазначають позивач та відповідач сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 07 червня 1992 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Великодеревичівською сільською Радою Любарського району Житомирської області, актовий запис № 3. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів поваги, любові та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] та змінити її прізвище на дошлюбне «Хрищук» Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 червня 1992 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ТП № 340353, видане 07 червня 1992 року Великодеревичівською сільською Радою Любарського району Житомирської області, актовий запис № 3. Подружнє життя між ними виявилося неможливим внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Як зазначають позивач та відповідач сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що сторони зареєстрували 24.12.2008 року шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №640. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з проханням слухати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували 24.12.2008 року шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №640. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 14 січня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] отримав у борг грошові кошти у розмірі 400 000 грн. зі строком їх повернення до 30 червня 2014 року. Факт передачі коштів був оформлений розпискою, яку підписав [PERSON] 14 січня 2014 року. У встановлений строк [PERSON] борг не повернув. У відповідності до п. 4.1 договору позики [PERSON] зобов'язався у разі несвоєчасного повернення позичальником позики, сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку заборгованості сума основного боргу становить 400 000 грн., сума боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої заборгованості за 1086 днів - 35 704 грн. 11 коп., сума боргу з урахуванням індексу інфляції від простроченої заборгованості - 765 957,69 грн.. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з жовтня 2015 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне відносини та сімейні обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм життям. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляду справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 02 грудня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області , актовий запис №249 (а.с.4). Шлюб укладено між сторонами вперше. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з серпня 2016 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне відносини та сімейні обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм життям. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляду справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 06 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Стасівській сільській раді Диканського району Полтавської області, актовий запис №5 (а.с.3). Шлюб укладено між сторонами вперше. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15 серпня 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] Дар`ю Михайлівну, [INFO], які проживають разом з нею на її утриманні. На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вказує, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15 серпня 2000 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації м.Маріуполя, про що складено відповідний актовий запис за № 143 та видано свідоцтво про шлюб Серії І-НО № 097286. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

\~\~ У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 06.09.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 459. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини сторони не мають.\~ Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2014 року, шлюб зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 459. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO].\~На теперішній час дитина проживає з позивачем.\~\~\~ У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 03.09.1998 року виконавчим комітетом Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Шлюб перший. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, в зв'язку з чим у сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, також просила вирішити питання щодо повернення сплачених судових витрат. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла до суду, просив розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберегти сім'ю, отже суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належать до стягнення судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved