Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, посилаючись на наступне. В провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, перебуває виконавче провадження на виконання виконавчого листа виданого Оболонським районним судом м. Києва від 04.10.2013 року про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ « АКБ « Транс- Капітал» суми боргу в розмірі 3 070 598грн. 12 коп. Згідно постанови ВП№40711424 від 04.09.2014 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та оголошено заборонену здійснювати відчуження будь - якого майна, що належить заявнику. 13 та 14 листопада 2014 року державним виконавцем було здійснено виходи за адресою м. Київ, проспект Героїв Сталінграда 6, корп..2,кв.18 для опису майна заявника. 10.04.2015р. проведено оцінку вартості квартири заявника, висновок, який отриманий 22.04.2015р. та 27.05.2015р. винесено постанову державним виконавцем про рецензування звіту. 21.11.2015р. боржником було отримано повідомлення про проведення оцінки майна боржника, зі змісту якого вбачається, що вартість майна боржника, що складається з трикімнатної квартири, загальною площею 129,8кв.м., за адресою [ADDRESS] без врахування ПДВ була визначена в розмірі 2 877 000,00гривень. Вважає дії державного виконавця щодо вартості та реалізації належного майна йому майна протиправним, оскільки на даний час до матеріалів виконавчого провадження було направлено інформацію про наявність відкритих банківських рахунків у боржника. Дану інформацію надано листом від 19.12.2014року додатком до якого є довідки АТ « Банк Фінанси та кредит» від 05.12.2014р. за вих.. № 10/5983 та довідки ПУМБ від 05.12.2014за №Л19-50.4/234. Окрім того у власності заявника знаходиться легковий автомобіль марки « ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію технічного засобу. Таким чином в порушення вимог ст..52 Закону України « Про виконавче провадження» не було вжито заходів щодо звернення стягнення на наявні у боржника рахунки та вклади, також з цього приводу не було звернень до боржників чи стягувача. На підставі вищевикладеного заявник просив суд скаргу задовольнити та визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві направлені на визначення вартості та реалізацію квартири за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] на виконання виконавчого листа № 2/756/141/13 від 04.10.2013р. Заборонити вчиняти будь - які дії направлені на реалізацію квартири за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] та дотримуватись черговості в зверненні стягненні, яка передбачена Законом України « Про виконавче провадження». Представник заявника у судове засідання не з'явився, Про місце, день і час її розгляду був повідомлений судом належним чином. В судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник суб'єкту оскарження у судове засідання не з'явився, Про місце, день і час її розгляду був повідомлений судом належним чином. В судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник стягувача до судового засідання надав заяву з проханням розглядати скаргу без його участі, проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що на даний час реалізацію квартири за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] вже проведено та розгляд даної скарги на даний час недоцільний. Дослідивши зміст скарги, дослідивши письмові докази по справі, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вказаною статтею передбачені обов'язки і права державних виконавців. Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням (ст. 32 Закону). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. При вирішенні даного питання державним виконавцем проаналізовано обставини можливості звернути стягнення на майно боржника таким чином дана обставина узгодження дій державного виконавця із обов'язками, які покладаються на нього Законом України «Про виконавче провадження», а саме здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed