Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ «Національної страхової компанії «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3 % річних, моральної шкоди, в якому просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на її користь страхове відшкодування в розмірі 7 646,13 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 736,32 грн., інфляційні втрати в розмірі 489,35 грн., 3 % річних в сумі 24,10 грн., моральну шкоду в сумі 2 550 грн., а всього - 11 445,9 грн. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на її користь судові витрати в сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, враховуючи думку позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі представника відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, подані докази та оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних обставин. Судом встановлено, що 05.10.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем Шевролет д.н.з. [NUMBER], в м. Полтава по вул. О.Вишні поблизу буд. № 2, та виконуючи маневр повороту ліворуч, не впевнився в безпеці даного маневру, та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21100 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка рухалась ліворуч в попутному напрямку. Після чого автомобіль ВАЗ відкинуло вліво та [PERSON] скоїв наїзд на припаркований автомобіль Фольсваген Гольф 5 д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON]. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу. У результаті ДТП, що сталося з вини [PERSON], позивачці було завдано майнову шкоду у вигляді матеріальних збитків в розмірі 7646,13 грн., пов'язаних з пошкодженням належного мені автомобіля Фольсваген Гольф 5 д.н.з. [NUMBER]. При цьому [PERSON] повідомив позивачу, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в ВАТ «HACK «Оранта», згідно договору страхування № АС 5555685 від 03.11.2012 р. У встановлені строки, я повідомила ВАТ «HACK «Оранта» про страховий випадок, шляхом подання відповідної заяви. 22 січня 2014 p. ВАТ «HACK «Оранта» затверджено Страховий акт № ОЦВ- 13-13076/1, згідно якого сума страхового відшкодування склала 7 646,13 грн. Однак, до цього часу вказана сума страхового відшкодування так і не була виплачена. 28.05.2014 року позивачка звернулась до ВАТ «HACK «Оранта» з вимогою сплатити їй страхове відшкодування в добровільному порядку. Але відповідач лише відписався, що страхове відшкодування буде здійснено найближчим часом. Однак, страховий акт було складено іще 22 січня 2014 року, тож «найближчий час» для відповідача минув у квітні 2014 року. Така поведінка ВАТ «HACK «ОРАНТА» свідчить про її небажання виконувати взяті на себе зобов'язання. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязаний сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як було зазначено вище, ВАТ «HACK «Оранта» прийняла рішення про здійснення страхового відшкодування 22.01.2014 p., але до цього часу так і не виконала свої зобов'язання, що є порушенням прав позивача, як особи, яка має право на отримання відшкодування. Оскільки в досудовому порядку спір врегулювати не вдалось, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, з ВАТ «HACK «Оранта» на користь позивача необхідно стягнути інфляційні втрати в сумі 489,35 грн. Завдана позивачу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з пошкодженням належного їй майна - автомобіля Фольсваген Гольф 5 д.н.з. [NUMBER], неможливістю тривалий час його використовувати для власних потреб, внаслідок чого було порушено звичайний ритму мого життя. Також, моральна шкода полягає у тому, що позивачка змушена звертатись до суду для відновлення справедливості, а відповідно і нести, як додаткові затрати, так і моральні переживання. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.З, Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 року № 4 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Разом з тим при вирішення суми відшкодування моральної шкоди позивачу суд виходить із принципу співмірності. Таким чином вимоги позивачки про стягнення на її користь моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial