Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказував на те, що відповідно до умов укладеного 22 травня 2013 року договору № 003-25050-220513 відповідачка отримала кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При цьому, умовами укладеного між банком та відповідачем кредитного договору та Тарифами на обслуговування платіжних карток визначено, що погашення заборгованості здійснюється відповідачем в наступному порядку: щомісяця держатель карти зобовязаний погашати частину заборгованості у виді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту, процентів за кредит (тариф 1.4.1.), плати за обслуговування (тариф 1.5.), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.4.3.), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1.) та суми заборгованостей за минулий період. Підписуючи договір про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідачка засвідчила, що ознайомилася та погодилася з умовами кредитування, а саме тарифами банку на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Лояльна Готівочка». Посилаючись на те, що банк свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі й відповідно надав кредитні кошти у розмірі визначеному договором, а відповідач взятих на себе за кредитним договором зобовязань по сплаті кредиту та інших платежів у визначеному договором порядку не виконує, що призвело до того, що станом на 09 квітня 2015 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 14546,05 грн., яка складається зокрема з: тіла кредиту в розмірі 3996,05 грн., простроченого тіла кредиту 6000,00 грн., заборгованості за відсотками 4550,00 грн., просив позов задовольнити й відповідно стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором № 003-25050-220513 від 22 травня 2015 року в розмірі 14546 грн. 05 коп. \~\~\~\~ Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданому позові просив про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою місця її проживання, причини неявки суду не повідомив, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~ Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як убачається з матеріалів справи, 22 травня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-25050-220513, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на строк 10 днів зі сплатою обовязкового погашення тіла кредиту в розмірі 3 % від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку, але не більше ніж сума використаних коштів (а.с. 2). Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток держатель зобовязаний щомісячно погашати частину заборгованості у виді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.4.1.), плати за обслуговування (тариф 1.5.), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.4.3.), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1.) та суми заборгованостей за минулий період. Зокрема, згідно із п. 3.1 тарифів визначено, що штраф за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу визначено в розмірі 0,01% , але не менше та /або не більше 150 грн. за кожен факт прострочення та сплачується у день поповнення карткового рахунку, включається в обовязків мінімальний платіж. Крім того, як убачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчила, що ознайомилася та погоджується з умовами надання кредиту фізичним особам, а саме Тарифами та Правилами надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб (а.с 2), що свідчить про те, що відповідач з умовами був ознайомлений й відповідно сторони досягли домовленості щодо строків та порядку дії договору, сплати процентів та повернення кредитних коштів. Також сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії ) не поступило письмової заяви держателя про закриття рахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, а також добровільно погодили й інші умови договору. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому, як установлено судом, ПАТ «Дельта Банк» свої зобовязання за укладеним кредитним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти в обумовленому договором розмірі. Разом з тим, позичальник взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином не виконує та починаючи з липня 2013 року відповідачкою припинена сплата щомісячних платежів на погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується наданим банком розрахунком й відповідно свідчить про порушення відповідачкою умов договору (а.с. 9). Зокрема, станом на 09.04.2015 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» становить 14546,05 грн., яка складається зокрема з тіла кредиту в розмірі 3996,05 грн., простроченого тіла кредиту 6000,00 грн., заборгованості за відсотками 4550,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved