Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, третя особа , яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Ізмаїльська об'єднана державна податкова інспекція Головного Управління ДФС в Одеській області, про звільнення майна з під арешту та скасування розшуку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13.12.2016 року ним на публічних торгах, проведених Товарною біржею «Профі-Т», брокерською конторою № 3 Товарної біржі «Перша універсальна біржа «Україна», було придбано легковий автомобіль універсал «MITSUBISHI Grandis COMFORT», 2004 року випуску, д/н [NUMBER], що перебував у податковій заставі і знаходився на балансі власника ТОВ «Інфлот Данубіус» та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав ТОВ «Інфлот Данубіус». 13.12.2016 року між ним та Ізмаїльською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління ДФС в Одеській області було укладено договір купівлі-продажу, однак, при реєстрації легкового автомобіля з'ясувалось, що на вищевказаний автомобіль було накладено арешти відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, а також ухвалено постанову про розшук вказаного автомобілю боржника - власника майна - відповідача ТОВ «Інфлот Данубіус». Вважає, що, оскільки він є добросовісним набувачем прав на вказаний автомобіль, а перед проведенням 13.12.2016 р. публічних торгів заборгованість боржника ТОВ «Інфлот Данубіус» була повістю погашена з дозволу постанови Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2015 р., просив позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2017 р. позовну заяву було залишено без руху (а.с.35). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.06.2017 р. провадження по справі було відкрито та призначено справу до слухання (а.с.39). Ухвалою суду від 10.04.2018 р. за заявою представника позивача в якості співвідповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфлот Данубіус» (далі - ТОВ «Інфлот Данубіус») (а.с.126). Представником позивача до суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі та треті особи у судове засідання не з'явились, повідомлялись про дату та час судового засідання належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановами Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області: ВП № 26038080 від 12.05.2011 року, ВП № 32213566 від 17.04.2012 року, ВП № 34383577 від 20.09.2012 року, ВП № 36622953, ВП № 40534688 від 08.11.2013 року, ВП № 42267270 від 14.03.2014 року та Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області: ВП № 31853940 від 18.05.2012 року, ВП № 31854873 від 28.03.2012 року , зокрема, на транспортний засіб - автомобіль «MITSUBISHI Grandis COMFORT», 2004 року випуску, д/н [NUMBER], власником якого був ТОВ «Інфлот Данубіус», накладено арешти. Крім того, постановою Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.05.2015 р. накладено арешт на вказаний транспортний засіб. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2015 року задоволено позов Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеської області та надано дозвіл на погашення усієї суми заборгованості зі сплати податку на доходи найманих працівників в сумі 68 021,29 грн. за рахунок майна платника податків ТОВ «Інфлот-Данубіус», що перебував у податковій заставі (а.с. 11-13). Відповідно до Протоколу № 1 проведення цільового аукціону з продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі і знаходиться на балансі власника ТОВ «ІНФЛОТ ДАНУБІУС» від 13.12.2016 року та Договору купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 13.12.2016 року, [PERSON] придбав легковий автомобіль універсал «MITSUBISHI Grandis COMFORT», 2004 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], об'єм двигуна - 2400 куб.см, повна маса - 2250 кг, колір - сірий (а.с.6-9). Разом з тим, відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинили певні дії або утримуватися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувачу. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Оскільки, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.03.2014 року боржником в установленому законом порядку не оскаржувалась, боржник не був звільнений від сплати виконавчого збору. Отже, оскільки при поверненні виконавчого документу стягувачу на підставі ст. 47 Закону, у державного виконавця були відсутні підстави для скасування арештів, накладених на майно боржника та заборон відчуження, і, оскільки, виконавчий збір погашено не було, підстав для зняття арешту, також не було. За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed