Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У січня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягненення заборгованості за кредитним договором по донарахованих відсотках та пені. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/9408/81/63241, згідно умов якого банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 386 918,00 грн строком до 29.10.2027 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,95 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. 03.06.2009 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду №96-05/13/774, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором строк сплати якої настав. Крім того, згідно умов п.2 цієї Додаткової угоди сторони домовились тимчасово, на період з 03.06.2009 року по 03.06.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту та змінити строк його сплати відповідно до Графіку повернення Кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї Додаткової угоди, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платіжів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту було викладено у новій редакції в Додатках №1 та №2 до цієї Додаткової угоди. Відповідно до умов п.3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п.3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки через касу Кредитора. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до умов п.5.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3. кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 29.10.2027 року (включно) на рахунок, визначений п.4.1 Кредитного договору; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашені кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. Всупереч вимогам п.3.3. п.5.1. Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом у зв`язку з чим утворилась заборгованість і банк змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. 27 травня 2011 року Оболонським районним судом м.Києва ухвалено рішення в цивільній справі № 2-36/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, за кредитним договором №014/9408/81/63241, від 29.10.2007 року, яким позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти у розмірі 399 988, 81 грн До теперішнього часу рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27 травня 2011 року не виконано. Згідно п.3.3 кредитного договору сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по Договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до умов п.10.1 кредитного договору сторони погодили і те, що за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій , передбачених кредитним договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. За період з 15.08.2010 року по 14.05.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 758 734,61 гривень, яка складається із заборгованості за відсотками за період з 15.08.2010 року по 14.05.2018 року у сумі 359 442,89 гривень, та пені за період з 15.12.2017 року по 14.05.2018 року у сумі 399 291,72 гривень. Посилаючись на вищевикладене просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 758 734,61 грн, яка виникла по відсоткам за період, починаючи з 15.08.2010 року по 14.05.2018 року у сумі 359 442, 89 грн., та по пені за період з 15.12.2017 року по 14.05.2018 року у сумі 399 291, 72 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 29.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/9408/81/63241, згідно умов якого банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 386 918,00 грн строком до 29.10.2027 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,95 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. 03.06.2009 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду №96-05/13/774, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором строк сплати якої настав. Крім того, згідно умов п.2 цієї Додаткової угоди сторони домовились тимчасово, на період з 03.06.2009 року по 03.06.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту та змінити строк його сплати відповідно до Графіку повернення Кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї Додаткової угоди, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платіж за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту було викладено у новій редакції в Додатках №1 та №2 до цієї Додаткової угоди. Відповідно до умов п.3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п.3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки через касу Кредитора. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до умов п.5.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3. кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 29.10.2027 року (включно) на рахунок, визначений п.4.1 Кредитного договору; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашені кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. Всупереч вимогам п.3.3. п.5.1. Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом у зв`язку з чим утворилась заборгованість і банк змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. 27 травня 2011 року Оболонським районним судом м.Києва ухвалено рішення в цивільній справі № 2-36/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, за кредитним договором №014/9408/81/63241, від 29.10.2007 року, яким позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти у розмірі 399 988, 81 грн Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. До теперішнього часу рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27 травня 2011 року не виконано. Згідно п.3.3 кредитного договору сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по Договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до умов п.10.1 кредитного договору сторони погодили і те, що за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом заборгованість за кредитним договором у [PERSON] становить у розмірі 758 734,61 грн., яка виникла по відсоткам за період, починаючи з 15.08.2010 року по 14.05.2018 року у сумі 359 442,89 грн., та по пені за період починаючи з 15.12.2017 року по 14.05.2018 року у сумі 399 291, 72 грн. Згідно постанови Верховного суду України від 25.05.2016 року у справі №6-157цс16, зазначена наступна позиція. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599,611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З вищенаведеного правового висновку Верховного суду вбачається правомірним стягнення з боржника та поручителя відсотків, пені за період після набрання законної сили рішення суду про стягнення заборгованості за договором. Аналогічний правовий висновок зроблений у Постанові Апеляційного суду м.Києва від 07.02.2018 року (апеляційне провадження №22-ц/796/554/2018, унікальний №758/583/15-ц) «виходячи із системного аналізу статтей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору». З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 11381,02 гривень На підставі викладеного,

Outcome: approved