Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

у травні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 7746 грн 97 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг на підставі чого підписала заяву №б/н від 22.08.2011 згідно якої отримала кредит у розмірі 8500 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.08.2016, серії [NUMBER], у зв'язку з цим відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК позивач звернувся з вимогою про стягнення боргу зі спадкоємців. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 71). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] подала 22.08.2011 анкету-заяву оформлення кредиту та одночасно ознайомилася із правилами доданими до банківських послуг та тарифами (а.с. 12). 22.08.2011 між сторонами укладено договір б/н згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8500 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 13-46). [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.08.2016, серії [NUMBER] (а.с. 49). Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить: 7746 грн 97 коп. яка складається із наступного: 2396 грн 37 коп. тіло кредиту; 5200 грн 60 коп. нараховано процентів за користування кредитом; 150 грн 00 коп. - нараховано пені (а.с. 5-11). Згідно відповідді Дев'ятої КДНК від 20.06.2017 №3173/01-16 свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO] року не видавались (а.с. 53). Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч.1, ч. 2 ст. 1281 ЦК України). Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч. 1 ст. 1282 ЦК України). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, в силу вимог ст.ст. 12, 77, 78, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи пояснення та надані у справі докази, суд вважає, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, на час розгляду справи не встановлено коло спадкоємців, що прийняли спадщину, а тому позовні вимоги є передчасними, а отже задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного

Outcome: dismissed