Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У травні 2018 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі Товариство) звернулося до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що Товариство у відповідності до ЗУ «Про ринок електричної енергії», ЗУ «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 р. здійснює діяльність з постачання електричної енергії, а відповідач є споживачем електричної енергії, за адресою: [ADDRESS] та на неї відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 09.12.2015р. за вищевказаною адресою представниками енергопостачальника майстром ГТА [PERSON], електромонтерами ГТА [PERSON], [PERSON] у відповідності із п.37 ПКЕЕН було проведено перевірку дотримання ПКЕЕН, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення після відключення електроенергії через прилад обліку, без дозволу електропередавальної організації. Факт порушення ПКЕЕН зафіксований актом Н № 116875 від 09.12.2015 року, який підписаний трьома представниками енергопостачальника та уповноваженою особою споживача. Згідно п.53 Правил, п.п. 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією - відповідачу проведено розрахунок розміру збитків за період з 15.07.2013 р. (дата відключення споживача) п.3.3 в) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв'язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки) по момент виявлення порушення ПКЕЕН 09.12.2015 р. на суму 2 423,19 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судові засідання на 19.07.2018 р. та 06.09.2018 р. відповідач не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, однак конверти повернувся до суду у зв'язку зі спливом терміну зберігання Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (далі - ПКЕЕН), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року (далі - Методика). Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання матеріальної шкоди; інші юридичні акти. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем електроенергії через приєднану електромережу, постачання якої до квартири [ADDRESS], здійснює АТ «ДТЕК Дніпрообленерго», та на неї відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 19.04.2018 р. публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» змінило назву на акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», що підтверджується копією статуту (нова редакція) АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (а.с. 27-28). Згідно з Актом Н № 116875 про порушення ПКЕЕН від 09.12.2015 року за адресою: [ADDRESS] зафіксовано порушення п. 48 Правил, а саме: самовільне підключення після відключення електроенергії через прилад обліку, без дозволу електропередавальної організації (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на зміст заявлених вимог, предметом доказування у даній справі є обставини, пов'язані із дотриманням споживачем ПКЕЕН. Нормою ч.4 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками; припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року. Цивільні права, згідно ст. 13 ЦК України, здійснюються особою у межах, наданих їй договором, або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно із п.10 ПККЕЕН прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. У разі встановлення приладу обліку в квартирі (будинку) або іншому об'єкті споживача енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. В п. 11 ПКЕЕН зазначається, що відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Пунктом 53 ПКЕЕН передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Як вбачається з матеріалів справи акт Н № 116875 про порушення ПКЕЕН від 09.12.2015р. (а.с. 4) підписаний трьома представниками енергопостачальника та уповноваженою особою споживача - [PERSON], тобто він є дійсним. Отже, саме вказаний акт є не тільки фіксацією встановленого при перевірці, проведеної енергопостачальником, порушення ПКЕЕН споживачем [PERSON], а й засобом доказування по справі. Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем було надано розрахунок недорахованої електроенергії, який виконано згідно акта про порушення від 09.12.2015 р., Н № 116875, що за період з 15.07.2013 по 09.12.2015 визначена сума 2 423,19 грн. (а.с. 6). З даним розрахунком суд погоджується, оскільки він був зроблений згідно методики визначеної Законом. Також факт наявності заборгованості та її розмір у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1 762 гривні з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved