overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У судовому засіданні розглянуто заяви представника [PERSON] та представника [PERSON] про витребування доказів, а саме у зв'язку з тим, що у сторін є складнощі в отримані певних доказів, які мають істотне значення для подальшого розгляду вищезазначеної справи. Представник позивача у судовому засіданні просила зобов'язати відповідача [PERSON] надати суду документи зі зразками почерку та підпису [PERSON], що знаходяться за сотаннім місцем її проживання ([ADDRESS])/ Представник відповідача у судовому засіданні просив витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Купреєвої С.П. оригінал заповіту [PERSON] посвідчений 09.07.2013 року та інши документи, що містять підпис [PERSON]. Окрім цього, у судовому засіданні оголошено судом клопотання експерта від 02.03.2016 року за №36, в якому для проведення судової почеркознавчої експертизи по справі, експерт просить надати оригінали досліджуваного документу, вільні зразки підпису та почерку [PERSON] У зв'язку з тим, що у сторін є складнощі в отримані певних доказів, які мають істотне значення для подальшого розгляду вищезазначеної справи, та для виряшення судової почеркознавчої експертизи та згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Суд, дослідивши матеріали, додані до заяви, враховуючи зміст та обсяг позовних вимог, вважає обгрунтованими вимоги щодо витребування доказів та правильним вжити заходи щодо витребування доказів шляхом винесення ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

у судовому засідання представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачка [PERSON] з 10 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Матеріальне становище позивачки є незадовільним, вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, а тому просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в користь позивачки на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що на даний час ніде не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки у визначеному нею розмірі. Вислухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про шлюб (а.с.3) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.5) встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Копією акту обстеження матеріально побутових умов від 12 серпня 2014 року (а.с. 6) підтверджено, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, матеріально-побутові умови задовільні. Копією довідки № 292 від 02 вересня 2014 року, виданої Вільхівською сільською радою (а.с.10) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача від 02 вересня 2014 (а.с. 11) підтверджено, що останній на даний час ніде не працює, проживає разом з батьками, матеріально-побутові умови проживання задовільні. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони мають дитину, якій не виповнилося трьох років, дитина проживає разом з позивачкою, відповідач на даний час ніде не працює, тому стягнення з нього аліментів у розмірі 800 грн. на місяць може покласти його у скрутне матеріальне становище. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки у меншому розмірі. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 75, 80, 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У сучні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, вказуючи на те, що з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що проживають сторони окремо, вважає, що доньці буде набагато краще проживати разом з ним, оскільки зможе подбати про моральний, духовний та фізичний розвиток дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала наданий висновок Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 07.04.15 року №102/03/29-3064 щодо визначення місця проживання дитини. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 07.04.15 року №102/03/29-3064, враховуючи інтереси дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON]. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Сама по собі зміна місця проживання дитини, її оточення можуть серйозно вплинути на психіку дитини. Щоб цього не сталося, потрібен певний період адаптації, дитина має готуватися до плавного переходу від одних умов життя до інших. І тому, оцінюючи у сукупності письмові докази, суд приходить до висновку, що можливо визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

У Тальнівський районний суд надійшла заява представника позивача адвоката Ткаченка М.О. про ухвалення додаткового рішення по справі № 704/218/19-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій заявник просить прийняти додаткове рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат по справі. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд вважає розгляд справи проводити у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку ухвалити додаткове рішення. За заявою представника позивача судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 768 грн. 40 коп, які документально підтверджені. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до платіжного доручення №Р24А567132571А94299 від 26.02.2019 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 771,40 грн. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.2\~ст.270 ЦПК України\~заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.3\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Оскільки у вказаному судовому рішення не вирішеного питання про стягнення судового збору, слід ухвалити додаткове рішення. На виконання вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Уточнивши первинні позовні вимоги /а.с. 13/, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 23.04.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що з уточненими позовними вимогами згоден в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутністю. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 23.04.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб /а.с. 2/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого вони записані батьками /а.с. 3/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що [PERSON], [INFO], мешкає з позивачем /а.с. 4/, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, що він підтвердив, визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Уточнивши первинні позовні вимоги /а.с. 19/, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 14.04.1998 року по 08.06.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду письмову заяву, у якій підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що з уточненими позовними вимогами згоден в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що сторони з 14.04.1998 року по 08.06.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с. 16/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого вони записані батьками /а.с. 2/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що дитина мешкає з позивачем /а.с. 5/, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, що він підтвердив, визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Уточнивши позов [PERSON] просить в порядку спадкування за законом визнати за нею право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,56 в умовних кадастрових гектарах на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області, з них 4,40 в умовних кадастрових гектарах ріллі за рахунок земель державного резервного фонду. В порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України Чепільська сільська рада і Балаклійська РДА просили розглянути справу за їхньої відсутності, вказали про визнання позову. Позивач також просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 59, 60, 61). Відділ Держгеокадастру про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак його представник без поважних причин не з'явився в судове засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності або письмових пояснень чи заперечень не надійшло (а.с. 58). Тому в порядку п. 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.03.2014р., яке набрало законної сили, за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право на земельну частку (пай) площею 6,56га за рахунок земель запасу, яка розташована за межами населеного пункту на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області після смерті батька [PERSON] (а.с. 19-20). За ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24.12.2014р., яка набрала законної сили, вказане судове рішення від 26.03.2014р. було роз'яснено. Вказано, що до складу земельної частки (паю) право на яку визнано за позивачем [PERSON] входить: 4,40 кад. га ріллі, 1,00га сіножатей, 0,96га пасовищ (а.с. 21). Як вказує позивач та листами від 05 і 08.12.2014р. підтверджував відділ Держземагенства України у Балаклійському районі Харківської області, внаслідок передачі із розпайованих земель частини сільськогосподарських угідь в землі загального користування середня площа частки (паю) зменшилась до 4,40 кадастрових га (ріллі) (а.с.26-28). Це ж убачається і з землевпорядної документації, виготовленої ПП «Землевпорядник» 07.08.2015р. і погодженої начальником відділу Держземагенства України у Балаклійському районі Харківської області (а.с. 22). Листом від 02.10.2015р. Чепільська сільська рада Балаклійського району Харківської області погоджує виділення позивачу земельної частки (паю) за рахунок земель державного резервного фонду, за межами населеного пункту (а.с. 5). Тому неможливо виконати судове рішення від 26.03.2014р. внаслідок прямого зазначення у ньому про виділення земельної частки (паю) за рахунок відсутніх земель запасу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги позивач зазначила, що 12 березня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Від першого шлюбу позивач також має сина - [PERSON] 1991 року народження. Діти мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. З кінця липня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює та має стабільний дохід, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини заробітку. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Від першого шлюбу позивач також має сина - [PERSON] 1991 року народження. Діти мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. З кінця липня 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює та має стабільний дохід. Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1); мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу утримувати дитину, а тому вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Уточнивши позовну заяву позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем з 12.01.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають троє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через непорозуміння та різні погляди на життя. Суперечок щодо майна немає. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, заперечував проти надання строку для примирення, просив розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами дійсно 12.01.2002 року було укладено шлюб, який було зареєстровано Виконкомом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, за актовим записом № 2 (а.с. 6). Від спільного проживання сторони мають троє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Під час розгляду справи зясувалося, що сторони однією родиною не проживають, миритися наміру не мають. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], розірвати шлюб між сторонами, який зареєстровано Виконкомом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, за актовим записом № 2.

Outcome: approved