Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 21.07.2014 року у м. Києві на вул. Боженка-Тельмана, автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] було здійснено дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої застрахований його компанією автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідок ОДАІ та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року дорожньо-транспортна пригода мала місце з вини водія [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт № 18/07/14 від 29.07.2014 року, відповідно до якого матеріальний збиток, який заподіяний власнику автомобіля «Ленд Ровер» складає 57383.40 грн. На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у звязку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку фактури від 23.07.2014 року ТОВ « Автолайф центр» у розмірі 57644.02 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була страхована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в страховій компанії « Княжа» відповідно до полісу № АС/8485414, страхова компанія виплатила страхове відшкодування в порядку регресу відповідно до ліміту встановленого полісом. Отже різниця між фактичним розміром шкоди і виплатою страхової компанії складає (57644.02 грн. 49500 грн.) = 8144.02 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» шкоду у розмірі 8144.02 грн., та витрати по оплаті судового збору в розмірі 243.60 грн. Позивач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 993 ЦК України, яка кореспондується із положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Судом установлено, що 21.07.2014 року у м. Києві на вул. Боженка-Тельмана, автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] було здійснено дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідок ОДАІ та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року дорожньо-транспортна пригода мала місце з вини водія [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт № 18/07/14 від 29.07.2014 року, відповідно до якого матеріальний збиток, який заподіяний власнику автомобіля «Ленд Ровер» складає 57383.40 грн. На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у звязку з чим позивачем було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку фактури від 23.07.2014 року ТОВ « Автолайф центр» у розмірі 57644.02 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була страхована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в страховій компанії « Княжа» відповідно до полісу № АС/8485414, страхова компанія виплатила страхове відшкодування в порядку регресу відповідно до ліміту встановленого полісом. Отже різниця між фактичним розміром шкоди і виплатою страхової компанії складає (57644.02 грн. 49500 грн.) = 8144.02 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved