overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений 20 серпня 2014 року шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 82, посилаючись на те, що від спільного проживання у шлюбі у них 05 квітня 2015 року народився син [PERSON], а сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, у звязку з чим вони з грудня 2017 року припинили шлюбні відносини, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявилася, але письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2014 року (а.с. 6). Від спільного проживання в шлюбі у них 05 квітня 2015 року народився син [PERSON] (а.с.7). Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через несумісність характерів та різних поглядів на життя, у звязку з чим вони з грудня 2017 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирятися не бажають суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 704,80 грн (а.с. 1). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що 11 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 11.09.2010 року, серія [NUMBER], актовий запис № 993, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 19.09.2014 року, серія [NUMBER] актовий запис № 1890, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через протилежні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з вересня 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб. До початку судового засідання, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та проти примирення заперечує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує, та наполягає на розірванні шлюбу та проти примирення заперечує. Спору про поділ майна та визначення проживання дитини не має. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що 11 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про одруження від 11.08.2008 року, [NUMBER], актовий запис № 898, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 12.06.2009 року, [NUMBER], актовий запис № 1760, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 27.08.2015 року, [NUMBER], актовий запис № 3172, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через нерозуміння один одного, протилежність поглядів на життя, ведення різних бюджетів. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з травня 2018 року, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб. До початку судового засідання, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та проти примирення заперечує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує, та наполягає на розірванні шлюбу та проти примирення заперечує. Спору про поділ майна та визначення проживання дитини не має. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Зазначив, що 05.12.2012 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 166, видане 05.07.2016 р. Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, повторно. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, які на день подачі позову є повнолітніми та проживають окремо, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін не має. Посилаючись на те, що сімейні стосунки між сторонами не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, виникли розбіжності в життєвих інтересах та відмінності в характерах, з'ясування відносин та суперечки призвели до втрати взаємної довіри та любові. З 2013 р. позивач мешкає окремо від дружини, а відтак, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2013 р. Відповідач постійно уникає зустрічей для самостійного та добровільного припинення шлюбу з позивачем. Подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб. Спору про поділ майна не має. До початку судового засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач на призначені судові засідання 28.09.2018 р. та 29.11.2018 р. не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористалася, за таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Позивач в своїй позовній заяві зазначила, що 17.04.1999 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 17.04.1999 року, [NUMBER], актовий запис № 230, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 07.07.2005 року, [NUMBER], актовий запис № 1013, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з травня 2018 року, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просила розірвати шлюб. До початку судового засідання, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та проти примирення заперечує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує. Спору про поділ майна та визначення проживання дитини не має. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач). На обґрунтування позову було зазначено, що 01 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві укладено шлюб, про що зроблено запис №32, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Позивач посилається на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просила розірвати шлюб. До початку судового розгляду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та ухвалення рішення не заперечує. Спору про поділ майна та визначення проживання дитини не має. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Зазначила, що 22.04.2016 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 489, видане 02.05.2018 р. Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні стосунки між сторонами не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та різних життєвих прагнень, з'ясування відносин та суперечки призвели до втрати взаємної довіри та любові. У вересні 2016 р. відповідач без пояснення будь-яких причин, пішов з сім'ї, після чого позивач повернулася проживати до своїх батьків у [ADDRESS]. Подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просила розірвати шлюб. Спору про поділ майна не має. До початку судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач на призначені судові засідання 26.09.2018 р. та 11.12.2018 р. не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] пред'явила у суді зазначений позов. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 09 серпня 2011 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося. У відносинах немає проявів почуття любові, поваги. Спілкування носить негативних характер. Проживають окремо, шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайоннго управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 270 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище не змінювала) [PERSON], [INFO](а.с. 13). Сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю. (а.с.15, 16, 17) Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, маючи таку можливість, з огляду на причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягнунню судові витрати, а саме судовий збів в сумі 768,40 грн., від яких позивачку звільнено ухвалою суду від 08..11.2018.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

у травні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось. Зазначають, що проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважають неможливим. У судове засідання заявники не з'явились, подали через канцелярію суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, вимоги спільної заяви підтримують. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 грудня 2007 року (а.с. 13). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 11). 02 лютого 2018 року сторони уклали договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрваний в реєстрі за № 451, про визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав та утримання дитини. (а.с. 15) У зазначеному договорі сторони визначили, що син після розірвання шлюбу буде постійно проживати з матір'ю, а також визначили графік зустрічей дитини з батьком. Зі спільної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища заявника на дошлюбне не вбачається за необхідне. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved