Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У травні 2021 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про розірвання інвестиційних договорів та стягнення заборгованості за інвестиційним договором, в обґрунтування вимог якого зазначив наступне Між [PERSON] та ТОВ «Електро Лізинг» протягом 2018-2019 року було укладено три інвестиційні договори, кожен з яких з аналогічними один до одного умовами, а саме: Інвестиційний договір №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року на загальну вартість, у сумі - 255 600,00 грн. на дату оплати відповідно до курсу ПАТ «ПриватБанк», що еквівалентно 9 000 доларів США, який був первинно чисто формально укладений на сина [PERSON] та 01 вересня 2019 року відповідною додатковою угодою до даного договору переукладено на тих же умовах на ім`я позивача; Інвестиційний договір №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року на загальну вартість, у сумі - 75 128,00 грн. на дату оплати відповідно до курсу НБУ, що еквівалентно 3 000 доларів США; Інвестиційний договір №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року на загальну вартість, у сумі - 124 156,00 грн. на дату оплати відповідно до курсу НБУ, що еквівалентно 5 000 доларів США. Відповідно до п.1.1. умов вище вказаних інвестиційних договорів, [PERSON] як Інвестор, здійснив вклад коштів в господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг». Із своєї сторони, [PERSON] як Інвестор, повністю виконав взяті на себе зобов`язання передбачені пунктами 1.2., 2.1., 4.1., 5.2.2. вище вказаних інвестиційних договорів у повному обсязі, тобто, передав ТОВ «Електро Лізинг», грошові кошти у повному розмірі, а відповідач прийняв їх, що підтверджується підписаними відповідними Актами, а саме: розпискою про отримання коштів відповідно до інвестиційного Договору №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року у розмірі - 9 000 доларів США; актом приймання-передачі до Договору інвестиції №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року у розмірі - 3 000 доларів США; актом приймання-передачі до Договору інвестиції №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року у розмірі - 5 000 доларів США. Згідно пункту 4.2. інвестиційних договорів, відповідач ТОВ «Електро Лізинг», як Виконавець, зобов`язувався кожного місяця, протягом строку користування Інвестиційними коштами, виплачувати позивачу Інвестору проценти від загальної суми інвестиційних коштів, у розмірі передбаченому відповідним інвестиційним договором а саме: Згідно Інвестиційного договору №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року до 01.09.2019 року виплачує 3% в місяць від загальної суми інвестиційних коштів та після переоформлення на ім`я позивача даного договору із 01.09.2019 року виплачує 2,33 % в місяць від загальної суми інвестиційних коштів; Згідно Інвестиційного договору №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року виплачує 2,33 % в місяць від загальної суми інвестиційних коштів; Згідно Інвестиційного договору №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року виплачує 2,33 % в місяць від загальної суми інвестиційних коштів. Виплата процентів, згідно пункту 4.2. інвестиційних договорів, повинна була здійснюватися щомісячно шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок Інвестора - позивача з 15 по 30 число кожного місяця наступного за звітним. Протягом дії інвестиційних договорів, відповідач із своєї сторони систематично порушував взяті на себе грошові зобов`язання, щодо виплати процентів, передбачених п. 4.2., 4.3. умов вище вказаних договорів. Неодноразово звертаючись у усній формі до відповідача, щодо невиконання з його сторони умов договору, останній постійно обіцяв, що найближчим часом все буде виконано. Проте, зважаючи на те, що з 31 липня 2020 року по 20 березня 2021 року відповідач повністю припинив будь-які виплати, для захисту своїх прав та інтересів, звернувся до відповідача із офіційним листом до ТОВ «Електро Лізинг» із вимогою, згідно п. 8.3. достроково розірвати вище вказані інвестиційні договори та виконати у повному обсязі грошові зобов`язання передбачені умовами даних договорів. Даний лист був направлений 20 березня 2021 року засобом поштового зв`язку на адресу місця реєстрації відповідача. Подана позивачем повідомлення вимога залишена без відповіді. Оскільки відповідачем не виконані умови договорів, позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати укладені між нимта ТОВ «Електро Лізинг» інвестиційний договір №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року, інвестиційний договір №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року, інвестиційний договір №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року. Стягнути з ТОВ «Електро Лізинг» на користь [PERSON] заборгованість за інвестиційними договорами №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року, №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року, №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року, яка станом на 05 травня 2021 року становить у розмірі - 507 471,00 грн., яка включає в себе: - 477 464,00 грн. - основний борг (Iнвестиційні кошти), що еквівалентно - 17 000 доларам США та 30 007,00 грн., що є еквівалентно - 1082 доларам США - сума процентів за користування інвестиційними коштами. Стягнути з ТОВ «Електро Лізинг» на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов`язання, згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, суму інфляційних витрат у розмірі - 405,00 грн. та - 688,00 грн., суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та понесені судові витрати, у розмірі - 5 085,64 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2021 року позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про розірвання інвестиційних договорів та стягнення грошових коштів (заборгованості) за інвестиційними договорами залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 31.05.2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 04.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання на 18.08.2021 року. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся судом про дату, час і місце судового розгляду справи в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток на юридичну адресу відповідача, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» протягом 2018-2019 року було укладено три інвестиційні договори, кожен з яких з аналогічними один до одного умовами, а саме: Інвестиційний договір №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року на загальну вартість, у сумі - 255 600,00 грн. на дату оплати відповідно до курсу ПАТ «ПриватБанк», що еквівалентно 9 000 доларів США, який був первинно чисто формально укладений на сина [PERSON] та 01 вересня 2019 року відповідною додатковою угодою до даного договору переукладено на тих же умовах на ім`я позивача; Інвестиційний договір №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року на загальну вартість, у сумі - 75 128,00 грн. на дату оплати відповідно до курсу НБУ, що еквівалентно 3 000 доларів США; Інвестиційний договір №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року на загальну вартість, у сумі - 124 156,00 грн. на дату оплати відповідно до курсу НБУ, що еквівалентно 5 000 доларів США. Відповідно до п.1.1. умов вище вказаних інвестиційних договорів, [PERSON] як Інвестор, здійснив вклад коштів в господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг». Виконавця з метою активізації та збільшення обсягу продажу, установки, обслуговування і функціонування станцій зарядки для електромобілів, отримання фактичних результатів та прибутків, та відповідно до п.1.2. даних інвестиційних договорів, виконавець прийняв у власність від мене, як інвестора грошові кошти (у вартості вищевказаних інвестиційних договорів) для придбання, встановлення, підключення, налагодження функціонування і обслуговування станції зарядки для електромобілів (Об`єкт інвестування). Згідно пунктів 1.2.1., 1.2.2., інвестиційних договорів вказано технічні характеристики Об`єкта інвестування, адреса встановлення Об`єктів. Із своєї сторони, [PERSON] як Інвестор, повністю виконав взяті на себе зобов`язання передбачені пунктами 1.2., 2.1., 4.1., 5.2.2. вище вказаних інвестиційних договорів у повному обсязі, тобто, передав ТОВ «Електро Лізинг», грошові кошти у повному розмірі, а відповідач прийняв їх, що підтверджується підписаними відповідними Актами, а саме: розпискою про отримання коштів відповідно до інвестиційного Договору №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року у розмірі - 9 000 доларів США; актом приймання-передачі до Договору інвестиції №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року у розмірі - 3 000 доларів США; актом приймання-передачі до Договору інвестиції №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року у розмірі - 5 000 доларів США. Порядком здійснення інвестиційної діяльності, передбаченим Розділом 4 особливо пунктами 4.1., 4.1., 4.4., 4.5 інвестиційних договорів, ТОВ «Електро Лізин» (відповідач), як Виконавець, зобов`язувався в кінці дії договорів, повернути Інвестору (позивачу) суму грошових коштів в національній валюті України - гривні, у розмірі, що передбачено відповідним інвестиційним договором в національній валюті України - гривні, що буде еквівалентом відповідної суми доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів згідно цих договорів, але в будь якому разі не менше суми в гривнях, що була надана інвестором. Відповідно пункту 3 інвестиційних договорів, термін їх дії припадає з дня підписання Сторонами та діє відповідно один рік, а щодо фінансових зобов`язань Сторін - до повного їх виконання. Розділом 8 даних інвестиційних договорів передбачені умови припинення дії, розірвання і пролонгації договору. Згідно пункту 8.5., вищі вказані інвестиційні договори бали пролонговані на той самий термін і на тих самих умовах, тобто, ще на один рік. Згідно пункту 4.2. інвестиційних договорів, відповідач ТОВ «Електро Лізинг», як Виконавець, зобов`язувався кожного місяця, протягом строку користування Інвестиційними коштами, виплачувати позивачу Інвестору проценти від загальної суми інвестиційних коштів, у розмірі передбаченому відповідним інвестиційним договором а саме: Згідно Інвестиційного договору №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року до 01.09.2019 року виплачує 3% в місяць від загальної суми інвестиційних коштів та після переоформлення на ім`я позивача даного договору із 01.09.2019 року виплачує 2,33 % в місяць від загальної суми інвестиційних коштів; Згідно Інвестиційного договору №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року виплачує 2,33 % в місяць від загальної суми інвестиційних коштів; Згідно Інвестиційного договору №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року виплачує 2,33 % в місяць від загальної суми інвестиційних коштів. Виплата процентів, згідно пункту 4.2. інвестиційних договорів, повинна була здійснюватися відповідачем щомісячно шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок Інвестора - з 15 по 30 число кожного місяця наступного за звітним. 31 липня 2020 року по 20 березня 2021 року відповідач повністю припинив будь-які виплати, позивач звернувся до відповідача з вимогою згідно п. 8.3. достроково розірвати вище вказані інвестиційні договори та виконати у повному обсязі грошові зобов`язання передбачені умовами даних договорів. Даний лист був направлений 20 березня 2021 року засобом поштового зв`язку на адресу місця реєстрації відповідача, проте 12 квітня 2021 року, даний лист повернуся, у зв`язку із відмовою із сторони відповідача отримати його та із закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні, за адресою місця обслуговування відповідача. Тобто, за період дії інвестиційних договорів відповідач відповідно до умов п. 4.2. зобов`язаний був виконати грошові зобов`язання у наступних розмірах, а саме: Згідно Інвестиційного договору №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року зобов`язаний був виплачувати 3% в місяць від суми - 9 000 доларів США за період з 31.08.20108 по 01.09.2019 року та з 01.09.2019 по 31.03.2021 року (день звернення до відповідача із вимогою про розірвання договору) зобов`язаний був виплачувати 2.33% в місяць від суми - 9 000 доларів США, що становить загальну суму - 7 224,30 доларів США. Згідно Інвестиційного договору №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року зобов`язаний був виплачувати 2.33% в місяць від суми - 3 000 доларів США, що становить загальну суму - 1 328,10 доларів США за період з 23 серпня 2019 року по 31 березня 2021 року (день звернення до відповідача із вимогою про розірвання договору). Згідно Інвестиційного договору №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року зобов`язаний був виплачувати 2.33% в місяць від суми - 5 000 доларів США, що становить загальну суму - 2 163 доларів США за період з 13 вересня 2019 року по 31 березня 2021 року (день звернення до відповідача із вимогою про розірвання договору). Тобто, загальна сума процентів, які повинні були бути виплачені відповідачем у строки та у розмірі передбачених умовами вище вказаних інвестиційних договорів за №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року, №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року та №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року) станом на 31 березня 2021 року, становить загальну суму - 10 715,00 доларів США. Протягом періоду дії вище вказаних інвестиційних договорів, з моменту підписання першого договору, а саме, з 31 серпня 2018 року по 31 липня 2020 року, відповідачем на рахунок позивача, згідно із банківських виписок, було перераховано кошти на загальну суму - 247 257,00 грн., що підтверджено копією банківської виписки. Відповідно до ст. 526, ч.1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого. грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). У відповідності до пунктів 4.1., 4.2., 4.3. Договору передбачено, що сума грошових зобов`язань виплачується у гривні, еквівалентної до долара США, за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного Банку України на момент повернення коштів. Тому, для застосування статті 625 Цивільного кодексу України, всі розрахунки повинні проводитись відповідно до національної валюти у гривні. Офіційний курс долара США, встановлений Національним Банком України (https://bank.gov.ua) на дату звернення до суду, станом на 05 травня 2021 року, становить - 27,733 гривень за 1 долар США. Відповідно до п. 4.2. загальна сума за 1 місяць відповідно до інвестиційних договорів №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року, №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року та №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року) станом на 31 березня 2021 року розраховується наступним чином, а саме, шляхом додавання суми процентів передбачених за 1 місяць, які підлягають виплаті за кожним договором та становить: Згідно інвестиційного договору №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року підлягає виплаті за 1 місяць - 209,70 доларів США, за інвестиційним договором, №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року підлягає виплаті за 1 місяць - 69,90 доларів США та за інвестиційним договором, № 13-09-2019-5 від 14.09.2019 року підлягає виплаті за 1 місяць - 116,50 доларів США. 209,70 + 69,90 + 116,50 = 396,10 доларів США відповідно до офіційного курсу Національного банку України на день звернення в суд становить - 10 985,00 грн. кількість місяців за які не була здійсненна оплата. Загальна сума боргу відповідача перед позивачем, станом на день звернення до суду, у розмірі процентів користування інвестиційними коштами за трьома вище вказаними договорами, які підлягають сплаті становить - 1 082 доларів США, відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить - 30 007,00 грн. Отже, за прострочення виплати грошових зобов`язань із сторони Відповідача передбачених умовами відповідних інвестиційних договорів, у Позивача виникає право на стягнення із Відповідача, штрафу передбаченого статтею 625 Цивільного кодексу України та пені відповідно до п. 7.2. Договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожен день прострочення. У свою чергу, індекс інфляції, відповідно до даних Державної служби статистики, складав: у січні 2021 року - 101,30 %, у лютому 2021 року - 101,00 %, у березні 2020 року - 101,70 %. Таким чином, обчислено розмір заборгованості станом на «05» травня 2021 року, що підлягає стягненню з відповідача у зв`язку з невиконанням взятих на себе грошових зобов`язання за інвестиційними Договорами по оплаті процентів за користування інвестиційними коштами, на загальну суму - 31 100,00 грн. яка включає в себе: 30 007,00 грн., що є еквівалентно 1 082 доларів США - сума процентів за користування інвестиційними коштами; 405,00 грн. інфляційні витрати; 688,00 грн. - сума пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно, до п. 4.1., 4.4., 4.5., 8.1., 8.З., 8.4. умов інвестиційних договорів, інвестор - відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти в кінці дії договору (Інвестиційні кошти) у розмірі передбаченому п.1.2.2., 4.1. інвестиційних договорів. Кошти повертаються у в національній валюті України - гривні, що буде еквівалентом доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів згідно умов договору, але, в будь-якому разі, не менше суми в гривнях, що була надана позивачем (Інвестором). Оскільки, офіційний курс долара США, встановлений Національним Банком України (https://bank.gov.ua) на дату звернення до суду, станом на 005 травня 2021 року, становить - 27,73 гривень за 1 долар США, тому, сума яка повинна бути стягнута із відповідача, грошові кошти (Інвестиційних коштів) у розмірі: 1.За інвестиційним договором №31/08/2018-11 від 31.08.2018 року на загальну вартість, у сумі - 249 597,00 грн. на дату звернення до суду відповідно до курсу НБУ, проте згідно договору, якщо сума на день стягнення коштів, згідно курсу НБУ менша від суми, яка становила на день укладення договору, то відповідно для стягнення підлягає сума, яка була встановлена на день укладення договору, та становить - 255,600,00 грн., що еквівалентно 9 000 доларів США; 2.За інвестиційним договором №23-08-2019-6 від 23.08.2019 року на загальну вартість, у сумі - 83 199,00 грн. на дату звернення до суду відповідно до курсу НБУ, що еквівалентно 3 000 (дев`яти тисячам) доларів США; 3.За інвестиційним договором №13-09-2019-5 від 14.09.2019 року на загальну вартість, у сумі - 138 665,00 грн. на дату звернення до суду відповідно до курсу НБУ, що еквівалентно 5 000 доларів США. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на те, що відповідачем істотно порушені умови вищезазначених договорів, вимога позивача про розірвання договорів є обґрунтованою. У відповідності зі ст. ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини суду не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для задоволення позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 5 085,64 грн.

Outcome: approved