Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 16.11.2007 вона з відповідачем уклала шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , 2008 р.н. Проте, сімейне життя з відповідачем не склалося і вони втратили почуття кохання один одного. З вересня 2016 року вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. Основною причиною розпаду сім`ї є взаємна втрата почуття кохання та поваги один до одного, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння по важливим для сім`ї питання. Примирення між нею та відповідачем не можливе, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому, шлюб просила розірвати. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.06.2019 та 10.06.2019 визначено Дарницький районний суд для забезпечення розгляду справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибула, проте направила до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не надходили. Суд розглянув справу за відсутності сторін. З урахуванням положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеної в заяві, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі, про що складено актовий запис № 947 (а. с. 4). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство, як зазначила позивач, з вересня 2016 року. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що сторони не підтримують подружні стосунки, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved