Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У січні 2021 року позивач Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 18.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір про встановлення кредитного ліміту № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 100 000, 00 грн. зі сплатою процентів на прострочену заборгованість у розмірі 56 % річних, на строкову заборгованість у розмірі 48% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем станом на 08.12.2020 року становить 133 269, 82 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 86 798, 04 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 3 932, 88 грн., заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 13 162, 71 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 29 376, 19 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 133 269, 82 грн. та судовий збір. Крім того, 20.12.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22035000254022, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти на споживі потреби у розмірі 268 000, 00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем станом на 08.12.2020 року становить 308 755, 76 грн., яка складається із заборгованості по залишку строкового кредиту в розмірі 219 270, 27 грн., заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 34 499, 59 грн., заборгованості за процентами у розмірі 45, 82 грн., заборгованості з комісії 54 940, 00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 308 755, 76 грн. та судовий збір. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року позовна заява АТ «Банк Кредит Дніпро» була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, просив слухати справу без виклику сторін та у відсутність представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При чому ухвалення заочного рішення можливе при розгляді справи як в порядку загального позовного провадження, так і спрощеного провадження. З огляду на те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не з`явився в судове засідання без поважних причин (без повідомлення причин неявки), а також враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. В силу положень ст. ст. 3, 4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Судом встановлено, що 18.04.2018 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», найменування якого в подальшому було змінено на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір про встановлення кредитного ліміту № [NUMBER] , відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 100 000, 00 грн. зі сплатою процентів на прострочену заборгованість у розмірі 56 % річних, на строкову заборгованість у розмірі 48% річних, зі строком кредитування 12 місяців. Згідно п. 2.3. вказаного договору, заборгованість погашається Клієнтом шляхом зарахування обов`язкового платежу на Рахунок, визначений в п. 1.1. цього Договору, з 01 до 05 числа місяця (далі - Платіжний період), що йде через один місяць після місяця в якому був використаний кредит. Отже, між сторонами був укладений кредитний договір, який передбачає надання позичальнику коштів у вигляді кредитного ліміту зі строком кредитування 12 місяців з моменту підписання договору, а відповідач у свою чергу взяв на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та відсотки за користування кредитними коштами (у разі виходу з пільгового періоду). Судом також встановлено, що відповідач належним чином не виконав умови укладеного кредитного договору, не вносив обов`язкові платежі протягом платіжного періоду, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 08.12.2020 року у розмірі 133 269, 82 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 86 798, 04 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 3 932, 88 грн., заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 13 162, 71 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 29 376, 19 грн. Вищевказані суми боргу підтверджуються розрахунком заборгованості за договором про встановлення кредитного ліміту № [NUMBER] від 18.04.2018 року. Вирішуючи питання про обґрунтованість даних сум боргу та наявність правових підстав для їх стягнення, суд виходить з такого. Відповідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: право вимагати дострокового повернення всієї суми позики, сплата неустойки, штрафів. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З аналізу наведених норм слідує висновок, що боржник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, а у разі порушення ним грошового зобов`язання та не повернення позикодавцю суми позики або її частини, може нести цивільну відповідальність у вигляді сплати неустойки, відшкодування збитків, а також дострокового повернення всієї суми позики (кредиту). Отже, з урахуванням того, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, внаслідок чого допущено прострочення платежів та виникла заборгованість, суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту в розмірі 86 798, 04 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 13 162, 71 грн., проценти у розмірі 3 932, 88 грн., прострочені відсотки у розмірі 29 376, 19 грн., а всього 133 269,82 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Щодо заборгованості за кредитним договором № 22035000254022 від 20.12.2019 року, суд встановив таке. 20 грудня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22035000254022, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти на споживі потреби у розмірі 268 000, 00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56% річних. Строк кредитування визначений сторонами - 36 місяців з моменту укладання договору. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 08.12.2020 року у розмірі 308 755, 76 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 219 270, 27 грн., заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 34 499, 59 грн., заборгованості за процентами у розмірі 45, 82 грн., заборгованості з комісії 54 940, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Виходячи зі змісту норм ст. ст. 526, 527, 610, 612 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке має виконуватись належним чином, в порядку та строки, що передбачені кредитним договором. Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем кредитних зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість та порушені права кредитора - АТ «Банк Кредит Дніпро», доказів погашення кредитної заборгованості не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення виниклої заборгованості за кредитним договором № 22035000254022 від 20.12.2019 року у розмірі 308 755, 76 грн. з відповідача. Таким чином, за результатами розгляду спору суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами у розмірі 133 269,82 грн. та 308 755, 76 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 6 630, 39 грн. належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved