Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , наступним чином -періодичні побачення у першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 09.00 до 18.00 з можливістю спільного відпочинку по місцю поживання батька, без присутності матері [PERSON] ; -спільний відпочинок щорічно двічі на рік, не більше 14 календарних днів підряд взимку та не більше 14 календарних днів підряд у літній період з обов`язковим за 15 календарних днів попередженням [PERSON] про місце проведення такого відпочинку та дозвілля, а також кола осіб з якими такий відпочинок та дозвілля буде проводитись. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 14.08.2010 року по 10.07.2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року на її користь стягнуто з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та визначено місце проживання дитини з матір`ю - [PERSON] за місцем її проживання та реєстрації: [ADDRESS] . Вона не заперечує щодо участі відповідача у вихованні дитини, проте мирним шляхом згоди з приводу часу та порядку спілкування батька з дочкою не дійшли. У зв`язку з чим вона звернулась до суду з цим позовом для забезпечення прав та інтересів дочки. Ухвалою суду від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 31). У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому, з урахуванням уточнень від 22.02.2021 року, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі. Визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , наступним чином: -періодичні побачення у першу, другу та третю суботу та неділю кожного місяця з 09:00 до 20:00 години, з можливістю спільного відпочинку по місцю проживання батька, в присутності матері - [PERSON] ; - спільне проведення часу з дочкою по місцю проживання батька з 10.00 четвертої суботи кожного місяця по 20.00 четвертої неділі кожного місяця без присутності матері -[PERSON] ; - кожної середи та четверга щомісяця з 8.00 годин супроводжувати [PERSON] , [INFO] , до Комунального закладу дошкільної освіти (Ясла-Садок) Комбінованого типу №200 «Зірниця» Святошинського району м. Києва без присутності матері - [PERSON] , та о 17.00 годині забирати дитину з Комунального закладу дошкільної освіти (Ясла-Садок) Комбінованого типу №200 «Зірниця» Святошинського району м. Києва без присутності матері - [PERSON] , та о 20.00 годині передавати дитину матері - [PERSON] ; - спільне проведення часу батька з дочкою по місцю проживання батька на період перебування [PERSON] у відрядженнях з обов`язковим його попередженням за 10 календарних днів про початок та закінчення такого відрядження. - спільний відпочинок - щорічно тричі на рік - не більше 20 календарних днів підряд взимку та не більше 20 календарних днів підряд у літній період з обов`язковим попередженням [PERSON] за 15 календарних днів про місце такого відпочинку та дозвілля, а також кола осіб, з якими такий відпочинок та дозвілля буде проводитись. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів у підтвердження факту невиконання ним домовленостей щодо організації спілкування з дочкою. Батько має рівні права з матір`ю з виховання дитини, він не звертався до органів опіки для вирішення питання спілкування з дитиною, оскільки не був юридично обізнаний про свої права. Він має право більше часу проводити зі своєю дочкою, займатись її вихованням, у зв`язку з чим просить його зустрічний позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року поновлено [PERSON] строк на звернення з зустрічним позовом, прийнято зустрічну позовну заяву до провадження та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, прийнято заяву про уточнення зустрічних позовних вимог [PERSON] (а.с.96-97). 11.03.2021 року на адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов лист з проханням розглядати справу без присутності представника служб та висновок про вирішення способів участі гр. [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.90-92). 26.03.2021 року від [PERSON] надійшов відзив на уточнену зустрічну позовну заяву, поданий її представником [PERSON] , в якій вона заперечує щодо обраного [PERSON] порядку його участі у вихованні дочки, оскільки такий порядок не враховує якнайкращі інтереси дитини та порушує нормальний розпорядок її життя (а.с.108-111). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду (а.с.143). В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові, просили позов задовольнити, визначити порядок участі батька у вихованні дочки з урахуванням в першу чергу інтересів дитини, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили у позові відмовити з підстав зазначених у зустрічному позові. Зустрічний позов просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, як за первісним так і за зустрічним позовом, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.146, 190), у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1081 - розірвано (а.с.14). За час перебування у шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а. с. 15). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з дня пред`явлення позову 05.07.2019 року, та визначено місце проживання дитини [PERSON] з її матір`ю - [PERSON] , за місцем її поживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-18). 01.01.2020 року [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинського районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про визначення способів участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Згідно відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Святошинського районної в м. Києві державної адміністрації від 18.12.2020 року заяву [PERSON] про визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , залишено без задоволення (а.с.26). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 05.05.2016 року (а.с.13), відвідує Комунальний заклад дошкільної освіти (Ясла-Садок) Комбінованого типу №200 «Зірниця» Святошинського району м. Києва (а.с.64). [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку КНП «Дитяча клінічна лікарня №5 Святошинського району», медичний догляд за дитиною здійснює у тому числі й батько дитини - [PERSON] (а.с.65), офіційних звернень на приймальне відділення стаціонару дитини [PERSON] не було (а.с.112). [PERSON] працює у ТОВ «Індустріальні медійні мережі» з 2007 року, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.66). Святошинська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування рекомендувала визначити способи участі громадянина [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: перша та третя субота та неділя кожного місяця з 10.00 годин до 19.00 годин; 21 календарний день спільного відпочинку влітку; 14 календарних днів спільного відпочинку взимку, про що надала відповідний висновок (а.с.91-92). Щодо звернення з позовом [PERSON] про визначення способу участі батька, який проживає окремо від дочки, у її вихованні. Позивач [PERSON] у своєму позові посилається на те, що те, що необхідність звернення до суду з цим позовом у неї виникла для забезпечення прав та інтересів дитини, зазначає, що не чинить відповідачу перешкод в участі у вихованні їх спільної дочки, однак їх зустрічі відбуваються переважно не узгоджено між сторонами. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції). Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Враховуючи, що в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дочкою, у тому числі за наслідком звернення матері до органу опіки та піклування відповідно до статті 158 СК України, урахувавши встановлені у цій справі конкретні обставини, інтереси дитини, а також інтереси відповідача та позивача, суд дійшов висновку про належний спосіб захисту прав [PERSON] та часткове задоволення позову [PERSON] про визначення способу участі батька, який проживає окремо від дочки, у її вихованні. Висновок суду узгоджується з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 165/2839/17. Щодо визначення способу участі вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. В судовому засіданні [PERSON] просила визначити спосіб участі спілкування батька з дочкою в інтересах дитини відповідно до висновку органу опіки та піклування, натомість [PERSON] зазначав, що визначений органом опіки та піклування графік побачень з дитиною є таким, що порушує інтереси дитини на спілкування з батьком, а також порушує його інтереси як батька, обмежує його у спілкуванні з дитиною, в участі у житті та розвитку дочки. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із вимогами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно з частинами першою та другою статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики ЄСПЛ, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже потім права батьків. Враховуючи, що позивач не чинить перешкод у спілкуванні батька з дочкою, [PERSON] активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дочкою, тому будь-яких обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування судом не встановлено. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків матері та батька щодо дітей, передбачений статтею 141 СК України, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню дитини та здійснення його права на особисте спілкування з дочкою, відсутність необхідності присутності матері при спілкуванні батька з дитиною, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного і зустрічного позовів та встановлення наступного порядку та способу участі [PERSON] з дочкою [PERSON] , [INFO] : - перша та третя субота та неділя кожного місяця з 10:00 до 20:00 години, без участі матері дитини - [PERSON] , за місцем проживання батька; - кожної середи та четверга щомісяця з 8.00 годин супроводжувати [PERSON] , [INFO] , до Комунального закладу дошкільної освіти (Ясла-Садок) Комбінованого типу №200 «Зірниця» Святошинського району м. Києва без присутності матері - [PERSON] , та о 17.00 годині забирати дитину з Комунального закладу дошкільної освіти (Ясла-Садок) Комбінованого типу №200 «Зірниця» Святошинського району м. Києва без присутності матері - [PERSON] , та о 20.00 годині передавати дитину матері - [PERSON] ; - двадцять календарних днів спільного відпочинку влітку з обов`язковим попередженням [PERSON] за 15 днів календарних днів про місце такого відпочинку та дозвілля, а також кола осіб, з якими такий відпочинок та дозвілля буде проводитись; - чотирнадцять календарних днів спільного відпочинку взимку з обов`язковим попередженням [PERSON] за 15 днів календарних днів про місце такого відпочинку та дозвілля, а також кола осіб, з якими такий відпочинок та дозвілля буде проводитись. Спілкування у визначений спосіб повинно ґрунтуватися виключно на бажанні дитини, порозумінні та взаємних поступках сторін, здійснюватися без примушування дитини. Суд вважає, що визначення саме такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, її віковим потребам, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання дочки. З урахуванням вікових змін дівчинки, її розвитку та потреб, ставлення до батька, [PERSON] не позбавлений у майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні малолітньої дочки, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. Суд не вирішує питання щодо судових витрат, оскільки сторони такого питання перед судом не ставили. Підстав стягнення судових витрат на користь інших осіб немає. Враховуючи викладене та

Outcome: partial