Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Стислий виклад обставин та зміст позовних вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з 19 вересня 1987 року вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу, у червні 2013 року за спільні кошти подружжя придбало квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 18 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, однак вони продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. 31 травня 2016 року сторони вдруге зареєстрували шлюб між собою, в вже рішенням суду від 21.02.2020 року шлюб розірвано. Вищевказана квартира придбана у період шлюбу за спільні кошти подружжя, а отже є об`єктом спільної сумісної власності, у зв`язку із цим позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя, виділити позивачу та відповідачу у власність по Ѕ частині квартири [ADDRESS] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду (а.с. 26). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Із матеріалів справи установлено, що 19 вересня 1987 року Н.Малинською сільською радою Щорського району Чернігівської області зареєстровано шлюб між сторонами у даній справі. 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурлакою Л.К. на підставі договору купівлі-продажу за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією інформаційної довідки № 224137443 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована 16 вересня 2020 року. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 31 травня 2016 року Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області повторно зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-8). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як передбачено ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи, що набута сторонами в період шлюбу квартира [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд дійшов висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності - у розмірі 1/2 частини вказаного майна. З огляду на викладені обставини та норми чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: partial