Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2011 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 97. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, через різні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач, як вважає позивач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи постійно виникають сварки. З квітня 2016 року сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам дітей, у зв'язку з чим, просить його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, з заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 19 серпня 2011 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 19 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 97 (а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконкомом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області 05 червня 2009 року та [PERSON], [INFO], виданого виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 07 березня 2013 року (а.с.7). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, з квітня 2016 року вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved