Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У травні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2011 року (справа №2-1343/11) з неї та [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №П-88/Ф/4 від 29.05.2008 року у розмірі 959237,22 грн. За вказаним Договором, позивачка виступала поручителем. Виконавчі листи по вказаному рішенню декілька разів було пред`явлено до виконавчого провадження до Ленінського ВДВС ЗМУЮ, у зв`язку з чим державними виконавцями неодноразово приймалися постанови про накладення арешту на все майно [PERSON] . Станом на теперішній час заборгованість позивачки за вищевказаним кредитним договором повністю погашена, що підтверджується відповідною довідкою, наданою ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» № 22/03/16-5, якому ПАТ «ВТБ Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № К-88/Ф/4 від 29.05.2008 року та довідкою відділення «Олександрівське» ПАТ «ВТБ БАНК» б/н від 05.01.2016 року. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення/переоформлення на своє ім`я у власність нерухомого майна, [PERSON] дізналась, що вищезазначені арешти, накладені державними виконавцями на її майно не були скасовані, у зв`язку з чим вона 13.03.2019 року звернулась до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з вимогою скасувати арешти. Але, з огляду на те, що державним виконавцем виконавчий лист було повернуто без виконання і на даний час пройшли строки для повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання, Дніпровський ВДВС відмовився знімати зазначені арешти. У зв`язку з тим, що зняти арешти, накладені на належне позивачці майно, не можливо, аніж в судовому порядку, [PERSON] звернулась з вказаним позовом до суду, в якому просить зняти (скасувати)\~арешт з\~всього свого\~нерухомого та\~рухомого майна,\~накладеного на\~користь ПАТ «ВТБ БАНК», згідно постанов державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції №935078429 від 08.11.2012 року, №40554660 від 27.01.2016 року та №40554660 від 10.02.2016 року за виконавчим документом №2-1343/11, виданим 27.01.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» 959237,22 гривень, в тому числі вилучити запис про обтяження, який зареєстрований: в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №13221353 від 08.11.2012 року Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (правонаступником якого є Запорізька філія державного підприємства «Національні інформаційні системи»); в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №13221362 від 08.11.2012 року, №15674262 від 27.01.2016 року, №15692720 від 10.02.2016 року Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (правонаступником якого є Запорізька філія державного підприємства «Національні інформаційні системи»). Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання учасники процесу не з`явились. Представник позивачки адвокат Мажара О.О. подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 8 ст.178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися. Відзив на позов не подали, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно, належним чином, згідно вимог\~ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України\~зі згоди представника позивачки, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі скінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2011 року (справа №2-1343/11) з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №П-88/Ф/4 від 29.05.2008 року у розмірі 959237,22 грн. За вказаним Договором позивачка виступала поручителем. Виконавчі листи по вказаному рішенню декілька разів було пред`явлено до виконавчого провадження до Ленінського ВДВС ЗМУЮ, у зв`язку з чим державними виконавцями неодноразово приймалися постанови про накладення арешту на все майно [PERSON] . Так, постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ Хохлова К.К. № 35078429 від 08.11.2012 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] , тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний № обтяження: 13221353. В подальшому постановами державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ Коломієць О.С. №15674262 від 27.01.2016 року та № 15692720 від 10.02.2016 року було накладено арешт на все рухоме майно позивачки. Підставою для обтяження був виконавчий лист № 2-1343/11, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя 27.01.2012 року. Станом на теперішній час заборгованість позивачки за вищевказаним кредитним договором повністю погашена, що підтверджується відповідною довідкою, наданою ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» № 22/03/16-5, якому ПАТ «ВТБ Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № К-88/Ф/4 від 29.05.2008 року та довідкою відділення «Олександрівське» ПАТ «ВТБ БАНК» б/н від 05.01.2016 року, а також долученою до позову копією Квитанції від 22.03.2016 року на суму 180000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Задля того, щоб не бути обмеженою у здійснені прав власника щодо належного їй майна, звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення/переоформлення на своє ім`я у власність нерухомого майна, [PERSON] дізналась, що арешти, накладені державними виконавцями на її майно не були скасовані, у зв`язку з чим вона 13.03.2019 року звернулась до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з вимогою скасувати арешти, що підтверджується копією відповідної заяви, долученої до позову. Довідкою №9 від 19.03.2019 року Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області повідомив [PERSON] про те, що згідно витягу Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, встановлена наявність арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 13221353, що зареєстровано 08.11.2012 року, підстава обтяження постанова державного виконавця про звернення стягнення на майно боржника, № 35078429 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» суми боргу у розмірі 957537,22 грн., та судового збору у розмірі 1700,00 гри. та виконавчого збору на користь Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя у розмірі 95923,72 грн. 03.10.2013 року державним виконавцем повернуто виконавче провадження з підстав п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з вищевказаним, звільнити майно з-під арешту , у зв`язку з наявною заборгованістю на користь Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя та ПАТ «ВТБ Банк» не має можливості. Відповідно до ч. 5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч.4 ст. 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Частиною 4 ст. 59 Закону України «про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, до яких не відноситься відсутність виконавчих проваджень, знищених у відповідності до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Згідно долученого до матеріалів справи Витягу спецпідрозділу про виконавчі провадження від 19.03.2019 року, вбачається, що виконавче провадження № 35078429, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1343/11 від 27.01.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь ПАТ «ВТБ Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 957537,22 грн., судового збору у розмірі 1700,00 грн. завершено. Однак, арешт, накладений постановами державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції №935078429 від 08.11.2012 року, №40554660 від 27.01.2016 року та №40554660 від 10.02.2016 року за виконавчим документом №2-1343/11, виданим 27.01.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» 959237,22 гривень не знято, що порушує законні права та інтереси позивачки щодо розпорядження майном, власником якого вона є. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього праві чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Нормами ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції встановлено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Частиною 3 даної статті встановлено підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини у відкритому виконавчому провадженні. Згідно ч.5 ст.59 даного закону, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, тому позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом про зняття арешту з майна, оскільки інший порядок захисту його прав, аніж судовий законодавцем не передбачений. Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду, а тому, у зв`язку з тим, що станом на час розгляду справи заборгованість позивачки перед ПАТ «ВТБ Банк», яке відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» своє право вимоги за кредитним договором К-88/Ф/4 від 29.05.2008 року - погашена, суд приходить до висновку про те, що усі передбачені законом підстави для існування арешту належного позивачці майна - відсутні, оскільки внаслідок цього вона обмежена у здійснені прав власника щодо належного їй майна, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved