Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, треті особи - приватний нотаріус Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишин Олександр Миколайович, Комунальне підприємство «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON] , якій за життя належали на праві приватної власності будівлі хлібозаводу, що знаходяться у [ADDRESS] . Позивач та його брат [PERSON] являються спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] . З метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишина О. М., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, що належало спадкодавцеві, у зв`язку з виявленням невідповідності характеристик об`єкта нерухомого майна за даними правовстановлюючого документа з описом такого об`єкта у технічному паспорті. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права позивач не має можливості, він просить суд визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на Ѕ частину будівель хлібозаводу, що знаходяться у [ADDRESS] , а саме: адмінбудинок з кондитерським цехом літ. А-І загальною площею 216,1 кв. м. (основною площею 101,5 кв. м.), сходи літ. а площею 2,9 кв. м., прохідна літ. Б площею 10,0 кв. м., склад літ. В площею 45,4 кв. м., майстерня літ. Е площею 81,9 кв. м., погріб літ. е площею 33,5 кв. м., вбиральня літ. Є площею 7,1 кв. м., склад літ. Ж площею 397,3 кв. м., прибудова літ. ж площею 6,7 кв. м., дизельна літ. З площею 62,1 кв. м., вагова літ. І площею 73,6 кв. м., вагова літ. і площею 44,1 кв. м., сітроцех літ. К площею 274,1 кв. м., сходи літ. к площею 6,0 кв. м., сходи літ. к1 площею 5,0 кв. м., сходи літ. к2 площею 30,0 кв. м., хлібобулочний цех літ. Л площею 596,4 кв. м., комин літ. л площею 3,2 кв. м., сходи літ. л1 площею 3,6 кв. м., навіс літ. л2 площею 79,9 кв. м., водонапірна башта літ. М, огорожа літ. N площею 710,0 кв. м., ворота літ. N1 площею 12,9 кв. м. Ухвалою судді від 17 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 27 травня 2019 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в зв`язку з чим ухвалою судді від 28 травня 2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25 липня 2019 року замінено у даній справі первісного відповідача Плужненську сільську раду Ізяславського району Хмельницької області належним відповідачем [PERSON] . У серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишин Олександр Миколайович, Комунальне підприємство «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON] , якій за життя належали на праві приватної власності будівлі хлібозаводу, що знаходяться у [ADDRESS] . Позивач та його брат [PERSON] являються спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] . З метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишина О. М., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, що належало спадкодавцеві, у зв`язку з виявленням невідповідності характеристик об`єкта нерухомого майна за даними правовстановлюючого документа з описом такого об`єкта у технічному паспорті. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права позивач не має можливості, він просить суд визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на Ѕ частину будівель хлібозаводу, що знаходяться у [ADDRESS] , а саме: адмінбудинок з кондитерським цехом літ. А-І загальною площею 216,1 кв. м. (основною площею 101,5 кв. м.), сходи літ. а площею 2,9 кв. м., прохідна літ. Б площею 10,0 кв. м., склад літ. В площею 45,4 кв. м., майстерня літ. Е площею 81,9 кв. м., погріб літ. е площею 33,5 кв. м., вбиральня літ. Є площею 7,1 кв. м., склад літ. Ж площею 397,3 кв. м., прибудова літ. ж площею 6,7 кв. м., дизельна літ. З площею 62,1 кв. м., вагова літ. І площею 73,6 кв. м., вагова літ. і площею 44,1 кв. м., сітроцех літ. К площею 274,1 кв. м., сходи літ. к площею 6,0 кв. м., сходи літ. к1 площею 5,0 кв. м., сходи літ. к2 площею 30,0 кв. м., хлібобулочний цех літ. Л площею 596,4 кв. м., комин літ. л площею 3,2 кв. м., сходи літ. л1 площею 3,6 кв. м., навіс літ. л2 площею 79,9 кв. м., водонапірна башта літ. М, огорожа літ. N площею 710,0 кв. м., ворота літ. N1 площею 12,9 кв. м. Ухвалою суду від 02 вересня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду судом. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов [PERSON] з первісним позовом [PERSON] 02 вересня 2019 року сторони з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок уклали мирову угоду і повідомили про це суд, зробивши спільну письмову заяву. Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року (постановленою судом, не виходячи до нарадчої кімнати) за клопотанням позивача за зустрічним позовом [PERSON] вказану мирову угоду залишено без розгляду та повернено позивачам. Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 20 листопада 2019 року на 15 год. 00 хв. У судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, сторони та треті особи не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, раніше надіслали до суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності. Відповідачем за первісним позовом [PERSON] та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] відзиви на позовні заяви не подані. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування нежитлової будівлі, укладеного 04 жовтня 2010 року з [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишиним О. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 3464, на праві приватної власності належали будівлі хлібозаводу, що знаходяться у [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 04 жовтня 2010 року та Витягом про державну реєстрацію прав № 27570207, виданим Комунальним підприємством «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» 07 жовтня 2010 року. У відповідності до рішення виконавчого комітету Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 27 листопада 2018 року № 60 присвоєно вищевказаним будівлям хлібозаводу поштову адресу: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 23 січня 2018 року. За життя 13 грудня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Гребенюк Л. М. та зареєстрований у реєстрі за № 100, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, вона заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на будівлі хлібозаводу, що знаходяться у [ADDRESS] . З довідки Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 16 липня 2018 року № 1289 вбачається, що на день своєї смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] . Інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було. Приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишиним О. М. заведено спадкову справу № 25/2018, з матеріалів якої убачається, що спадкоємцями [PERSON] за заповітом є її внуки [PERSON] та [PERSON] , які подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. Повідомленням від 23 квітня 2019 року № 112/02-14 приватний нотаріус Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишин О. М. відмовив [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спірні будівлі хлібозаводу у зв`язку з виявленням невідповідності характеристик об`єкта нерухомого майна за даними правовстановлюючого документа з описом такого об`єкта у технічному паспорті. Звертаючись до суду із даними позовами, [PERSON] та [PERSON] вказували на те, що вони не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на будівлі хлібозаводу, що знаходяться у [ADDRESS] , у зв`язку з виявленням невідповідності характеристик об`єкта нерухомого майна за даними правовстановлюючого документа з описом такого об`єкта у технічному паспорті. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено судом із довідки Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» від 23 квітня 2019 року № 235, загальна площа усіх належних спадкодавцю [PERSON] будівель хлібозаводу, включаючи огорожу та ворота, становить 2701,8 кв. м. Основана площа основної будівлі - адмінбудинку з кондитерським цехом становить 101,5 кв. м. Збільшення загальної площі адмінбудинку з кондитерським цехом А-І на 5,1 кв. м. та збільшення загальної площі хлібобулочного цеху Л на 30,5 кв. м. не являється самовільним (знесено печі). Склад Г та навіс Д знесено. У відповідності до положень п.п. 1, 8 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 406, до таких будівельних робіт належать, зокрема, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками; знесення і демонтаж будівель та споруд без подальшого будівництва, які не є підготовчими роботами, та без порушення експлуатаційної придатності інших будівель і споруд. Отже, знесення печей у адмінбудинку з кондитерським цехом А-І та у хлібобулочному цеху Л, а також знесення складу Г та навісу Д, які входили до складу належних спадкодавцеві будівель хлібозаводу, у даному випадку не є самочинними, оскільки виконання таких робіт згідно чинного законодавства не потребує документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення таких робіт об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Таким чином, враховуючи, що позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , зокрема, на спірні будівлі хлібозаводу, але вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з виявленням невідповідності характеристик об`єкта нерухомого майна за даними правовстановлюючого документа з описом такого об`єкта у технічному паспорті, зважаючи також на те, що такі невідповідності не пов`язані зі здійсненням будівельних робіт, які потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення таких робіт об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, суд вважає за необхідне первісний та зустрічний позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, звертаючись до суду з позовом про захист порушених прав, позивач сам визначає особу відповідача, яка, на його думку, порушила його права. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Доктринальне тлумачення поняття «відповідач» свідчить про те, що це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушує, не визнає або оспорює його права, свободи чи інтереси і тому має бути залучена до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Належними відповідачами у спорах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є інші, окрім позивача, спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем знаходження майна. Саме таку правову позицію виcловив Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року (справа № 639/5462/18). Отже, належними відповідачами за первісним та зустрічним позовами у даній справі є саме інші спадкоємці, які прийняли спадщину, тобто сторони по справі. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved