Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29.05.2013р. по справі № 753/5875/13-ц було направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва вищезазначену роз'єднану справу в частині позовних вимог за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання договору поруки припиненим. 22.11.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено Договір кредиту № 028/25-507, відповідно до умов якого кредитор надав та позичальник прийняв у тимчасове користування грошові кошти в сумі 60000,0 доларів США на строк до 22.11.2017 року зі сплатою 13,0 % процентів річних. При цьому, 22.11.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» як кредитором та позивачем [PERSON] як поручителем було укладено Договір поруки № 028/16-272, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором виконання позичальником зобов'язань за кредитним Договором кредиту № 028/25-507. В наступному, 24.11.2008р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» як кредитор та [PERSON] як позичальник уклали додаткову угоду за № 1 до Договору кредиту № 028/25-507, якою було збільшено відсоткову ставку за користування коштами кредиту до 15,0 % річних. Разом з цим позивач зазначив, що відповідачі не проінформували його та не отримували від нього згоду на збільшення відсоткової ставки за Договором кредиту № 028/25-507 та обсягу його відповідальності як поручителя за Договором поруки № 028/16-272. На підставі вищевикладеного позивач просив визнати припиненим Договір поруки № 028/16-272 від 22.11.2007р., укладений між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», повідомлене про час і місце судового засідання в порядку ст. 76 ЦПК України, не забезпечило явку свого представника у судове засідання. Про причини неявки у судове засідання та їх поважність не повідомило суд, своїх заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не представило суду. Третя особа нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не з'явилася у судове засідання, про час і місце судового засідання повідомлялася в порядку ст. 76 ЦПК України. Про причини неявки у судове засідання та їх поважність не повідомила суд. Врахувавши пояснення позивача, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.11.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено Договір кредиту № 028/25-507. Відповідно до умов п. 1.1. і п. 1.2. Договору кредиту № 028/25-507, кредитор надав та позичальник прийняв у тимчасове користування грошові кошти в сумі 60000,0 доларів США на строк до 22.11.2017 року зі сплатою 13,0 % процентів річних. Разом з цим, 22.11.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» як кредитором та позивачем [PERSON] як поручителем було укладено Договір поруки № 028/16-272. Згідно п. 1.1. Договору поруки № 028/16-272, [PERSON] як поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 028/25-507. При цьому, відповідно до п.п. 2.1.2. п. 2.1. Договору поруки № 028/16-272, зміст зобов'язання забезпеченого порукою було визначено як сплату нарахованих відсотків у розмірі 13,0 % відсотків річних. В свою чергу, 24.11.2008р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» як кредитор та [PERSON] як позичальник уклали додаткову угоду за № 1 до Договору кредиту № 028/25-507, якою було збільшено відсоткову ставку за користування коштами кредиту до 15,0 % річних. При цьому судом встановлено, що позивач [PERSON] не є стороною вищезазначеної додаткової угоди № 1 від 24.11.2008р. Положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України, унормовано, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, у разі, коли поручитель прийняв на себе повну відповідальність за виконання боржником зобов'язання, а пізніше це зобов'язання боржник і кредитор змінили в бік збільшення без погодження з поручителем, порука припиняється. При цьому, із правових позицій Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 18 червня 2012 р. у справі № 6-73цс12 та від 20 лютого 2013 р. у справі № 6-172цс12, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх судів України, вбачається наступне. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження письмового погодження відповідачем з позивачем [PERSON] як поручителем умов додаткової угоди № 1 від 24.11.2008р. щодо збільшення річної процентної ставки до 15,0%, яке призвело до зростання розміру зобов'язання за Договором кредиту № 028/25-507 та збільшення обсягу відповідальності позивача як поручителя за Договором поруки № 028/16-272. Згідно з роз'ясненнями п. 22 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, якими визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Судом встановлено, що Договору поруки № 028/16-272 не містить положень щодо прийняття поручителем на себе зобов'язання виконувати обов'язки, які основним боржником будуть приймати на себе в разі зміни зобов'язання у бік збільшення його обсягу, відповідальності. Крім того, згідно п.п. 3.3.2. п. 3.3. Договору поруки № 028/16-272, відповідач як кредитор зобов'язався до моменту виконання зобов'язання забезпеченого порукою, не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмового погодження поручителя. У зв'язку із зазначеним суд приходить до висновку, що основне зобов'язання за Договором кредиту № 028/25-507 було змінено відповідачем та зобов'язання за ним було збільшено без згоди позивача [PERSON] як поручителя, а тому припинилася порука за Договором поруки № 028/16-272 в силу приписів ч. 1 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовну вимогу про визнання припиненим Договором поруки № 028/16-272.

Outcome: approved