Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

У травні 2020 року до суду надійшла позовна заява Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради (далі - УПСЗН) до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої державної допомоги. В обґрунтування позову зазначено, що 21 червня 2019 року до УПСЗН звернулась [PERSON] із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг з наданням декларації про доходи та майновий стан. За результатами перевірки достовірності наданих [PERSON] відомостей та документів УПСЗН було виявлено, що відповідач не зазначила отриманий нею дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 4364,84 грн., який вона отримала від товариства з обмежено відповідальністю «Полстар». Внаслідок цього [PERSON] було надмірно виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на суму 1536,95 грн. та допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 922,20 грн. Добровільно відповідачем кошти в повному обсязі не повернуті. У зв`язку із наведеним УПСЗН просить суд стягнути з відповідача надмірно виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на суму 1536,95 грн. та допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 922,20 грн. 24 червня 2020 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позов до суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 червня 2019 року [PERSON] звернулась до УПСЗН із письмовою заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме: допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. 21 червня 2019 року [PERSON] було подано до УПСЗН Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у розділі ІІ якої зазначила, що вона отримує тільки доплату від УПСЗН та за період з 1.11.2018 до 31.05.2018 не має інших доходів. Рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 10 липня 2019 року УПСЗН було призначено [PERSON] соціальну допомогу з 01.06.2019 по 30.06.2019 в розмірі 1451,93 грн. та з 01.07.2019 по 30.11.2019 в розмірі 1544,45 грн. Із Довідки про завантажені доходи [PERSON] від 07.10.2019 вбачається, що остання отримувала за період жовтень-грудень 2018 року дохід у виді заробітної плати в розмірі 4364,84 грн. З наданої товариством з обмеженою відповідальністю «Полстар» інформації вбачається, що [PERSON] працювала на підприємстві швачкою 4 розряду за відрядною системою плати праці та за листопад-грудень 2018 року отримала заробітну плату в розмірі 4364,84 грн. З акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 4 грудня 2019 року вбачається, що на підставі висновків проведеної перевірки виявлено, що [PERSON] було подано невірну інформацію про доходи, внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в розмірі 1536,95 грн. та протягом періоду з 01.06.2019 по 31.10.2019, яка підлягає стягненню із заявника. З акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 4 грудня 2019 року вбачається, що на підставі висновків проведеної перевірки виявлено, що [PERSON] було подано невірну інформацію про доходи, внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в розмірі 922,20 грн. та протягом періоду з 01.06.2019 по 30.11.2019, яка підлягає стягненню із заявника. 12 грудня 2019 року [PERSON] були вручені повідомлення УПСЗН про повернення допомоги на дітей одиноким матеріям на суму 922,20 грн. та про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям із зобов`язанням про повернення переплаченої суми державної соціальної допомоги в розмірі 1536,95 грн. 3 лютого 2020 року [PERSON] було отримано повідомлення УПСЗН про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та на дітей одиноким матеріям. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону). Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 250 соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За змістом пункту 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Форма декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (зі змінами), затверджена наказом Міністерством соціальної політики України від 22 липня 2003 року № 204, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 13 серпня 2003 року за № 709/8030 (був чинний на момент звернення відповідача за призначенням соціальної допомоги). Графи розділу IІ «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» мали графи: прізвище, ініціали; вид доходу; розмір доходу; джерело доходу. У частині четвертій статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до пункту 25 Порядку № 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Згідно частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Полстар» та отримала заробітну плату за період листопад - грудень 2018 року в розмірі 4364,84 грн. за відрядною системою плати праці, що вказує на її обізнаність про існування доходів у виді заробітної плати на час подання до УПСЗН Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 1.11.2018 до 31.05.2019. Враховуючи те, що [PERSON] було приховано при поданні Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 1.11.2018 до 31.05.2019відомості про наявний дохід у виді заробітної плати, тому суд вважає, що відповідач повинна повернути до УПСЗН надмірно виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на суму 1536,95 грн. та допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 922,20 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку про доведеність пред`явлених позовних вимог, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог УПСЗН зі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved