Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

у червні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 липня 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина і він належним чином прийняв її за першою чергою спадкування за законом, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства у с. Калинівка Машівського району. Інший спадкоємець його мати та дружина померлого [PERSON], заявила про відмову від спадщини. Також батькові належала на праві власності земельна ділянка площею, 0,13 га, розташована в с. Калинівка по вул. Гагаріна,44, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку та на будинок, розташований на ній, нотаріус відмовила, оскільки згідно наданих документів, житловий будинок знаходиться у спільній сумісній власності та належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. А за довідкою ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», [PERSON] є власником 1/5 частини будинку. Тобто, немає підтверджуючого документа про перехід права власності спільної сумісної в спільну часткову. Крім цього, [PERSON] надано право на земельну ділянку площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Калинівка по вул. Гагаріна,44. За відомостями Дмитрівської сільської ради вказаний будинок відносився до колгоспного типу двору, членами якого були: голова двору [PERSON], дружина [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], онука [PERSON], Зять [PERSON] У 2000 році на будинок видано свідоцтво про право власності, згідно якого він належить вказаним вище громадянам на праві приватної власності. Це свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради від 30.11.2000 року № 109. Разом з тим, позивач стверджує, що вказане рішення не існує. А відтак, свідоцтво про право власності не може вважатися законним та порушує його право власності на частину майна колгоспного двору, в якому йому належить 1/3 частка. Крім того, приблизно з 1988 року його сестра [PERSON] зі своєю донькою [PERSON] та [PERSON] взагалі проживали окремо у будинку, по сусідству з будинком № 44, що належав [PERSON], та жодної участі у веденні спільного господарства з ним та його батьками не брали. Однак виписка з по господарської книги № 5 Дмитрівської сільської ради особовий рахунок № 376 свідчить, що у житловому будинку головою якого значився [PERSON] станом на 01.01.1986, 01.01.1987,01.01.1988, 01.01.1989, 01.01.1990 року та на 01.06 цих же років проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказане свідчить про те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] одночасно проживали в двох житлових будинках, що не відповідає ні дійсності, ні вимогам закону. Згідно іншої виписки з по господарської книги № 9 Дмитрівської сільської ради особовий рахунок № 77 у спірному житловому будинку станом на 01.01.1991 року проживали [PERSON] голова колгоспного двору, [PERSON], [PERSON] [PERSON] ці записи вважає такими, що підтверджують їхнє право приватної власності на житловий будинок, розміри їхніх часток в майні колгоспного двору становили 1/3 частці у кожного. [PERSON] та [PERSON] жодного відношення до цього майна не мали, оскільки не використовували майно двору для ведення підсобного господарства та для сімейних потреб, права на частки в ньому не набули. Вони не беруть участі в утриманні будинку по цей час, не цікавляться ним, місце проживання [PERSON] взагалі не відоме, а [PERSON] постійно проживає у [INFO]. У звязку з наведеним позивач просить: визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок від 08.12.2000 року, видане на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області від 30.11.2000 року № 109; визнати за ним, як колишнім членом колгоспного двору, право власності на 1/3 частину житлового будинку по вулиці Гагаріна,44 в с. Калинівка Машівського району Полтавської області, та на 1/3 частку указаного будинковолодіння в порядку спадкування за першою чергою спадкування за законом після померлого 18 липня 2016 року батька [PERSON], а всього на 2/3 частки вказаного будинковолодіння; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею, 0,13 га, розташовану в с. Калинівка Машівського району Полтавської області, вул. Гагаріна,44, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5323081304:04:001:0205 в порядку спадкування за першою чергою спадкування за законом після померлого 18 липня 2016 року батька [PERSON] 30 вересня 2017 року позивач [PERSON] помер (а.с.60) та ухвалою суду від 07.05.2018 року до участі у справі залучено правонаступника позивача - [PERSON] (а.с.115). В судовому засідання правонаступник позивача та її представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, пояснивши, що батько позивача [PERSON] проживав з позивачем та дружиною в с.Калинівка, вул.Гагаріна, 44, позивач належним чином прийняв спадщину, натомість на свою частку як члена колгоспного двору та частку за померлим батьком у вказаному домоволодінні не мав можливості оформити, оскільки свідоцтво про право власності було видано на батька та на відповідачів, які ніколи не були членами колгоспного двору за вказаною адресою, проживали в іншому будинку та за книгою погосподарського обліку були членами іншого колгоспного двору в цьому ж селі. [PERSON] також пояснила, що [PERSON] та [PERSON] виїхали з села Калинівка в 1987 році та повернулися за кілька років в інший будинок. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином та завчасно за зареєстрованим місцем проживання, відповідачі-2, 3 позов визнають, відповідач-1 та третя особа покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши правонаступника позивача та її представника, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 18 липня 2016 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 331850 від 21.07.2016 (а.с.135). Спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] являється [PERSON], позивач по справі, який вчасно прийняв спадщину, що стверджується заявою від 17.11.2016 (а.с.127) та заявами [PERSON] та [PERSON], поданими до Машівської ДНК 22.11.2016 року (а.с.132,133,136) про відмову від прийняття спадщини. Згідно довідки Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 02-38/136 від 27.03.2017, за погосподарською книгою № 6 особовий рахунок № 02-0471-1 по Дмитрівській сільській раді, гр. [PERSON], [INFO] проживав на момент смерті в с. Калинівка Машівського району Полтавської області разом із дружиною [PERSON], [INFO] та сином, [PERSON], [INFO] (а.с.6). 09.03.2017 року [PERSON], позивачу по справі, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323081304:04:001:0206, на території с. Калинівка Машівського району Полтавської області, вулиця Гагаріна, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 031971 (а.с.7). Як вбачається з постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 14.03.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину в житловому будинку № 44 по вулиці Гагаріна з відповідною частиною господарських будівель та споруд, та земельної ділянки площею 0,1300 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Калинівка Машівського району Полтавської області, у звязку з відсутністю підтверджуючих документів про перехід права власності з спільної сумісної в спільну часткову. В постанові зазначено, що [PERSON] надав правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок у якому зазначено, що будинок знаходиться у спільній сумісній власності та належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] А в довідці № 1455 від 23 лютого 2017 року ПП БТІ «Інвентаризатор» зазначено, що підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності на 1/5 частину виданого виконкомом Дмитрівської сільської ради 08 грудня 2000 року на імя [PERSON] Крім цього, [PERSON] надано право на земельну ділянку площею 0,1300 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Калинівка, вул. Гагаріна,44 (а.с.8). Відповідно до положень чинного на той час ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. За довідкою Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 02-38/137 від 27.03.2017, згідно погосподарської книги № 5 особовий рахунок № 376 станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору на 01.07.1990 року є : голова колгоспного двору [PERSON], [INFO], помер 18.07.2016 року, дружина, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], дочь, [PERSON], [INFO], внука, [PERSON], [INFO], зять, [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 031971 від 17 червня 2002 року. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га на території с. Калинівка Машівського району Полтавської області, для обслуговування житлового будинку, госп. будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства (а.с.10). 08 грудня 2000 року виконкомом Дмитрівської сільської ради видане свідоцтво про право власності на житловий будинок в с. Калинівка по вулиці Гагаріна,44, відповідно до якого він належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради від 30 листопада 2000 року (а.с.14). 09.02.2017 року на указаний будинок виготовлено технічний паспорт (а.с.22-25) та обєкт в цілому складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 44,9 кв.м., житловою 23,3 кв.м., літньої кухні літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, сарай літ.Ж, погріб вхідний літ.З, колодязь питний №1, ворота огорожі №2, огорожа №3. За повідомленням Архівного сектору Машівської РДА № 01-35/70 від 08.06.2017, у книзі протоколів засідань виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області за 2000 рік рішення про оформлення права приватної власності на житловий будинок в с. Калинівка Машівського району Полтавської області по вулиці Гагаріна,44 на [PERSON] не виявлено (а.с.15). Згідно виписки з погосподарської книги № 5 Дмитрівської сільської ради особовий рахунок № 375 у житловому будинку, що належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого значився [PERSON], станом на 01.01.1986, 01.01.1987, 01.01.1988, 01.01.1989, 01.01.1990 та станом на 01.06 цих же років проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.16). Згідно виписки з погосподарської книги № 5 Дмитрівської сільської ради особовий рахунок № 376 у житловому будинку, що належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого значився [PERSON], станом на 01.01.1986, 01.01.1987, 01.01.1988, 01.01.1989, 01.01.1990 та станом на 01.06 цих же років проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17-18). За випискою з погосподарської книги № 9 особовий рахунок № 77 по Дмитрівській сільській раді, у житловому будинку, що належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого значився [PERSON], станом на 01.01.1991 проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч.2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Такий висновок ґрунтується на рекомендаціях, викладених в п.6 \~постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Таким чином, ураховуючи зазначені вище норми Закону, оскільки з наданих виписок з погосподарських книг дійсно убачається, що членами колгоспного двору за даресою с.Калинівка, вул.Гагаріна, 44 станом на 01.07.1990 року були позивач та його батьки [PERSON] та [PERSON] та отже вони мають частки у майні колгоспного двору по 1/3 кожен, відповідачі [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору за іншою адресою, приймаючи до уваги відсутність в архіві відомостей про рішення виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради, на підставі якого видано оспорюваний правовстановлюючий документ, суд приходить до висновку що свідоцтво про право власності на житловий будинок від 08.12.2000 року, видане на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області від 30.11.2000 року № 109 слід визнати недійсним та скасувати. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 1\~Глави 13\~розділу ІІ\~цього Порядку\~передбачено,\~що нотаріус\~відмовляє у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~в т.ч.,\~якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин, суд вважає, що у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~ \~ \~ \~Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки інший передбачений законодавством спосіб набуття позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування відсутній, позивач, відповідач [PERSON] та померлий батько позивача [PERSON] як члени колгоспного двору мають рівні частки в майні двору, позивач являється єдиним спадкоємцем померлого батька [PERSON] та належним чином прийняв спадщину, не маючи можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі звернувся до суду та помер, а тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і за його правонаступником [PERSON] слід визнати право власності на 2/3 частки будинковолодіння та на земельну ділянку. На підставі викладеного і

Outcome: approved