Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

У травні 2021 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про стягнення грошових коштів, в якому просив суд стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь позивача 16 285,93 грн. безпідставно стягнутих коштів, судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 2778 про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 16 285,93 грн., що складається з: 9 651,74 грн. - суми кредиту, 6 634,19 заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС». Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року у справі №761/965/20 вирішено визнати виконавчий напис №2778, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем від 21.07.2019 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 16 285,93 грн. таким, що не підлягає виконанню. Однак, протягом розгляду справи, у виконавчому проваджені №59872916 заборгованість, що виникла на підставі виконавчого напису №2778 від 31.07.2019 з позивача стягнута повністю. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом та посилаючись на ст.. 1212 ЦК України просить суд позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.09.2021 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Гудзь Олександри Сергіївни надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме копію рішення Шевченківського районного суду у справі №761/965/20. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечую, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином причини нявки суду не повідомив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року у цивільній справі № 761/965/20 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2778, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем від 31.07.2019 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 16 285,93 грн. таким, що не підлягає виконанню (а.с. 26-29). Згідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною від 21.04.2020 року закінчено виконавче провадження ВП №59872916 з примусового виконання виконавчого напису №2778 виданого 31.07.2019 року про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 16 785,93 грн., оскільки заборгованість, основну винагороду та витрати на проведення виконавчих дій сплачено боржником у повному обсязі (а.с. 11). Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія « СІТІ ФІНАНС» заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 2778 від 31.07.2019 р таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 16 285,93 грн. було безпідставним. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в розмірі 16 285,93 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, з ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved