Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка постійно до дня смерті мешкала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами та земельної ділянки. [PERSON] за своє життя склала заповіт, яким усе належне їй майно розпорядилася передати після її смерті її дочці, тобто позивачці по справі [PERSON], дане спадкове розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким не оспорено. Позивачка по справі, є єдиним спадкоємцем за заповітом і за законом після смерті [PERSON], яка спадщину в установленому порядку прийняла, фактично проживаючи до смерті і після смерті матері в спадковому будинку. В оформленні прав на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачці відмовили через те, що за свого життя її мати не оформила та не зареєструвала в органах БТІ право власності на зазначений вище об'єкт нерухомості. Уважаючи себе спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], позивачка просила суд визнати за нею право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами як набуте нею в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але в своїй письмовій заяві селищний голова позов визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без присутності представника ради. Завідуючий Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельник В.О., до суду не з'явився, але в письмовій заяві не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника нотаріальної контори. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено факт смерті [INFO] [PERSON] в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області, яка була матір'ю [PERSON], у віці 89 років (а.с. 5). Заповіт від імені [PERSON] на ім'я її спадкоємця [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 08 грудня 1998 року, реєстровий № 131 (даний заповіт не змінювався і не скасовувався). Інших спадкоємців за заповітом чи за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено (а.с.6,7,17,18,19,35). Згідно з довідок виконавчого комітету Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та даних погосподарської книги, домоволодіння [ADDRESS], обліковувалось за померлою [PERSON] та не має статусу колгоспного двору. Також померлій належала на праву власності земельна ділянка розміром 0,36 га., яка була приватизована на підставі рішенням виконкому Лучанської сільської ради 12 квітня 1994 року за № 17, але державний акт на ім'я власниці не виготовлявся (а.с.20,21-22,26). З довідки виконавчого комітету Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 178 від 03 червня 2014 року вбачається, що рішенням загальних зборів колишнього колгоспу ім. Димитрова власнику будинку [PERSON] виділялась земельна ділянка під забудову в [ADDRESS]. (а.с.19). Згідно з довідкою Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 566/01-16 від 25 червня 2014 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі 08 жовтня 2009 року заведена спадкова справа за заявою [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] Липоводолинською державною районною нотаріальною конторою не посвідчувався. За даними спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Лучанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 08 грудня 1998 року за реєстровим № 131. 16 жовтня 2009 року на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.35). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно, домогосподарство [ADDRESS] зводились в 1965-1968 роках, до них віднесений житловий будинок, дві прибудови, ганок, сім сараїв, літня кухня, погреб, вбиральня, огорожа та колодязь. При цьому, самовільно зведені будівлі у цьому домогосподарстві відсутні (а.с.8-11, 12,13-15,44). До цього, спірне домогосподарство не чинить перешкод власникам інших домогосподарств (а.с. 27). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивачка є єдиною спадкоємцею за заповітом (а.с. 6,35). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими. Судом достовірно встановлено, що через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на правомірно зведене за життя її спадкодавцем домоволодіння, та зареєструвати право власності на вказану нерухомість в установленому порядку, хоча в силу заповіту є спадкоємцем прав померлої гр. [PERSON]. а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за нею права власності на вищевказане спірне домоволодіння з господарськими будівлями, як набуте в порядку спадкування після смерті [INFO] - [PERSON].

Outcome: approved