Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27.03.2017 цивільну справу за позовом [PERSON] до ВАТ БК «Букрос» про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних на нараховану, але невиплачену заробітну плату при звільненні повернуто для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь держави судового збору. В судовому засіданні позивач проти ухвалення додаткового рішення заперечував. Інші учасники процесу до суду не з'явились. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.01.2017 у справі №554/9462/16-ц у задоволенні позову [PERSON] до ВАТ БК «Букрос» про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних на нараховану, але невиплачену заробітну плату при звільненні відмовлено (а.с.38-40). Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивач взагалі не сплатив судовий збір, хоча в розумінні п. 1 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~не був звільнений від сплати судового збору, оскільки предявив позовну вимогу про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних на нараховану, але не виплачену заробітну плату при звільненні. Предметом розгляду в суді була позовна вимога майнового характеру, яка 29.12.2016 була уточнена позивачем, в якій позивач просив стягнути на його користь інфляційні витрати та 3% річних в загальній сумі 129438,86 грн. Враховуючи ціну позову та вимоги п. 1 ч. 2\~ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»\~(в редакції чинній на момент уточнення позову, тобто на 29.12.2016), судовий збір на користь держави підлягав сплаті в розмірі 1294,39 грн. Відповідно до\~ЗУ «Про державний бюджет»\~який діяв на 2016 рік, мінімальна заробітна плата, складала 1378 грн., а тому судовий збір повинен був сплачуватися за ставками, які діяли у 2016 році. Ціна позову у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог (п.10 ч.1\~ст. 80 ЦПК України). Відповідно до п.13 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено,\~що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Таким чином, при подачі позову до суду 16 листопада 2016 року та з урахування уточнень позовних вимог від 29 грудня 2016 року позивач [PERSON] повинен був сплатити за позовні вимоги майнового характеру 1294,39 грн., але судовий збір позивачем не сплачено. Відповідно до п. 41 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи суд на підставі\~статті 220 ЦПК України\~має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення суду, приходжу до висновку стягнути з [PERSON] на користь держави несплачений ним судовий збір за за позовні вимоги майнового характеру 1294 гривень 39 копійок.

Outcome: approved