Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У січні 2021 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором від 13.06.2017 року № 5861890437 у розмірі 16 040,57 грн., з яких: 5 811,76 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1 205,91 грн. заборгованість за відсотками; 5 402,47 грн. заборгованість за щомісячними процентами; 3 620,43 грн. - заборгованість за пенею. Крім цього, представник позивача просив стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказував, що 13.06.2017 року [PERSON] подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» заяву № 5861890437 на отримання кредиту. Підписанням заяви відповідач підтвердив, що вказана заява разом з умовами отримання кредиту та інших послуг становлять кредитний договір. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 09.12.2019 року становить 16 040,57 грн. Після цього, внаслідок укладення договору про відступлення прав вимоги між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», останній набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 13.06.2017 року № 5861890437 на суму 16 040,57 грн. 17.02.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі їх представника, в якому просив на підставі наявних у справі доказів позов задовольнити, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 13.06.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 5861890437 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6 000 грн. За змістом вказаної заяви відповідач погодився з тим, що ця заява разом з умовами отримання кредитних коштів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.3 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФП», затверджених наказом від 08.05.2015 року № 6, умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» є публічною пропозицією товариства укласти кредитний договір. Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Ці умови разом з заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. Відповідно до інформації щодо переказів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» здійснено переказ на користь [PERSON] у розмір 6 000 грн.. Пунктом 3 наведених вище Умов визначено, що проценти за надання кредиту, які складаються з: початкових процентів (п. 3.3.1), щомісячних процентів (п. 3.3.2), річних процентів (п. 3.3.3). Згідно з п. 4 Умов, за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,3 % від суми прострочення за кожний день прострочення. Відповідно до п. 5.1 Умов, позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. 09.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20191209, відповідно до змісту якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.2 зазначеного договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Як вбачається з Витягу з реєстру боржників від 09.12.2019 року до договору відступлення права вимоги № 20191209 від 09.12.2019 року, від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5861890437. Згідно довідки № 4148583-SG від 02.01.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг», [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , дійсно оформив кредит у ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг», кредитний договір № 5861890437 від 13.06.2017 року, сума для дострокового погашення становить 16 040,57 грн. 23.12.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» на адресу [PERSON] направлено повідомлення № 003721740 про відступлення права вимоги, в якому вказано про необхідність сплати заборгованості в сумі 16 040,57 грн. до 23.01.2020 року. При вирішенні справи суд виходить з наступного. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг», надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконало. Разом з цим, станом на день відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором від 13.06.2017 року № 5861890437, перед відповідачем наявна прострочена заборгованість по договору в розмірі\~ 16 040,57 грн., з яких: 5 811,76 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1 205,91 грн. заборгованість за відсотками; 5 402,47 грн. заборгованість за щомісячними процентами; 3 620,43 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved