Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

У червні\~2017\~року до\~суду звернулосьПриватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/337017 від 01.02.2017 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що договір страхування укладено після настання страхового випадку, тому страховик не зобовязаний здійснювати страхову виплату. У судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, письмової заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав, позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву. Свої заперечення обґрунтовував тим, що договором страхування передбачено початок строку дії договору з 00 годин 00 хвилин 01 лютого 2017 року, тобто до настання страхового випадку. Ухвалою суду від 21 листопада 2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON]. Третя особа у судове засідання не зявилась, суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала, надала письмові пояснення. Ч. 4 ст. 223ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Сторони у судове засідання не зявилися, суд приходить до висновку про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 01 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АК/337017 від 01.02.2017 року, строком дії з 00 годин 00 хвилин 01 лютого 2017 року до 31 січня 2018 року включно. В п. 10 полісу № АК/337017 від 01.02.2017 року зазначено, що страховий платіж сплачений в 00 годин 00 хвилин 01 лютого 2017 року. 01 лютого 2017 року о 7 годині 45 хвилин на проспекті Свободи в м. Кременчуці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду. На місці ДТП [PERSON] визнав свою вину, що підтверджується його письмовими поясненнями. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Відповідно до вимог ст. 1, 17 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий Поліс є єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору та документом суворого обліку. Згідно ст. 11 вказаного Закону страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності до центральної бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Статті 203,215 ЦК України передбачають, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 статті 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 981 ЦК України передбачає, що договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифікату). Статтею 983 ЦК України передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Суд встановив, що пунктом 3 поліса № АК/3370117 встановлено строк дії договору з 00 годин 00 хвилин 01 лютого 2017 року до 31 січня 2018 року включно. Цим же пунктом встановлено, що договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії. Таким чином, полісом № АК/3370117 встановлено момент набрання ним чинності з 00 годин 00 хвилин 01 лютого 2017 року не залежно від моменту здійснення першого страхового платежу. Отже, не має значення коли було здійснено страховий платіж, якщо договором узгоджено інший момент набрання ним чинності. Пунктом 10 поліса № АК/3370117 встановлено, що страховий платіж сплачений о 00 годині 00 хвилин 01 лютого 2017 року. Статтею 11 Закону № 1961-IV\~передбачено, що страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Відповідно до інформації, яка внесена страховиком до ЦБД МТСБУ та розміщена на офіційному сайті МТСБУ щодо дійсності страхових полісів, поліс ОСЦПВВНТЗ № АК/3370117 станом на 01 лютого 2017 року значиться зі статусом чинний. Суд критично оцінює доводи позивача щодо здійснення страхового платежу після ДТП, оскільки з наданої позивачем копії квитанції не можливо встановити особу платника та призначення платежу. Окрім того, з дослідженого судом листа Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» вих. № 2437 від 26.03.2018 року вбачається, що страховиком самостійно прийнято рішення про здійснення страхової виплати [PERSON] Позивачем не спростовано набрання чинності полісом з моменту, погодженого сторонами в договорі, та не доведено факт несплати страхового платежу та набрання чинності договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/337017 від 01.02.2017 року після настання ДТП. З врахуванням доводів викладених вище у мотивувальній частині рішення, суд прийшов до висновку, що в ході розгляду даної справи правова позиція сторони позивача не знайшла свого підтвердження, тому що досліджений судом страховий поліс в повному обсязі відповідає вимогам статей 979, 981, 999 ЦК України та Законів України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в договорі страхування сторонами погоджено момент набрання ним чинності до того моменту, як настав страховий випадок, тому підстави для визнання його недійсним та задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed