Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

у суд із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , звернулась [PERSON] . Вимоги позивачка мотивує тим, що разом з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 27 липня 2017 року шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою. Батько дитини [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні свого сина, навчанням та здоров`ям не цікавиться, не допомагає матеріально, не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не турбується про фізичний і духовний розвиток сина. Тому метою забезпечення належного захисту дитини вимушена звернутися до суду із позовом про позбавлення [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому причини неявки не повідомив та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подавши заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: відповідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 липня 2017 року шлюб зареєстрований 21 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] на вимогу останньої було розірвано; постановою старшого державного виконавця Козелецького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бригинець В.М. від 28.08.2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Тетіївським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2017 року і до повнолітня дитини; згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №380/799/17 від 19.06.2017 року Тетіївського районного суду борг [PERSON] становить 35 243 грн. 20 коп.; відповідно до довідки виконавчого комітету Тетіївської сільської ради №350 від 01.11.2019 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] ; згідно до акту від 01.11.2019 року № 335 обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] за адресою [ADDRESS] , остання проживає разом з сином [PERSON] без реєстрації, де дитині створені всі належні умови та необхідне забезпечення. Матір свої батьківські обов`язки виконує належним чином; за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тетіївської сільської ради №327 від 09.10.2019 року; Висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тетіївської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] встановлено, що після розлучення батьків дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де створені належні житлово-побутові умови, хлопчик забезпечений всім необхідним для повноцінного виховання, розвитку та навчання. Батько [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. Із пояснень матері її колишній чоловік не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться навчанням та не спілкується з ним. [PERSON] не з`являється на засідання даної комісії, хоча був проінформований завчасно рекомендованим листом із повідомленням та у телефонному режимі. У підсумку, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 196 від 26 листопада 2019 року вищевказаний висновок комісії було затверджено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Тетіївська міська рада про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню із наступних підстав: відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] навмисно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не проявляє батьківської турботи, вихованням не займається, станом здоров`я та навчання дитини не цікавиться, участі у житті дитини не приймає, матеріально не забезпечує, має заборгованість по сплаті аліментів. Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд знаходить всі підстави для задоволення позову. Поряд із цим [PERSON] не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved