Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що він є власником будинку [ADDRESS], який в подальшому було перейменовано на [ADDRESS]. В зазначеному будинку, крім нього, зареєстрований його син [PERSON], який у будинку не проживає з вересня 2015 року, його особистих речей у будинку немає, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, відповідач більше року без поважних причин будинком не користується, витрат по його утриманню не несе. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що спірним житловим приміщенням є будинок [ADDRESS], який в подальшому було перейменовано на [ADDRESS], який належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку посвідченого 22 квітня 1974 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за № 1365 та актом прийняття в експлуатацію № 78-180/9647. Право власності на будинок зареєстровано в КП Павлоградському БТІ 14 серпня 1981 року. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.06.2018 року складеного головою квартального комітету м. Павлограда № 77 встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в будинку [ADDRESS], але з 09 вересня 2015 року та по теперішній час за даною адресою не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідачбільше року не проживає у будинку [ADDRESS], його особистих речей у будинку немає, суд вважає за необхідне визнати[PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved