Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON], померлого 22.06.2014 року, строком 4 місяці. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що є спадкоємцем першої черги померлого за заповітом. В шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті батька загострились її хронічні захворювання, в період відкриття спадщини знаходилась на стаціонарному лікуванні, витрачала значні кошти на лікування, що стало перешкодою своєчасному оформленню спадкової справи. А при зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину за заповітом, отримала відмову у звязку з відсутністю факту прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки вважає причину її пропуску поважною. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого представник відповідача в своїй заяві від 21.07.2016 року не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 22.06.2014 року в с. Мала Горбаша Новоград-Волинського району Житомирської області помер [PERSON], батько позивачки, після смерті якого спадщина не відкривалась, проте залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок та житлового будинку, розташованих на території Великогорбашівської сільської ради. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном склавши 27.12.2005 року заповіт на імя своєї доньки позивачки по справі [PERSON] Спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги є його донька позивачка по справі [PERSON] Вказані обставини підтверджуються повідомленням державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контри Житомирської області [PERSON] від 14.07.2016 року З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця позивачка протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, який розпочався з 22.06.2014 року та закінчився 22.12.2014 року, не звернулась. Як вбачається з доданих позивачем виписок історії хвороби від 10.06., 12.06., 19.06., 20.06.2014 року та 20.01., 06.03. та 10.11.2015 року вона має ряд гострих хронічних захворювань та потребує постійного лікування. Відповідно до постанови державного нотаріуса від 06.04.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю своєчасного факту прийняття спадщини (пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування» поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON], позивачка по справі, пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька, з поважних причин, а тому їй слід продовжити цей строк, оскільки це не суперечитиме закону та не порушить будь-чиїх інших прав та охоронюваних законом інтересів. В той же час, позивачкою жодним чином не було обґрунтовано тривалість додаткового строку, достатнього їй для подання заяви про прийняття спадщини терміном 4 місяці, а тому суд приходить до висновку про визначення їй даного строку терміном 1 місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial