Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за виконані роботи. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі є співвласником квартири [ADDRESS] . В зв`язку з відключенням будинку від централізованого опалення він протягом 2000-2007 років здійснював роботи по встановленню індивідуального опалення, покращення теплозбереження даної квартири, інші ремонтні роботи. Відповідач самоусунувся від участі в ремонті квартири. Всі витрати на ремонт він поніс сам. До даного часу частину потрачених ним коштів відповідачем йому не повернуто. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала з підстав наведених в позовній заяві. При цьому пояснив що він був вимушений здійснити ремонт в спільній з відповідачем квартирі. Основний ремонт було завершено у 2005 році. Суму понесених витрат на ремонт він зазначає по пам`яті та прив`язує до курсу долара на той час та індексує з курсом на сьогодні. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Просили суд в задоволенні позову відмовити за недоведеністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1997 року [PERSON] є власником 9/25 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1997 року та копії Договору купівлі-продажу частини квартири від 19 жовтня 2000 року [PERSON] є власником 16/25 частин квартири [ADDRESS] . Згідно ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Позивачем на підтвердження витрат понесених на проведення ремонтних робіт квартири [ADDRESS] надано накладні від 16.02.2017 року та 11 травня 2017 року (а.с. 11, 14), товарні чеки датовані 02 серпня 2015 року, 20 липня 2017 року (а.с. 11,12) комерційну пропозицію датовану 12 червня 2019 року (а.с. 15-16) проте суд не може прийняти дані докази так як їх дата не відповідає даті проведення самих ремонтних робіт (розбіжність 10-12 років). З тих же причин суд не може прийняти доказом витрат Договірну ціну на реконструкцію системи опалення (а.с. 25-33) та Акт приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 34-38), так як вони датовані 2014 роком, що не відповідає дійсній даті проведення ремонтних робіт, яка була вказана позивачем. Що ж стосується Договору № 120 на продаж та установку металопластикових конструкцій (а.с. 18), Бланку замовлення від 02.08.2007 року та Акту здачі прийняття конструкцій від 21.08.2007 року то дані докази підтверджують лише факт замовлення та встановлення товару. З огляду на те, що позивачем не надано жодного належного, достатнього, допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed