Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договорами позики, мотивуючи тим, що позивач 31 травня 2015 року надав відповідачу у позику 210 000 (двісті десять тисяч) грн. 00 коп. строком до 30 листопада 2015 року за договором серії НАК 758192 та 10 червня 2015 року суму 315 000 (триста п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. строком до 10 грудня 2015 року у позику за договором серії НАН 592418. Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договорами позики у розмірі 525 000 (п'ятсот двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп., інфляційні збитки за весь час прострочення, а також 3% річних у розмірі 18 128 (вісімнадцять тисяч сто двадцять вісім) грн. 08 коп. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду був повідомлений судом у строки та спосіб встановлений статтями 74, 76, 77 ЦПК України зокрема через оголошення у пресі. Заяв, письмових заперечень від відповідача не надходило. Тому, суд на підставі частини 1 статті 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2015 року позивач надав відповідачу у позику 210 000 (двісті десять тисяч) грн. 00 коп. строком до 30 листопада 2015 року (а.с. 8-9). 10 червня 2015 року позивач надав відповідачу у позику 315 000 (триста п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. строком до 10 грудня 2015 року (а.с. 10-11). Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У визначений договорами позики строк відповідач кошти позивачу не повернув. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за договорами позики у розмірі 525 000 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Тому, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 6 515 грн. 75 коп., інфляційних втрат в розмірі 11 612 грн. 33 коп. відповідно до розрахунку позивача (а.с. 5-6), з яким суд погоджується. Відповдіно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення процентів відповідно до вказаних положень закону, оскільки розпискою (договором позики) не передбачено їх стягнення. Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 18 128 грн. 08 коп. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5 707 грн. 61 коп. відповідно до статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved