Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса за прийняттями спадщини після смерті матері, оскільки фактично проживав з нею на момент смерті, допомагав у побуті, а тому вважав, що фактично прийняв спадщину. Лише у квітні 2021 року [PERSON] звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, де йому стало відомо, що ним було пропущено встановлений законом строк для подачі такої заяви. Крім того, під час вивчення нотаріусом документів було виявлено розбіжність у прізвищі позивача в його паспорті та прізвищем матері у свідоцтві про її смерть. Так, у паспорті позивача його прізвище зазначено як [PERSON] , а у свідоцтві про смерть матері її прізвище [PERSON] . За таких підстав, просив встановити факт того, що він, [PERSON] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, посилаючись на зайнятість на роботі, просив визнати поважними причини пропуску та визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник за договором про надання професійної правничої допомоги, адвокат Конуп І.М., у судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її присутності за наявними матеріалами та прийняти рішення на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Жданові Сталінської області, про що свідчить свідоцтво про народження, видане 27.02.1958 року Іллічівським районним РАЦС м. Жданова. У відповідності до свідоцтва про одруження, виданого 15.04.1962 року Будинком одруження м. Жданова Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 15 квітня 1962 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1205. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 14.06.1971 року Іллічівським районним РАСЦ м. Жданова. Як вбачається з паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого 15.09.2006 року Іллічівським РВ ММУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] в м. Маріуполі Донецької області. Натомість, у відповідності до свідоцтва про смерть, виданого повторно 14.04.2016 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] . Крім того, на ім`я [PERSON] 25.05.2005 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7335868, виданого 25.05.2005 року Маріупольським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Таким чином позивач позбавлений можливості оформити належні документи на спадщину, оскільки його родинні відносини з матір`ю не підтверджені документально через наявність розбіжності в його прізвищі та прізвищі спадкодавця. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:\~ спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Через наявність розбіжності у прізвищі [PERSON] та прізвищі спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , позивач позбавлений можливості довести в позасудовому порядку факт родинних відносин з матір`ю. Проте представлені в своїй сукупності письмові докази: численні свідоцтва про народження, одруження та смерті, документи на квартиру в достатній мірі підтверджують факт родинних відносин позивача з покійною [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , але через наявність розбіжностей у прізвищі позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд прийшов до наступного. Після смерті матері навесні 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіної О.В. від 21.04.2021 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та прийнятті заяви, з тих причин, що після смерті спадкодавця було пропущено встановлений законом шестимісячний строк. При вирішенні спору суд керується наступними положеннями закону. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач у передбачений законом шестимісячний строк не подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті його матері, а також належним чином не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України. Проте, вирішуючи питання про наявність поважної причини для пропуску встановленого законом шестимісячного строку, суд враховує той факт, що з 01.12.2014 по 24.07.2016 року [PERSON] працював у ПП «Ірель», а також виходить із декількох загальновідомих обставин. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України було введено карантин та встановлено численні обмеження в пересуванні. В подальшому на підставі постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236 карантин був продовжений. Як вбачається з наявних доказів позивач не зміг у встановлений законом для прийняття спадщини строк звернутися із відповідною заявою до нотаріальної контори, через зайнятість по роботі, а у зв`язку із введеними карантинними обмеженнями та забороною відвідувати державні установи, в тому числі нотаріальні установи, які працювали у закритому режимі та не приймали громадян, на зміг прибути та подати до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Існуючі обставини, які не були спростовані відповідачем, об`єктивно унеможливили своєчасне звернення позивача до нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк для оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені докази, суд вважає доведеним поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в три місяці.

Outcome: approved