Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] , у якому просила розірвати договір підряду від 04.06.2018 року між нею та ФОП [PERSON] та просила стягнути з ФОП [PERSON] на її користь 3700 грн матеріальної шкоди та 8000 грн у відшкодування моральної шкоди. Позов пред`явлено з тих підстав, що між позивачкою та ФОП [PERSON] , який здійснював підприємницьку діяльність: різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю, було укладено договір, за яким за виконання заливки на могилі батька позивачки у вересні 2017 року вона сплатила 2000 грн. Це замовлення було виконано. У червні 2018 року вона вдруге звернулась до ФОП [PERSON] із замовленням щодо облаштування могили її покійних батьків на Бердичівському міському кладовищі. Необхідно було закласти плиткою «вікно» могили, обкласти плиткою з боків, замінити кам`яну вазу для квітів, зробити напис про дату смерті матері. Вони уклали договір на виконання зазначених робіт з матеріалів підрядника та позивачка сплатила ФОП [PERSON] 3700 грн. За усною домовленістю замовлення мало бути виконано впродовж декількох днів. Проте, до цього часу робота не виконана. На її чисельні звернення до відповідача з вимогою виконати замовлення відповідач гроші не повернув, замовлення не виконав. Її звернення до відділу поліції не дало позитивного результату. У відповідності до ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір підряду підлягає розірванню та на її користь слід стягнути 3700 гривень матеріальної шкоди, а також 8000 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок тривалого невиконання договору підряду. Моральна шкода полягає у її душевних стражданнях, переживання з приводу невиконання умов договору, неможливість отримати за власні кошти замовлену послугу, вимушеність звернення до правоохоронних органів, докладання додаткових зусиль, витрачання часу та енергії для відновлення свого порушеного права, нерозв`язання спору в позасудовому порядку. Все це негативно позначилося на її психологічному стані та призвело до моральних страждань. За заявою позивачки, ухвалою суду від 18.07.2019 у зв`язку з припиненням діяльності Фізичної особи-підприємця [PERSON] проведено заміну відповідача на правонаступника [PERSON] У судове засідання сторони не з`явилися, позивачка згідно поданої заяви просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання за адресою зареєстрованого місця проживання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Зі згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 17.06.2004 року до 24.05.2019, вид підприємницької діяльності: різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю. ( а.с. 37-38). Між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір підряду, за яким ФОП [PERSON] зобов`язаний був провести роботи по встановленню надгробної плити, отримавши 04.06.2018 року 3700 гривень від [PERSON] Укладання договору підряду доводиться копією квитанції від 04.06.2018 та матеріалами Бердичівського ВП за наслідками звернення [PERSON] до Бердичівського ВП від 13.11.2018 на протиправні дії [PERSON] . З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що він підтвердив факт укладання ФОП [PERSON] договору з [PERSON] , за яким він зобов`язався зробити надгробні плити та замінити вазу на могилі, отримавши грошові кошти у розмірі 5000 грн, однак в строк не встиг зробити, зобов`язався до 26.11.2019 доробити погоджені роботи ( а.с. 8). З фото, доданих до позову вбачається, що роботи по встановленні надгробної плити та заміні вази не були проведені, а [PERSON] надано доказ про укладання договору про виконання робіт із встановлення вази, встановлення надгробної плити, укладки гранітної плити із ФОП [PERSON] та сплатою за виконання вказаних робіт 5600 грн. ( а.с. 9-10, 47). Відповідно до статті 1 Закону «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. За положеннями статті 865 ЦК України договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконати роботу. Вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо (стаття 873 ЦК України). Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. За змістом частин 1 і 2 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Аналогічне положення містить стаття 849 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Аналогічне положення міститься в положеннях ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Оскільки ФОП [PERSON] не приступив до виконання замовлення, та не вчинив будь яких дій щодо виконання взятого на себе зобов`язання перед [PERSON] , договір підряду, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню зі стягненням завданої [PERSON] матеріальна шкоди (збитків) у розмірі 3700 грн., грошових коштів сплачених нею згідно квитанції від 04.06.2018 року в рахунок оплати виконання робіт, які не були виконані ФОП [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Таким чином, [PERSON] має відповідати за зобов`язаннями ФОП [PERSON] перед [PERSON] . Відповідно до статті 22 Закону «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством, зокрема нормами Цивільного кодексу України, які регулюються порядок відшкодування моральної шкоди та Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка? реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Виходячи із системного аналізу наведених норм закону, [PERSON] , як споживач має право на відшкодування моральної шкоди. Неправомірними діями ФОП [PERSON] , що полягають невиконанням умов договору протягом тривалого часу, [PERSON] завдано моральної шкоди, яка виразилася у її душевних стражданнях, переживаннях з приводу невиконання умов договору, звернення до поліції та суду, докладання додаткових зусиль, витрачання часу для відновлення та захист своїх законних прав та інтересів. Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер і тривалість страждань позивачки, з огляду на те, що доказів того, що дії ФОП [PERSON] позначилися на психологічному стані позивачки не надано, суд оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 4000 гривень та стягує її з відповідача, який за законом відповідає за свої зобов`язання, що виникли від його діяльності як фізичної особи-підприємця. Оскільки позивачка відповідно до закону була звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави 768,2 грн судового збору.

Outcome: partial