Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

У травні 2018 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2003 року, який відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13.11.2012 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку\~ до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у підготовчому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у підготовчому судового засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано(а.с.4). Згідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 055971, виданого 06.03.2016 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 137, вбачається, що [PERSON] народилась 01.03.2016 року, в графі «Батьки» зазначено батько [PERSON], а мати [PERSON] (а.с.3). Відповідно до акту № 62 від 16.02.2018 року дитина - [PERSON] мешкає разом з позивачкою по справі в [ADDRESS] та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме: судового збору у сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved