Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

у травні 2015 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди щодо користування та розпорядження позивачем своїми грошовими коштами, що знаходяться на її картковому рахунку номер [NUMBER], залишок 24 935,20 грн., відкритому у Криворізькому ПАТ «ПриватБанк» шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що нею на підставі анкети-заяви було відкрито у ПАТ КБ «ПриватБанк» (Криворізьке відділення) картковий рахунок номер [NUMBER] (картка універсальна). На картковому рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 24935 грн. 50 коп.. У січні 2015 року позивач дізналась, що відповідач без жодного попередження в односторонньому порядку припинив видачу належних їй коштів із даного карткового рахунку. На неодноразові письмові звернення до банку, останній не надав належним чином мотивованої відповіді про причини блокування картки та умови його усунення. Крім того, відповідач по телефону повідомив позивача про ймовірну причину блокування платіжної картки: скоєння злочину із використанням даної картки. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, а тому просить суд зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні картковим рахунком, шляхом негайного його розблокування. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, у відзиві від 20.11.2015 р. проти заявлених позовних вимог заперечує, посилаючись на відсутність доказів подання позивачем до ПАТ КБ «ПриватБанк» оформлених розрахункових документів про перерахування або видачу йому коштів. Крім того, обраний спосіб захисту позивача, а саме: зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку - не відповідає встановленим законом способом захисту прав. Також відповідач у відзиві вказує, що позивачем не доведено як порушення банком проведення будь-яких операцій за спірним рахунком, так і не надано докази наявності блокування рахунку. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.08.2017 р. дана справа прийнята до провадження суддею Науменко Я.О.. Представник позивача подав суду клопотання від 18.12.2017 р. про розгляд справи в його відсутність та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу У судовому засіданні 18.12.2017 р. судом проголошено вступну і резолютивну частину рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачем, [PERSON], на підставі анкети-заяви було відкрито у ПАТ КБ «ПриватБанк» (Криворізьке відділення) картковий рахунок номер [NUMBER] (картка універсальна). У січні 2015 року позивач дізналась, що відповідач без жодного попередження в односторонньому порядку припинив видачу належних їй коштів із даного карткового рахунку. Відповідно до виписки з карткового рахунку №5168 7423 4267 5182 за період із 01.05.2015-17.05.2015 р.р. залишок коштів на ньому складає 24935,20 грн. (а.с.5-9, том 1). Позивач 24.03.2015 р. звернулась до відповідача з заявою про видачу коштів із карткового рахунку (а.с.10,том 1). Відповідач листом №20.1.0.0.0./7-20150324/1550 від 13.04.2015 р. повідомив позивачу підстави, за яких Банк має право відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг відмовити клієнту без пояснення причин у видачі або пере випуску картки; призупинити дію картки або відмовити у продовженні її дії; призупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) і/або визнати її недійсною; призупинити або припинити дію картки, відмовити в продовженні, заміні або видачі нової картки чи доручити будь-якому учаснику міжнародних систем вилучити картку. Але у даному листі не повідомлено позивача про те, в зв'язку з чим було заблоковано її картку та можливості її розблокування (а.с.11-12, том 1). Позивач направила на адресу відповідача повторну заяву-скаргу від 21.04.2015 р., про що свідчать опис вкладення у цінний лист, фіскальні чеки «Укрпошти» та виписка з сайту «Укрпошти» від 21.05.2015 р. (а.с.13,14,15,16, том 1). На зазначену повторну заяву-скаргу позивача відповідач листами №20.1.0.0.0./7-20150521/228 від 21.05.2015 р. та №20.1.0.0.0./7-20150819/400 від 19.08.2015 р., №20.1.0.0.0/7-20151014/109 від 14.10.2015 р. повідомив, що її звернення буде розглянуте в найкоротші терміни, оскільки співробітниками банку здійснюється пошук інформації в архівах і програмних комплексах та проводиться перевірка даних (а.с.40, 43, 52 том 1). Відповідно до виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» №151016/849 від 16.10.2015 р. по картковому рахунку [NUMBER] за період із 01.09.2015 -16.10.2015 баланс по даній картці складає 26648,20 грн. (а.с.50-51, том 1). У довідці ПАТ КБ «ПриватБанк» №151016/504 від 16.10.2015 р. зазначена заборгованість позивача за договорами [NUMBER] (картка юніора) та [NUMBER] (картка Універсальна Gold), проте заборгованості по заблокованому рахунку [NUMBER] не зазначено (а.с.53, том 1). Довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» №151016SV97170201956С від 16.10.2015 р. підтверджено, що [PERSON] станом на 16.10.2015 р. має в ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні рахунки: [NUMBER] (Картка «Універсальна») із залишком коштів 26648,20 грн. (а.с.54, том 1). Про наявність вказаного залишку коштів та неможливість проведення операції зі зняття коштів свідчать фото з екрану банкомата, з телефону позивача та скан із сервісу клієнт-банк «Приват24» (а.с.55-68, том 1). Відповідно до виписки по картковому рахунку [NUMBER] за період 01.01.2016-14.03.2016 р.р. залишок коштів на ньому складає 27248,20 грн. (а.с.98, том 1). Відповідач листом №20.1.0.0.0./7-20150423/3856 від 26.05.2016 р. знорву повідомив позивача, підстави, за яких Банк має право відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг відмовити клієнту без пояснення причин у видачі або пере випуску картки; призупинити дію картки або відмовити у продовженні її дії; призупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) і/або визнати її недійсною; призупинити або припинити дію картки, відмовити в продовженні, заміні або видачі нової картки чи доручити будь-якому учаснику міжнародних систем вилучити картку, проте не зазначив, за яких обставин та на яких підставах було заблоковано картку позивача (а.с.3, зворот, том 2). Таким чином, вказаними діями ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснює перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні належними їй грошовими коштами. Суд відхиляє заперечення відповідача, викладені ним у відзиві та запереченні на позов, оскільки в них відсутні дані щодо правомірності блокування рахунку позивача, а матеріали справи не містять відомостей зокрема про те, що з використанням картки позивача було здійснено незаконну діяльність. Відповідно до ст.1066 ЦК України банк має право користуватися грошовими коштами на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта, щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускаються. Як вбачається зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається з положень ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст.76, ч.1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з положеннями ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначеного обов'язку при розгляді даної справи відповідачем не дотримано. Виходячи з наведеного, а також приймаючи до уваги те, що під час розгляду справи не встановлено правомірних підстав для вчинення відповідачем дій щодо блокування карткового рахунку позивача шляхом обмеження здійснення видаткових операцій та розпорядження грошовими коштами на рахунку банку, суд вважає дії відповідача неправомірними. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн., від сплати якого звільнений позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 15,16, 526, 1066, 1074 ЦК України,

Outcome: approved