Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулася із зазначеним позовом до суду, вказавши, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 1,97 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Спадкове майно померлого прийняла його дружина та мати позивача [PERSON] , як така, що проживала разом із спадкодавцем на день його смерті. Однак своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку вона не оформила та померла [INFO] . При цьому [PERSON] також була власником земельної ділянки площею 1,76 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території тієї ж сільської ради, і така земельна ділянка увійшла до складу її спадщини. Позивач, будучи спадкоємцем до майна померлої [PERSON] , звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказані земельні ділянки, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а тому позивач просила встановити юридичний факт, що померла [PERSON] є її матір`ю, а також визнати за нею в порядку спадкування право власності на дві вказаних земельних ділянки. Ухвалою судді від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, проте від її представника надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності сторони позивача. При цьому представник позивача [PERSON] , який брав участь у судовому засіданні 22 червня 2020 року, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності,\~в якій позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. Так, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ №037718, виданого на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 19 лютого 1999 року, [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 1,97 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6811071922020 від 17 лютого 2020 року. Після смерті [PERSON] його спадщину, відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняла його дружина [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день його смерті. [PERSON] померла [INFO] , що, зокрема, підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. При цьому, як з`ясовано судом, своїх спадкових прав на належне [PERSON] майно, зокрема, на вищевказану земельну ділянку, вона фактично не оформила. [PERSON] також була власником земельної ділянки, площею 1,76 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ №037716, виданим на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 19 лютого 1999 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6811196682020 від 27 лютого 2020 року. Як вбачається із матеріалів справи, позивач 13 березня 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та на підставі такої її заяви нотаріусом було заведено спадкову справу за №07/2020 до майна померлої [PERSON] . Разом із цим, згідно з постановою нотаріуса від 13 березня 2020 року позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтв про право на спадщину за законом. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що така відмова нотаріуса була пов`язана, зокрема, із тим, що по батькові матері позивача у різних правовстановлюючих документах вказане по різному - « [PERSON] » та « [PERSON] ». Із урахуванням наведеного нотаріусом було рекомендовано [PERSON] звернутися до суду для встановлення, зокрема, факту її родинних відносин з померлою [PERSON] . У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом, дошлюбним прізвищем позивача було прізвище « [PERSON] », яке вона змінила на прізвище « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією її шлюбу з [PERSON] 28 грудня 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Кам`янець-Подільським міським відділом ЗАГСу. Із свідоцтва про народження позивача вбачається, що її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Таке ж по батькові матері позивача міститься у інших правовстановлюючих документах, зокрема, у належному їй державному акті на право приватної власності землю та у свідоцтві про її смерть. Разом із цим, як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого 25 лютого 2020 року, в актовому записі про шлюб №112 від 28 лютого 1946 року, який був зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , по батькові останньої вказане як « [PERSON] ». Таким чином, наведене свідчить про те, що по батькові матері позивача у різних правовстановлюючих документах записане по різному. З огляду на це, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт її родинних відносин з померлою [PERSON] . Той факт, що померла [PERSON] була матір`ю позивача, підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 22 червня 2020 року. Крім того, факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується довідкою ЦНАП м. Южноукраїнськ від 11 вересня 2019 року, виданою на підставі виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію, із якої вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] входила, у тому числі, її мати [PERSON] . Встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та наявність підстав для встановлення факту родинних відносин позивача [PERSON] із померлою [INFO] [PERSON] . Що стосується позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, то такі вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке. Згідно із ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом вказаних статей право на судовий захист виникає в особи у разі порушення, невизнання або оспорювання її права, свободи чи законного інтересу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити свої спадкові права на належні померлій [INFO] [PERSON] земельні ділянки площею 1,97 га та 1,76 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Разом із цим, жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що таке її право є порушеним, невизнаним або оспорюваним, нею до суду не подано. Зокрема, як встановлено судом із вищезазначеної постанови нотаріуса Рихальської О.В. від 13 березня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та роз`яснено її право на звернення до суду для встановлення факту її родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] , а також факту реєстрації шлюбу померлих [PERSON] та [PERSON] , з метою оформлення прав позивача на вказані земельні ділянки. При цьому жодних застережень щодо належності вказаного майна спадкодавцю або необхідності встановлення такої обставини у судовому порядку постанова нотаріуса не містить. Не надано позивачем і жодного іншого письмового доказу, який би вказував на необхідність визнання за позивачем, як спадкоємцем до майна померлої [PERSON] , права власності на таке майно у судовому порядку, зокрема, письмової відповіді будь якого іншого державного органу про відмову в оформленні їй спадкових прав після смерті [PERSON] на вказані земельні ділянки саме із таких підстав. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволенні таких її вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial