Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння та повага, шлюбні відносини з червня 2019 року припинені і спільне господарство з того часу сторони не ведуть, а тому подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/9445/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 7 липня 2021 року. У судове засідання 7 липня 2021 року позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, подав до суду заява, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 6 жовтня 2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1782. За час перебування у шлюбі у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння та повага, що призводить до конфліктних ситуацій та сварок. Вказує, що шлюбні відносини з червня 2019 року припинені і спільне господарство з того часу сторони не ведуть, заходи, вжиті для збереження родини, виявилися марними, сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнає позов про розірвання шлюбу, і судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону і порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. На підставі статей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved