Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, вказуючи, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та користується послугами, які ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» надає за вказаною адресою. Відповідач вчасно оплату за надані послуги не вносить, у зв`язку з чим за період з 01.11.2017 року по 01.03.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 7332,64 грн., яку позивач просить стягнути, а також суму судового збору, понесену ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просить слухати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надіслання повістки на адресу його реєстрації, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з рішенням виконкому міської ради № 520 від 01.09.2017 року ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» починаючи з 01.11.2017 року обслуговує багатоквартирні будинки в Олександрівському та Хортицькому районі, Південному мікрорайоні та Правобережній часині Дніпровського району м. Запоріжжя. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. 06.09.2017 року Договір № 06/09/2017-467 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , укладено заступником голови Запорізької міської ради Бородаєм О.М., уповноваженим на укладання цього договору пунктом 6 Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 (далі - Договір). Відповідно до Договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Також даний обов`язок визначений у ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме, кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч.6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в яку ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» надаються послуги з управління багатоквартирним будинком. На ім`я відповідача у ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , як на власника квартири та особу, який є споживачем послуг, яке надає товариство за вищевказаною адресою, що підтверджується Довідкою товариства по відповідному особовому рахунку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що договір між позивачем чи балансоутримувачем і відповідачем не укладався. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За вимогою ч.3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відповідач є споживачем послуг, що надає ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», але вчасно не вносить оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.11.2017 року по 01.03.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 7332,64 грн., що підтверджується долученим до позову Розрахунком заборгованості за вказаний період та не було спростовано відповідачем. Відповідно до ст. ст.67,68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст.162 ЖК УРСР та ч.3 ст.815 ЦК України, наймач зобов`язаний самостійно та своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved