Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] в с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,9262 га, що розташована на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] , виданого Держкомземом у Томашпільському районі Вінницької області 16 лютого 2010 року. Позивачі є спадкоємцем за законом. Коли вони звернулися з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а тому з даним позовом вони вимушені звернутися до суду, який просять ухвалити рішення про визнання за ними права власності на вищевказане спадкове майно по 1/2 частині. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, однак, надіслали на адресу суду заяви в яких просить розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник Великорусавської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак сільський голова Великорусавської сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 червня 1972 року Великорусавською сільською радою позивач є донькою [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 жовтня 2001 року Великорусавською сільською радою позивач є донькою [PERSON] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] позивач уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 15). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] позивач уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 16). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9262 га, розташована на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Держкомземом у Томашпільському районі Вінницької області (а.с.11). В довідці, виданої виконавчим комітетом Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області вказано, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, посвідченої державним актом серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом залишилися діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно довідок, виданих [PERSON] та [PERSON] . Томашпільською районною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 9). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори від 19 червня 2019 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] заведена № 479/2018 року. Як вбачається з спадкової справи до Томашпільської державної нотаріальної контори з заявою звернулась [PERSON] і їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,9511 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Великорусавської сільської ради (а.с. 23-26). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0.1369421168.1 від 31 травня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп. Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0.1369169778.1 від 31 травня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить по 384 грн. 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved