Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з заявою, згідно якої просить встановити факт народження [INFO] в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим, у батька [PERSON] та матері [PERSON] дитини жіночої статі - [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] , перебуваючи на тимчасово окупованій території в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим, у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилась дочка - [PERSON] . Разом з тим, заявник, як дядько [PERSON] , позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження своєї племінниці у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) направив на адресу суду письмові пояснення та просив суд проводити розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що 18.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 17 від 18.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Завіто-Ленінською сільською радою Джанкойського району Автономної республіки Крим. Також встановлено, що [INFO] у м. Сімферополь, АР Крим [PERSON] , народила дівчинку [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджується змістом свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2020 року, виданого відділом реєстраціїнародження м.Сімферополя Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Документ, що підтверджує факт народження [PERSON] , а саме: свідоцтво про народження дитини від 10.07.2020 року, видане відділом реєстраціїнародження м.Сімферополя Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є нікчемним та не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України. Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Проаналізувавши встановлені обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи заяви знайшли своє підтвердження, а тому її вимоги підлягають задоволенню. За приписами ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved