Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

у травні 2014 року заявник звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва із заявою про визнання недієздатним свого сина - [PERSON] та встановлення над ним опіки, призначивши її опікуном. Заяву обґрунтовувала тим, що [PERSON] є інвалідом дитинства 2-ї групи і, крім того, страждає на психічне захворювання, через що перебуває на обліку в Міському психоневрологічному диспансері № 2 та неодноразово проходив лікування в Міській лікарні ім. Павлова, а тому потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. Оскільки [PERSON] є її сином, з дитинства проживає з нею, вона доглядає за ним й бажає надалі доглядали та надавали йому допомогу, просила визнати його недієздатним та призначити її опікуном над ним. Заявник подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, зазначила, що заву підтримує та просить її задовольнити з викладених підстав. Представник заінтересованої особи подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у останній вказала, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 30 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON], [INFO], є інвалідом 2-ї групи з дитинства (а.с. 3). Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи за № 798 від 23 вересня 2014 року [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість з емоційно-вольовими розладами (згідно з МКХ-10, шифр F71), за своїм психічним станом нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки (а.с. 33-34). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], котрий зареєстрований та проживає у [INFO], за станом свого здоров'я внаслідок психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. З матеріалів справи вбачається, що Орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації не заперечує проти призначення опікуном [PERSON], [INFO], [PERSON] (а.с. 39). З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що на день розгляду заяви в розпорядженні суду відсутні надані відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України докази щодо необґрунтованості та безпідставності вимог заявника, суд надходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та визнання [PERSON], [INFO], котрий зареєстрований та проживає в [INFO], недієздатним й встановлення над ним опіки, призначивши його опікуном - [PERSON], [INFO], зареєстровану та проживаючу в [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved