Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що 22.09.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №814. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з січня 2013 року матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, хоча вона неодноразово зверталася до нього з вимогою про виділення коштів на її утримання, оскільки з нею проживає малолітня дитина. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання, в розмірі 14 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною віку трьох років. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис №814. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з січня 2013 року матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, хоча вона неодноразово зверталася до нього з вимогою про виділення коштів на її утримання, оскільки з нею проживає малолітня дитина. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно ч.ч. 2, 6 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина має і в разі розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином обов'язок по утриманню непрацездатної дружини, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Outcome: approved