overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві заявник зазначає, що відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду» вона та її дочки: [PERSON], [PERSON], а також, племінник [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS]. При перевірці документів заявником було виявлено, що під час приватизації житла органом приватизації у свідоцтві про право власності на житло допущено описку. Зокрема, у цьому документі, що підтверджує право власності невірно вказано по батькові [PERSON] Згідно паспорта громадянина [PERSON] вона зазначена як [PERSON], а у зазначеному свідоцтві про право власності на житло вказано, що воно видане на імя [PERSON]. Виправити зазначену описку в органі який видав свідоцтво неможливо, адже змінилися власники підприємства. З огляду на викладене, заявник вирішила звернутися до суду із вказаною заявою. [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву згідно якої наполягала на задоволенні її вимог, розгляд справи просила здійснювати без її участі. Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1998 року [PERSON],[PERSON], [PERSON] та [PERSON] було приватизовано квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). При цьому, у вказаному свідоцтві невірно зазначено по батькові [PERSON]: замість Едмунтівни вказано Едмундівна (а.с. 4,7). Згідно довідки ТОВ «Корал»Довбиський фарфоровий завод від 23.04.2018 року №95 виправити вказану описку немає змоги у звязку із зміною власників підприємства (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Відповідно до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, адже це надасть змогу ідентифікувати себе, як власника вказаного вище майна та в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.01.1985 року палацом реєстрації шлюбів і новонароджених м.Києва (актовий запис № 289) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Від шлюбу мають трьох синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми та кожен має своє особисте життя. У судове засідання позивачка не зявилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечує, пов'язує свої заперечення з хворобою сина, взаємні права та обов'язки подружжя пов'язує лише із сином. Питання примирення суду не ставить. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.01.1985 року про що палацом реєстрації шлюбів і новонароджених м.Києва зроблено актовий запис № 289 та видано відповідне свідоцтво (а.с.8). Від шлюбу сторони мають трьох синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми та кожен має своє особисте життя (а.с.7, 9, 10). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила наступне: 10 липня 2017 року судом було видано виконавчі листи про: зобов'язання ТОВ «СВП ПЛЮС» замінити [PERSON] придбаний у них мобільний телефон, стягнути з ТОВ «СВП ПЛЮС» на користь [PERSON] 100 грн. в рахунок компенсації витрат на правову допомогу. Як вказує заявник, 31.07.2017 р. ці листи були надані до ДВС Оболонського району. 02.08.2017 р. державним виконавцем у зв'язку з відсутністю підтвердження сплати авансового внеску винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Позивач зазначає, що отримала лише ксерокопії листів, і в матеріалах справи відсутні і оригінали і ксерокопії виконавчих листів. Як вказує позивач, вона зверталась до начальника Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві та до міністра юстиції України, і їй було повідомлено, що оригінали виконавчих листів втрачені. Тому посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2/756/2437/16 (унікальний № 756/1792/16-ц) за позовом [PERSON] до ТОВ «СВП ПЛЮС» про захист прав споживачів. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до п. 17.4 розділу XIII ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Суд, дослідивши матеріали та отримані докази, приходить до висновку щодо необхідності задоволення заяви [PERSON] з підстав халатності виконавців Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві, як законної та обґрунтованої. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 16 жовтня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1492, зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з нею. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося. Неодноразово намагалася примиритися з [PERSON], однак останній постійно влаштовував сварки та фізично знущався. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільне господарство у сторін не ведеться, мешкають окремо один від одного, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

у червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2006 року, мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них не склалося, в них виявилися різні погляди на подружнє життя, вони не розуміють один одного, фактично сімейно-подружні стосунки між ними припинилися, тривалий час не ведуть спільного господарства. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], судові витрати з відповідача не стягувати (а.с.28), відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.29). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підготовчому судовому засіданні та дослідивши надані докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 18 листопада 2006 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2007 р. (а.с.13). Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 475 від 08.06.2018 р. [PERSON] - відповідач по справі зареєстрований і проживає в [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння, сімейні стосунки припинились, тривалий час спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та спільної дитини, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням позивачки після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати покладаються на позивачку за її згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 29.08.2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З листопада 2017року не підтримують подружні відносини і проживають окремо. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає, ухиляється від явки до суду, тому позивачка наполягає на ухваленні заочного рішення. Витрати, пов'язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн., позивачка просить покласти на неї. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судові засідання з червня 2018 року по 08 лютого 2019 року не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2017 року. Шлюб зареєстрований Південним районним у місті Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №211. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З листопада 2017 року не підтримують подружні відносини і проживають окремо. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не бажають мириться і зберігати сім'ю. Спору про майно , житло між подружжям не має. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. Витрати, пов'язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн., позивачка просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 2007 року державним нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори Ю.А. Шкицькою. В зазначеній квартирі, крім неї, зареєстрований [PERSON], який не проживає з 2010 року, його особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 2007 року державним нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори Ю.А. Шкицькою, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1-2918, належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до акту №3 від 21.05.2018 року складеного комісією ЖСК №34 «Осінній» встановлено, що [PERSON], зареєстрований в [ADDRESS], але з 2010 року за даною адресою не проживає, особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї. Ухвалою судді від 27.06.2018 відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У позовній заяві [PERSON] зазначено, що з 08 липня 2016 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалося. Шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2018 року, з цього ж часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 08 липня 2016 року у Японській державі. Подружжя дітей не має. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть сумісне господарство. Позивач не має наміру зберегти свою сім'ю. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19.07.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на життя. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу та примирення вважає неможливим, а перебування у шлюбі таким, що суперечить інтересам обох сторін. Просить розірвати шлюб, укладений 19 липня 2008 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище - Товмач), [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 19 липня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 628. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 044539 від 19.07.2008 року зроблений актовий запис № 628. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю позивачем по справі [PERSON]. З вересня 2018 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Спору про місце проживання дітей та про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved