Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки, [PERSON]. Як підставу позову зазначила, що з 20 лютого 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на життя та ведення господарства, внаслідок чого сімя розпалася. Дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, заробляє на життя тимчасовими та сезонними заробітками, які виконує за наймом без укладення трудових договорів та за виконання яких отримує мінливий, нерегулярний дохід. Крім цього, відповідач є пенсіонером, отримує пенсію за інвалідністю, тобто має регулярний щомісячний дохід. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає нерегулярно. Дитині потрібна постійна матеріальна підтримка батька. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у частині від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 450,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та відмовилась від позовних вимог щодо стягнення аліментів на своє утримання. Уточнений позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач уточнений позов визна у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 20 лютого 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сумісне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на життя та ведення господарства, внаслідок чого сімя розпалася. Дитина постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, заробляє на життя тимчасовими та сезонними заробітками, за виконання яких отримує мінливий, нерегулярний дохід. Крім цього, відповідач є пенсіонером, отримує пенсію за інвалідністю, тобто має регулярний щомісячний дохід, проте матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Положеннями ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Задовольняючи позов, суд виходить з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що передбачений Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» у розмірі 450 гривень. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 450,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved