Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 23 жовтня 2009 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 157. Від шлюбу маютьдитину [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сім'ї надалі, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого повторно 31 липня 2015 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 23 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 157(а.с.3). Сторони маютьнеповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4) Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище «[PERSON]», а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Крім того, [PERSON] понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 2 від 06 червня 2017 року (а.с. 1), а тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved