Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ''ПриватБанк'' звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.03.2008 [PERSON] отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку із порушенням умов договору відповідач свої зобов'язання за зазначеним договором не виконав, унаслідок чого має заборгованість станом на 31.05.2017 в розмірі 14137,05 грн., у тому числі: 8290,60 грн. заборгованість за кредитом, 4637,15 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 298,01 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. штраф (фіксована частина), 661,29 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та невизнання позовних вимог у повному обсязі в зв'язку з повним погашенням заборгованості перед банком, про що надала оригінали квитанцій про сплату коштів. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 20 березня 2008 року відповідно до укладеного договору б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повернути одержаний кредит, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки; при порушенні строків сплати відсотків за користування кредитом та в разі порушення строків повернення кредиту зобовязалася сплатити банку пеню та штрафи. [PERSON] не виконувала взяті на себе зобовязання з повернення грошових коштів, внаслідок чого мала прострочену заборгованість станом на 31.05.2017 в розмірі 14137,05 грн., у тому числі: 8290,60 грн. заборгованість за кредитом, 4637,15 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 298,01 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. штраф (фіксована частина), 661,29 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до наданих суду оригіналів квитанцій [PERSON] 04.08.2017 сплатила в рахунок погашення заборгованості за кредитом 2520 грн., 07.08.2017 3000 грн., 30.08.2017 2500 грн., 11.09.2017 3100 грн., 28.09.2017 3020 грн., а всього 14140 грн. Ці обставини підтверджуються заявою від 20.03.2008 [PERSON], тарифами банку, розрахунком заборгованості за кредитним договором, умовами і правилами надання банківських послуг, квитанціями Приватбанку від: 04.08.2017 на 2520 грн., 07.08.2017 на 3000 грн., 30.08.2017 на 2500 грн., 11.09.2017 на 3100 грн., 28.09.2017 на 3020 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно стст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно стст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушувала умови кредитного договору, що підтверджено належними розрахунками, які надав позивач. [PERSON] не виконувала у визначені строки зобов'язання з повернення грошових коштів Публічному акціонерному товариству Комерційний банк ''ПриватБанк'', яке відповідно до умов кредитного договору мало право стягнути неповернутий кредит, проценти за користування ним, пеню та штрафи. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] у повному обсязі в розмірі 14140 грн. сплатила банку заборгованість за наданим їй кредитом, а тому заявлений банком позов про стягнення з неї суми заборгованості за кредитом у розмірі 14137,05 грн. задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed