Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Ще за життя батько оформив на його ім'я заповіт, в передбачений шестимісячний строк він не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки з дитинства проживав у м. Києві із своєю тіткою [PERSON], рідною сестрою померлого батька. Позивач зазначає, що після смерті батька тітка сказала йому, що вона оформила спадкове майно [PERSON] на себе, а коли вона помре то все майно, в тому числі і квартира в м. Києві залишиться йому, як єдиному спадкоємцю. Коли після смерті тітки [INFO] року він подав документи про прийняття спадщини після [PERSON], то вияснилося, що спадкове майно після смерті його батька вона на себе не оформила і навіть не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити. Представник відповідача - Малоснітинської сільської ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. (а.с.). З Свідоцтва про народження Серії № [NUMBER], від 4 вересня 1981 року вбачається, що [PERSON] народився, [INFO] року, його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.11). Судом встановлено, що 18.02.2002 року, [PERSON], склав заповіт, який посвідчений секретарем Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області Роженко О.О., та зареєстрований в реєстрі за № 5. (а.с.14). Зі змісту даного заповіту, вбачається, що [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок в [ADDRESS] та все майно де б воно не було і з чого не складалося, [PERSON]. Як вбачається листа Фастівської районної державної нотаріальної контори № 497/01-16 від 21 червня 2017 року, позивач звернувся до нотаріальної контори із наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] року - [PERSON], однак нотаріусом йому було відмовлено у прийняття заяви, оскільки він пропустив передбачений законом шестимісячний строк та рекомендовано звернутися до суду. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач повинен довести поважність причини пропуску строку. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене суд не вбачає правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач знав про свої права на спадкування майна померлого батька, мав можливість вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою, однак з особистих міркувань не зробив цього.

Outcome: dismissed