Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулась з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], відносно їх малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1.000,00 гривень, щомісячно, починаючи з подання позову, а саме з 27.05.2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що у період з 12.12.2006р. по 05.01.2015р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.01.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. У вказаному шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з позивачкою в квартирі матері позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою ОСББ «Верба» від 03.04.2015 року. З моменту розлучення і по час звернення до суду відповідач участі в утриманні та вихованні їхньої доньки не приймає. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. З березня 2015р. вказана вище донька [PERSON] навчається в першому класі Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка з поглибленим вивченням іноземних мов м. Бердичева, що підтверджується довідкою від 30.03.2015р. № 39. До цього часу вона навчалася в Чернівецькій спеціалізованій школі «Освітні ресурси та технологічний тренінг» І-ІІ ступеня № 41 з вивченням єврейського етнокультурного компоненту м. Чернівці. Як вбачається з характеристик наданих цими навчальними закладами, дитина зарекомендувала себе як доброзичлива, старанна учениця. За період навчання в школах вихованням доньки займається виключно її матір (позивачка), тато (відповідач) жодного разу не з'являвся у школі, не цікавився навчанням та вихованням дитини, не спілкувався із вчителями, не забирав дитину зі школи та не відвідував батьківські збори. Згідно довідки Бердичівської міської дитячої лікарні № 288 від 12.05.2015р. вказана дитина часто хворіє гострими отитами, гострими распіраторними вірусними інфекціями. Відповідач спільне подружнє життя страждав на наркозалежність та знаходиться на обліку у нарколога. На думку позивачки, все вищезазначене свідчить виключно про те, що відповідач без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними, а враховуючи його наркозалежність спілкування доньки з ним як з батьком є небезпечним для дитини. Крім того, у зв'язку з високими цінами на електроенергію, газ, продукти харчування, предмети першої необхідності та витратами на лікування дитини позивачка не спроможна самостійно забезпечити дитину всім необхідним для її нормального розвитку і виховання на належному рівні. Угоду про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Наскільки їй відомо відповідач офіційно не працевлаштований. Однак, неофіційно працює на сезонних роботах, і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання їх спільної доньки, проте отримуючи дохід він повністю витрачає його на свої потреби. Інших дітей, окрім нашої спільної доньки у відповідача немає, також немає осіб які б перебували на його утриманні. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить визначити розмір аліментів в твердій сумі в розмірі 1.000,00 гривень на дитину, так як вважає такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, може надавати матеріальну допомогу, а розмір аліментів, які вона просить стягувати з відповідача, становить менше встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказаних вище обставин вона вимушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, просила суд їх повністю задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений згідно ст.74-76 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов до суду не надходило. Представник третя особа без самостійних вимог на підставі довіреності від 12.01.2015 року [PERSON] в судове засідання зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила проти задоволення судом позовної заяви. Крім того, суду було надано письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 19.10.2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківськиї прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Частинами першою третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим частини другої статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 193 Сімейного кодексу України, яка регулює правовідносини стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved