Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є членом СОТ «Дубок» та здійснює садівничу діяльність в межах ділянки [NUMBER] вказаного товариства. Протягом багатьох років він на вказаній земельній ділянці здійснював садівничу діяльність, витрачав щороку велику кількість коштів на висадку дерев, догляду за ними та підтримання їх в плодоносному стані. Плоди дерев складали більшу частину харчування для нього та його дружини, оскільки вони є пенсіонерами та не мають іншого заробітку. Проте протягом вересня-листопада 2014 року відповідачем спилено на ділянці позивача 7 плодоносних дерев без жодного попередження або згоди з його боку. За даним фактом Іллічівським РВ внесено відомості до ЄРДР за ст. 194 КК України, але кримінальне провадження закрито у зв'язку з недостатністю суми заподіяння збитку. Своїми діями [PERSON] порушив правила добросусідства, знищив не тільки одне з основних джерел його харчування, але й зробив так, що через високе нервове напруження та жаль до дерев, він не має можливості в повному обсязі відпочивати на цій земельній ділянці. Позивач вважає, що вказаними діями відповідач також заподіяв йому моральну шкоду, бо вказану ділянку позивач обробляє протягом дуже великого часу, зухвала поведінка [PERSON] принизила його честь та гідність, порушує його право власності на земельну ділянку у вигляді унеможливлювання її використання, робить неможливим продовження активного використання вказаної ділянки. На підставі чого просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 2000 грн. та моральну шкоду у сумі 3000 грн., а також покласти на відповідача судові витрати. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 13940 грн., з яких 6800 грн. вартість прямої шкоди та 7140 грн. упущена вигода, та моральну шкоду у сумі 3000 грн. Позивач у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог через їх незаконність та безпідставність та додав, що він є головою Споживчого кооперативу «Дубок Маріуполь» з 2011 року, документації щодо членства позивача у кооперативі не збереглося. Протягом 5-6 років позивач не піклується про земельну ділянку, вода не підключена та ділянка знаходиться з занедбаному стані, дерева були сухими, пошкоджені короїдом, який розповсюджувався на молоді дерева, чим спричиняв їх пошкодження. Під час зборів членів кооперативу неодноразово розглядалось питання щодо приведення ділянки у належний стан, внаслідок відмови позивача зробити це, відповідач та інші члени кооперативу взяли цей обов'язок на себе. Від представника третьої особи Споживчого кооперативу «Дубок Маріуполь» надійшли заперечення проти задоволення позовних вимог та заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.ст. 3,11 та 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.10 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 р., видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності здійснюється за рішенням власника (користувача) земельної ділянки без сплати їх відновної вартості. Судом встановлено, що Жданівській автобазі Донецького виробничого автомобільного управління виконавчим комітетом Новоазовської міської ради народних депутатів надано у постійне та безоплатне користування 11,3 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для розміщення садівничого товариства, що підтверджується державним актом на право користування землею серія Б № 002755 (а.с.37-40). [PERSON] вважає себе членом даного садівничого товариства, проте будь-які підтверджуючі документи у нього відсутні. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 15.12.2014 року за заявою [PERSON] стосовно того, що в період часу з вересня по листопад 2014 року головою садівничого товариства [PERSON] було спилено на земельній ділянці [NUMBER] садівничого кооперативу «Дубок» за адресою: [ADDRESS], провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.8). З цього приводу позивач звертався до Державної азовської морської екологічної інспекції, однак йому було відмовлено у розгляді питання щодо незаконного видалення дерев на території СОТ «Дубок» та повідомлено, про те, що дане питання повинно вирішуватись у судовому порядку, також роз'яснено п.10 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах». 10.10.2014 року на засіданні правління СК «Дубок Маріуполь» було прийнято рішення попередити користувачів, у тому числі ділянки [NUMBER] [PERSON], що у випадку не погашення заборгованості перед товариством з членських та цільових внесків, а також якщо у квітні-травні 2015 року не розпочнуть обробку землі, догляд за деревами та кущами, то вони будуть виключені відповідно до п.18 Статуту з членів товариства, а ділянки будуть вилучені з їхнього користування (а.с.49-51). 04.07.2015 року на загальних зборах членів кооперативу вирішувалось питання щодо стану використання земельних ділянок членами кооперативу «Дубок», було встановлено, що земельна ділянка яка надана у користування позивачу знаходиться у занедбаному стані, на ділянці багато сухої деревини та сухостою, трава не скошена, що є джерелом вогню та поширення різних органічних культурних хвороб (а.с.30-35). 05.07.2015 року позивач надав заяву на ім'я голови СК «Дубок Маріуполь» з проханням виключити його з членів кооперативу, оскільки через стан здоров'я він не має змоги піклуватись про земельну ділянку та попросив надати йому час до 1 вересня 2015 року за для вивезення речей та демонтажу дачної побудови. (а.с.36). Відповідно до статуту споживчого кооперативу «Дубок Маріуполь», затвердженого рішеннями загальних зборів, члени кооперативу зобов'язані активно сприяти діяльності кооперативу. Основними завданнями кооперативу є організація колективного саду для зрощування та особистого споживання сільськогосподарської продукції, створення умов для культурного проведення вільного часу членів кооперативу та членів їх родин, залучення молоді до праці (а.с.23-28). У судовому засіданні було переглянуто відеозапис, наданий відповідачем, з якого вбачається, що ділянка, яку було надано у користування позивачу, знаходиться у занедбаному стані, крім того, з відеозапису вбачається, що одне з дерев спилено частково. Перебування земельної ділянки [NUMBER] у занедбаному стані не заперечував і сам позивач у судовому засіданні, визнавши, що відповідач дійсно його попереджав про необхідність спиляння дерев. Допитаний у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він користується земельною ділянкою в СК «Дубок Маріуполь» по сусідству з позивачем. Дерево, що було спиляне на ділянці [PERSON] повністю засохло, усього [PERSON] спиляв половину від сухого дерева та одне сухе дерево. Водопостачання до ділянки не підведено. Позивач занедбав ділянку, не відвідував її довгий час, не обробляв, дерева всихають, розмножуються шкідники, які розповсюджуються на сусідні ділянки. Позивач йому пообіцяв сам спиляти дерева, але не зробив цього. Допитаний у якості свідка інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної азовської морської екологічної інспекції [PERSON] суду пояснив, що виїжджав за заявою позивача до СК «Дубок Маріуполь», здійснював виміри спиляних дерев і фотографування. Від голови кооперативу дізналися, що дана земельна ділянка є власністю кооперативу, а власник вправі самостійно вирішувати питання спилювання дерев, тому вони не визначали розмір збитків. При цьому голова кооперативу пояснив, що спиляв півтора сухих дерева, оскільки в них розвелися короїди, які знищують. Враховуючи, що земельна ділянка, де було спиляно дерева, належить не позивачу, а СК «Дубок Маріуполь», [PERSON] тривалий час не оброблював ділянку [NUMBER], внаслідок чого ділянка була занедбана, заходів щодо оброблення насаджень не вживав, суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди в сумі 13940 грн., з яких 6800 грн. вартість прямої шкоди та 7140 грн. упущеної вигоди. Для відшкодування моральної шкоди згідно зі ст. 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Цивільний кодекс України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, компенсується заподіювачем шкоди за наявності його вини (ст. 1167 ЦК України). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та інше. Визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди не залежить від наявності та розміру матеріальної шкоди та понесених витрат. Завдання відповідачем позивачу моральної шкоди, необхідність обов'язкового грошового відшкодування цієї моральної шкоди, розмір такого відшкодування в судовому засіданні позивачем не доведено. Суд оцінює докази, наявні в справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно з'ясовує обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ст. 213 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За таких умов суд приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок протиправних дій, без задоволення у зв'язку із їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed