Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У суд звернулося акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 80704,60 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до договору про надання банківських послуг (за заявою від 10.03.2011 року) [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, надавши відповідачу кредит (можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту), свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 24.01.2019 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 80704,60 грн., з яких: тіло кредиту 27663,80 грн., відсотки за користування кредитом 20757,69 грн., пеня 27963,84 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу 3819,27 грн. Тому заявлено АТ КБ ПриватБанк позов до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився. До суду подано клопотання від представника позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, про повне підтримання заявлених позовних вимог та про те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», належним чином повідомлений про розгляд справи, подав заяву в якій вказав, що від дачі пояснень відмовляється . Суд, дослідивши та оцінивши\~ надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом із копії заяви відповідача від 10.03.2011 року встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг. Згідно із копією витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», передбачена сплата відсотків за користування кредитом, в розмірі 2,5% на місяць. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний оплатити банку штраф, з урахуванням даних витягу із тарифів, - в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 2.1.1.12.6.1 тих же Умов і правил надання банківських послуг встановлено стягнення пені за несвоєчасне погашення зобов`язань. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 24.01.2019 року має місце заборгованість по кредитному договору [PERSON] в сумі 80704,60 грн., з яких: тіло кредиту 27663,80 грн., відсотки за користування кредитом 20757,69 грн., пеня 27963,84 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу 3819,27 грн. Зазначені суми не оспорені відповідачем. Отже, суд вбачає підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та пені, що зазначені у письмовому розрахунку суми заборгованості по кредиту. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення штрафів за порушення строків платежів суд керується тим, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому, виходячи із наведеного, в задоволенні вимог про стягнення штрафів слід відмовити, оскільки до відповідача за прострочення платежів застосовано неустойку у виді пені. Стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1818,23 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 94,65%.

Outcome: partial