Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом де зазначає, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належало померлому [PERSON] на підставі договору про надання права безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку від 22.03.1960 року. У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS]. Позивачка до судового засідання не прибула, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та постановити рішення у відповідності з діючим законодавством. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові нерухомого майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що за договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з чисельністю кімнат від однієї до п'яти включно від 22.03.1960 року [PERSON] було надано право безстрокового користування земельною ділянкою [ADDRESS] загальною площею 600 кв.м. (а.с. 6-7). Згідно технічного паспорту від 1963 року вищевказаному домоволодінню присвоєно адресу «[ADDRESS]» замість «[ADDRESS]» (а.с. 12-13). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 27.05.2014 року вбачається, що власником є [PERSON] (а.с. 19-21). З відповіді КП БТІ м. Донецька від 02.06.2014 року № 268915 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на об'єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] у КП БТІ м.Донецька не зареєстровано (а.с. 22). З наданої копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 21.01.1955 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище - чоловікові «[PERSON]», дружині «[PERSON]» (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10 зворотна сторона). Згідно довідки № 352 від 13.11.2013 року [PERSON] по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] та вів з дружиною [PERSON] спільне господарство (а.с. 9). Постановою приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 02.06.2014 року у видачі свідоцтва на право власності позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 8). За такими обставинами, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 316-317, 1261 ЦК України,

Outcome: approved