Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

у травні 2021 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 17327 грн 06 коп., судові витрати, пов`язані із замовленням та проведенням розрахунку вартості матеріального збитку у розмірі 1800 грн 00 коп., сплатою судового збору у розмірі 908 грн 00 коп., витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2021 трапилася ДТП за участю транспортного засобу «Lexus LX» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Citroen Xsara» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої транспортний засіб «Citroen Xsara» д.н.з. [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження, якого згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2021. Оскільки ЦПВ водія транспортного засобу «Lexus LX» д.н.з. [NUMBER] застрахована на момент ДТП у АТ «СГ «ТАС» (приватне), яка виплатила потерплій особі 57984 грн 70 коп., однак із такою виплатою позивач не згоден, вважаючи, що страхове відшкодування повинне було розрахуватися із суми 104341 грн 38 коп. (ринкова вартість ТЗ до ДТП)-29029 грн 62 коп. (ринкова вартість ТЗ в пошкодженому стані) = 75311 грн 76 коп., внаслідок чого відповідач повинен відшкодувати позивачу 17327 грн 06 коп. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 85). Ухвалою 15.06.2021 по справі призначено авто товарознавчу експертизу, на підставі чого провадження по справі зупинено (а.с. 89, 90). 30.06.2021 від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву в якому, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки АТ СГ «ТАС (приватне) діяло виключно в межах норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплативши позивачу страхове відшкодування по ДТП, яка сталася 28.01.2021 у повному обсязі у розмірі 57984 грн 70 коп., а отже виконало своє зобов`язання за Полісом №ЕР 200929730 від 14.08.2020 (а.с. 92, 93). 18.11.2021 до суду надійшов висновок експертів від 15.11.2021 №24440/21-54 за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи (а.с. 153). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2021 відновлено провадження по справі (а.с. 171). 02.12.2021 представником позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у розмірі 3804 грн 37 коп.; судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп., витрати з проведення оцінки майна у розмірі 1800 грн 00 коп., витрат на професійну допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп., витрати за проведення судової експертизи та виконання висновку експертів у розмірі 20004 грн 60 коп. Також просив поновити строк для подачі зазначеної заяви. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 28.01.2021 о 10 год. 15 хв. у м. Києві по вул. Градинська, 20 і перехрестя вул. Градинська та вул. Радунська водій [PERSON] керував ТЗ «Lexus LX» д.н.з. [NUMBER] по вул. Рабунська, на регульованому перехресті з вул. Градинська при повороті ліворуч не надав переваги в русі ТЗ «Citroen Xsara» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв зіткнення з ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пп.2.3 (б), 16.6 ПДР. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2021 [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення (а.с. 11). Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із зазначеними обставинами, потерпіла сторона [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ТАС» із повідомленням про ДТП та заявою страхове відшкодування (а.с. 12-15). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , огли була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 200929730 від 14.08.2020. АТ «СК «ТАС» (приватне) виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 57984 грн 70 коп. на підставі звіту вих. №11918 від 12.02.2021 згідно якого ринкова вартість КТЗ «Citroen Xsara» д.н.з. [NUMBER] до пошкодження складає 89820 грн 75 коп., а ринкова вартість зазначеного КТХ складає 31836 грн 05 коп. (а.с. 98-133). [PERSON] замовив експертизу для визначення вартості матеріального збитку на підставі чого було отримано звіт №62-D/83/9 від 15.02.2021 згідно якого ринкова вартість КТЗ становила 104341 грн 38 коп.; вартість відновлювального ремонту 166142 грн 89 коп.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу у розмірі 75311 грн 80 коп. (а.с. 17-37) Звіту звіту №68-R/84/5 від 24.02.2021 ринкова вартість пошкодженого КТЗ «Citroen Xsara» д.н.з. [NUMBER] становить 104341 грн 38 коп., ринкова вартість пошкодженого об`єкта становить 29029 грн 62 коп. (а.с. 38-55). За проведені роботи щодо складення звіту, позивачем сплачено ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 600 грн 00 коп. та 1200 грн 00 коп., що загалом становить 1800 грн 00 коп. (а.с. 56-59). На підставі чого, представник позивача звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із вимогою від 24.03.2021 про відшкодування недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 17327 грн 06 коп. (а.с. 63, 64). У відповідь на зазначену вимогу АТ «СГ «ТАС» (приватне) надіслало лист від 02.04.2021 №01012-1/0121 згідно якого зазначило, що Товариство виконало свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування згідно ст. 26 Закону України «Про страхування» (а.с. 66). Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Крім цього судом було призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи, згідно якої видано звіт експертів №24440/21-54 від 15.11.2021 проте, що ринкова вартість транспортного засобу «Citroen Xsara» д.н.з. [NUMBER] складає 91779 грн 00 коп., при цьому ринкова вартість транспортного засобу у пошкодженому стані станом на 28.01.2021 могла складати: 30009 грн 93 коп. (а.с. 155-170). Відповідно до п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку із пошкодженням відшкодовується витрати, пов`язані з відновленим ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Згідно п.п 30.1, 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Виплата страхового відшкодування відповідачем відбувалося виходячи із вартості автомобіля в пошкодженому стані становить 31836 грн 05 коп., при цьому ринкова вартість до ДТП складала 89820 грн 75 коп. - ринкова вартість у пошкодженому стані 31836 грн 05 коп., а тому сума страхового відшкодування складає 57984 грн 70 коп. Згідно п. 6.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів проводиться визначення типу, моделі, версії ДТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об`єму двигуна тощо провадиться на основі даних виробника ДТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер (VIN-код) ДТЗ. Згідно п. 6.2. Методики тип, модель ДТЗ визначаються за міжнародним кодом виробника ДТЗ, за описовою частиною ідентифікаційного номера - VIN-коду (позиції з першої до дев`ятої) та за реєстраційними документами країни-виробника. Згідно п. 6.3.1. Методики визначення року виготовлення ДТЗ здійснюється на підставі даних його виробника, які зазначаються в ідентифікаційному номері. П. 6.3.3. визначає За рік виготовлення ДТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо, то за основу приймається модельний рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером з урахуванням календарної дати першої реєстрації ДТЗ (день, місяць, рік). Датою першої реєстрації ДТЗ, який перебував у користуванні (зокрема, який ввозиться на митну територію України) є дата, що зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, у паспорті німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). Дата виробництва транспортного засобу «Citroen Xsara» д.н.з. [NUMBER] згідно VIN-коду [NUMBER] - 1991 р., що також встановлено судовою авто товарознавчою експертизою (а.с. 170). Отже враховуючи висновок судової автотоварознавчої експертизи, а також суму виплаченого страхового відшкодування, залишок суми невиплаченого страхового відшкодування з відповідача підлягає до стягнення у розмірі 3804 грн 37 коп. (61789,07-57984,70=3804,37). Позивачем за проведення судової авто товарознавчої експертизи сплачено грошову суму у розмірі 10296 грн 60 коп., що підтверджується квитанцією №24440/21-24 від 15.11.2021., проте зазначена сума істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а тому

Outcome: partial