Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

У червні 2017 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солодко Любов Володимирівна, [PERSON] про визнання договору дарування квартири недійсним. В якості обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що мешкав разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 26.03.1993 мати позивача приватизувала зазначену квартиру та отримала свідоцтво на право власності. З 2001 по 2003 [PERSON] хворіла на рак та була дуже знервована своїм станом. Весь час позивач допомагав матері, але його робота та економічна ситуація вимагала відрядження, оскільки пенсія у матері була невелика. За час, який позивача не було з матір`ю наглядала її племінниця [PERSON] . [PERSON] мала дружні стосунки з матір`ю позивача та його сестрою [PERSON] . Тяжкі операції змусили матір позивача пережити важку психічну травму. Позивач зазначає, що оскільки його мати була у зрілому віці та післяопераційному стані, під дією наркотиків та повністю довіряла діям щодо укладання договору [PERSON] , надала довіреність та зовсім не усвідомлювала його тексту, відповідно до якого у довіреності зазначено, що [PERSON] отримала право на укладання договору «дарування», а не «довічного утримання». Таким чином довіреність та договір дарування, який був укладений 29.01.2002 були вчинені між [PERSON] та [PERSON] в результаті збігу важких для матері позивача обставин. Крім того, про це свідчить і та обставина, що на час укладання договору дарування у [PERSON] та [PERSON] відсутні оригінали свідоцтва на право власності та технічного плану квартири відсутні. Позивач після смерті матері дізнався, що на нього 06.08.1993 складений заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповіла позивачу квартиру [ADDRESS] . Позивач прожив 12 років з матір`ю в спірній квартирі, після укладення договору дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON] , але відповідач [PERSON] до спірної квартири не переїхала, в спірній квартирі не проживала, комунальні витрати не сплачувала, що свідчить про відсутність передачі спірної квартири, а підтверджує реальні наміри матері на укладання договору довічного утримання, а не дарування. У квітні 2013 [PERSON] звернулась до суду з вимогами про виселення позивача з квартири в якій він мешкав, за адресою: [ADDRESS] , зазначені позовні вимоги були задоволені. Позивач після смерті матері вважав, що спірну квартиру мати заповіла йому, але в процесі розгляду зазначеної справи стало відомо про укладений договір дарування спірної квартири між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS] та довіреність на ім`я [PERSON] за реєстром № 194 від 17.01.2002. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л. від 15.09.2017, відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л. від 27.04.2018, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рильської Лариси Семенівни належним чином завірену копію договору дарування квартири від 29.01.2002, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та належним чином завірені копії документів, на підставі яких було оформлено договір дарування квартири від 29.01.2002, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. від 12.11.2018, прийнято до свого провадження дану цивільну справу розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження та призначено в підготовче засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019, витребувано у КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» копію архівної справи дарування квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності та зареєстрована КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 22.02.2002 за реєстровим № 3683 в реєстровій книзі д. 352-296. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2019, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання по суті. 11.03.2020, позивачем подано до суду заяву про заочний розгляд справи за наданими доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку, заяви про участь у розгляді справи не надійшло. Відповідач [PERSON] надала суду нотаріально завірену заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солодко Любов Володимирівна в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку, заяви про участь у розгляді справи не надійшло. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved