Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому зазначає, що 10 жовтня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 04 травня 2016 року разом з дітьми вона переїхала проживати до своїх батьків. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, діти знаходяться на її повному утриманні. [PERSON] офіційно не працює, однак постійно виїжджає на сезонні заробітки, де отримує значні кошти. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до їх повноліття. 31 травня 2016 року позивачка [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу звернення до суду і до повноліття старшої дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги з врахуванням уточнених позовних вимог підтримала повністю з викладених у позові підстав і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що його доходи не є сталими, отримує їх від тимчасових заробітків і має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі по 300 грн. Окрім того, пояснив, що буде допомагати позивачці утримувати дітей, надаючи продукти харчування та одяг. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕГ № 137790 від 30 червня 2011 року, серії І-ЕГ № 177410 від 12 червня 2013 року та серії І-ЕГ № 223539 від 15 липня 2015 року, виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 7, 8, 9). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Таким чином, за загальним правилом спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Неповнолітні діти сторін [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю, про що відповідач у судовому засіданні не заперечив. Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, а його доходи, як він пояснив сам у судовому засіданні, є нерегулярними, мінливими і складаються з тимчасових заробітків. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання його трьох неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги матеріальне становище відповідача, доходи якого складаються з тимчасових заробітків і який інших утриманців немає, відсутність даних про незадовільний стан його здоровя, а також враховуючи матеріальне становище позивачки, яка на двох дітей, як вона пояснила у судовому засіданні отримує соціальну допомогу, та стан здоровя дітей, який є задовільним, суд приходить до висновку, що з [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі починаючи з дня предявлення позову до суду у розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. [PERSON] спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі і вони забезпечать необхідні потреби його неповнолітніх дітей. Позивачка [PERSON] не надала суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі. Безпідставними є посилання відповідача [PERSON] як на неможливість сплачувати аліменти на ті обставини, що його батьки [PERSON] та [PERSON] є інвалідами 2, 3 групи, оскільки останні отримують пенсію по інвалідності, що стверджується довідками Управління пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі від 31 травня 2016 року, а відтак не перебувають на його утриманні. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням цих вимог закону, підпункту 3 п. 1 ч. 1 ст. 80, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» і тих обставин, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial