Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований також її брат - [PERSON] , який не проживає у спірному житлі з 2006 року. Відповідач фактично виїхав до іншого місця проживання, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в її утриманні. Також у квартирі відсутні його особисті речі. Просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Виконавчого комітету Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а рішення прийняти на розсуд суду. Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Стаття 61 ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Як наголошує ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ч.1, п.п.1 та 5 ч.3 та ч.4 ст.71 ЖК України. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 1691 виданого 01.10.1982 року на основі Протоколу засідання комісії виконкому Жданівської міської Ради народних депутатів двокімнатна квартира [ADDRESS] надана для проживання [PERSON] (склад сім`ї - 3 людини) житловою площею 27,4 кв.м.(а.с.10) Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] , квартиронаймачем є позивачка по справі - [PERSON] на підставі Рішення № 177 від 18.04.1990 року, яке знаходиться на зберіганні у Державному архіві Донецької області. (а.с.8,11) До членів її сім`ї, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , належать: брат [PERSON] , [INFO], мати [PERSON] , [INFO], дочка [PERSON] , [INFO], та син [PERSON] , [INFO]. (а.с.8) Вказане також підтверджується інформаційною довідкою Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №049-13.07-03237 від 06.02.2020 року, згідно якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9) Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , але в ній не мешкає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї КСН «Центральний ІІ» від 11.02.2020 року. Також відповідно до показів свідків [PERSON] та [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні, відповідач більше 10 років не проживає в квартирі [ADDRESS] . Його місце проживання їм невідоме. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом родини позивачки, проте, понад 10 років в квартирі [ADDRESS] не проживає, не мав перешкод в користуванні спірним житлом, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по її утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад десяти років, що відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, зокрема квартирою [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved