Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У травні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про стягнення заборгованості по пені. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що його дочка [PERSON] є інвалідом 1-ї групи з дитинства та її захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС довічно, має статус 1-ї категорії. Постановою Київського Апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату [PERSON] основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі, визначеному ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період із 03 червня 2014 року по 02 серпня 2014 рік з урахуванням виплачених коштів. Вказане судове рішення предявлено до виконання до Управління ДВС ГУ у Київській області. Відповідачем виконано постанову в частині проведення перерахунку пенсії [PERSON] за період з 03.06.2014 р. по 02.08.2014 р. Також, розмір невиплаченої пенсії складає 15\~334,40 грн. [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області повідомлено, що сума 15\~334,40 грн. невиплачена [PERSON], у звязку зі змінами в чинному законодавстві та відсутністю цільових коштів на фінансування вказаних виплат. Позивач вважає, що право його дочки [PERSON] грубо порушеним через тривале невиконання судового рішення, у звязку із чим змушений звернутися із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на користь [PERSON] заборгованість по пенсії у розмірі 15\~334,40 грн. У судовому засідання позивач [PERSON], який є опікуном [PERSON], позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду Київської області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі, посилаючись на те, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року відповідачем проведено перерахунок розміру основної та додаткової пенсії [PERSON] відповідно до ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком та 100 % мінімальної пенсії за віком за період з 03.06.2014 р. по 02.08.2014 р. у порядку, встановленому судовим рішенням. Різницю в сумі 15\~334,40 грн. включено у відомість серпня 2015 року і не виплачено, у звязку зі змінами в чинному законодавстві та відсутністю цільових коштів на фінансування вказаних виплат. Зокрема, ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено черговість погашення заборгованості із державного бюджету за рішенням суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоровя, а також у звязку із втратою годувальника. Відповідачем 15.10.2015 р. до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції направлено відповідь щодо виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначалося, що сума у розмірі 15\~334,40 грн. не виплачена, у звязку зі змінами в чинному законодавстві України та відсутності цільових коштів на фінансування вказаних виплат. На виконання даного рішення суду виконавча служба не повідомила відповідача про прийняття на облік судового рішення. Виплата коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, здійснюється виключно через органи казначейства шляхом списання коштів з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані. Оскільки дана сума заборгованості підлягає перерахуванню [PERSON] через казначейські органи у вищенаведеному порядку, тому підстави для задоволення позову відсутні. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в [PERSON] обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності І групи з дитинства, розмір якої визначений відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] та серії ААЖ № 451003, виданого 02.09.2011 р. (а.с. 3). Також, [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, про що свідчить копія посвідчення серії А № 119057 с (а.с. 3). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2012 року [PERSON] визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном [PERSON] (а.с. 9). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та [PERSON] районі Київської області провести перерахунок та виплату [PERSON] основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі визначеному ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 03 червня 2014 року по 02 серпня 2014 рік, з урахуванням виплачених коштів (а.с. 5-8). Матеріалами справи встановлено, що на підставі вищевказаної постанови Броварський міськрайонний суд Київської області видав позивачу виконавчий лист за № 361/9819/14-а, який предявлено до виконання. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] від 28.09.2015 р. на підставі вищевказаного виконавчого листа № 361/9819/14-ц відкрито виконавче провадження № 48863499 та надано боржнику строк самостійно виконати судове рішення у 7-ми денний строк (а.с. 26). Листом від 15.10.2015 р. за № 11554/03 Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та [PERSON] районі Київської області повідомив відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2015 р. ВП № 48863499 виконана в частині проведення перерахунку пенсії [PERSON] за період з 03.06.2014 р. по 02.08.2014 р. Сума 15\~334,40 невиплачена у звязку зі змінами в чинному законодавстві та відсутністю цільових коштів на фінансування вказаних виплат (а.с. 27). Із матеріалів справи вбачається, що на лист позивача щодо внесення рішення в Реєстр рішень, виконання яких гарантується державою, Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області 23.09.2015 року повідомлено, що згідно постанови № 440 від 03.09.2014 р. «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою» подаються рішення виконавчі документи за рішенням суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» субєкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 р. Також повідомлено, що предявлений позивачем документ ухвалений 30 червня 2015 року, тобто не підпадає під дію вищевказаної постанови (а.с. 36). Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] від 28.04.2016 р. закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 361/9819/14-а на підставі п. 11, ч. 1 ст. 49 та ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді даної справи суд враховує принцип верховенства права, що вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine), заява № 11932/02, зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155). Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи, що дані правовідносини виникли не щодо нарахування пенсійних виплат, а спір виник щодо стягнення вже нарахованої пенсії, причому суму нарахування жодна з сторін не оспорює, тобто спір виник в сфері приватного права щодо стягнення заборгованості. З огляду на вищевикладені норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, та враховуючи те, що судове рішення з 2015 року не виконане у повному обсязі, позивачу нарахована пенсія на виконання саме судового рішення у розмірі 15\~334,40 грн., тому дані кошти фактично є заборгованістю відповідача перед позивачем, зважаючи на що позовні вимоги про стягнення даних коштів підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що вищевказане судове рішення не може бути виконаним в порядку, визначеному Постановою № 440 від 03.09.2014 р. «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою», оскільки ухвалене 30.06.2015 р. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевказаного, та

Outcome: approved