Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, обґрунтовуючи тим, що він народився 04 червня 1970 року в м. Ізмаїлі, де навчався у школі № 11 та у професійно-технічному училищі № 8, після чого з 1989 року проходив військову службу в Амурській області СРСР. Він був зареєстрований в [INFO], однак повернувшись з армії у травні 1991 року до м. Ізмаїла, він дізнався, що батьки розлучилися та зняли його з реєстрації. У 1993 році він уклав шлюб з [PERSON], однак свідоцтво про реєстрацію шлюбу не зберіглося, 03.03.200 року у них народилася донька [PERSON], з 2004 року він з сімєю проживає в [INFO]. Державною міграційною службою йому було відмовлено у видачі паспорта громадянина України, оскільки відсутні документи, які підтверджують проживання його на території України станом на 24 серпня 1991 року, у звязку з чим він потребує встановлення цього юридичного факту в судовому порядку. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву, просив встановити факт проживання ним на території України станом на 24 серпня 1991 року з метою підтвердження його належності до громадянства України. Представник зацікавленої особи Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги вказані в заяві задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Однак судом не встановлено достатніх доказів, які дозволили б дійти висновку про встановлення юридичного факту проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року. Так, відповідно до свідоцтва про народження, виднаого 24.06.1970 р., [PERSON] народився 04.06.1970 р. в м. Ізмаїлі Одеської області (а.с. 4). Відповідно до довідки, виданої Сафянською сільською радою 27.04.2018 р., [PERSON] проживає в [INFO] з 01 жовтня 2004 року (а.с. 11), тобто ця довідка не дає змоги встановити місце проживання заявника станом на 24.08.1991 р. Відповідно до копії домової книги міститься запис про [PERSON], однак навпроти його прізвища відсутня відмітка органу міліції про реєстрацію місця його проживання - пропискау (а.с. 7), у звязку з чим надані відомості домової книги не дозволяють встановити період проживання [PERSON] на території України. Військовий квиток, на відомості якого посилається заявник містить відомості про проходження заявником військової служби, а не місце його проживання (а.с. 5). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно, її брат заявник [PERSON] повернувся з армії у травні 1991 року, після чого проживав на території України. Однак суд критично оцінює показання свідка [PERSON], оскільки її показання не знайшли свого підтвердження іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Критично оцінюючи показання свідка [PERSON] суд дійшов висновку про недостовірність повідомлених нею відомостей через те, що вона є родичкою заявника та прагне сприяти братові у вирішенні наявної у того проблеми. Таким чином, у суду відсутні достовірні та достатні докази на підтвердження факту проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: dismissed