Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У червні 2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» та просила суд визнати Державний акт Б№032265 на право користування землею, виданий Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» таким, що втратив чинність та скасувати його. Свій позов обґрунтувала тим, що у 1986 році, на підставі [PERSON] Міністрів Української РСР, підприємствам Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» було надано в безстрокове користування, для організації колективних садів, землі на території [PERSON] сільської [PERSON] Роздільнянського району, масив Бурдівський, поза межами населеного пункту. У квітні 1986 року, на підставі Рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів №168 від 03.04.1986 року було видано Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» державний акт Б№032265 на право користування землею площею 3.35га. Працівниками Обєднаної автобази Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» та самою автобазою було утворено садове товариство «Автомобіліст». У цьому товаристві, її батько, [PERSON], який працював водієм автобази, отримав в користування земельну ділянку №15. Після смерті батька, її, [PERSON] було оформлено членом садового товариства «Автомобіліст» та передано в користування земельну ділянку №15. [PERSON] Роздільнянської державної адміністрації Одеської області №413/А-2011 від 11.05.2011 року їй надано дозвіл на складання технічної документації їз землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва. Починаючи з 2011 року вона намагається приватизувати зазначену земельну ділянку, звертаючись до [PERSON] управління Держгеокадастру Одеської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Однак до теперішнього часу Головне управління Держгеокадастру Одеської області відмовляє їй в наданні такого дозволу, посилаючись на наявність Державного акту Б№032265 на право користування землею площею 3.35га, виданого Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство». Але на даний час ані Обєднаної автобази Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», ані її правонаступників не існує, а сама Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» знаходиться на стадії ліквідації. Отже існуючий державний акт Б№032265 від 1986 року є формальним і таким, що створює перешкоди в реалізації її прав на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Ухвалами суду від 22.09.2016року та 16.11.2016року до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено [PERSON] сільську раду Роздільнянського району Одеської області, Роздільнянську району раду Одеської області, Садове товариство «Автомобіліст» та Громадську організацію [PERSON] садівничих товариств підприємств ЧМП та інших організацій Бурдівського масиву. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 30.05.2016 року (а.с.24) позовні вимоги підтримав в повному обсязі і посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях (а.с.98-101), просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області [PERSON], яка діяла на підставі довіреностей від 15.09.2016 року та від 24.01.2017 (а.с.54, 171) позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 29.08.2016 року (а.с.95) в судовому засіданні 27.01.2017 року позовні вимоги [PERSON] визнав і не заперечував щодо їх задоволення. В подальшому в судові засідання не зявлявся, надіславши через канцелярію суду відповідну заяву (а.с. 161). Відповідач - Роздільнянська районна рада Одеської області в судове засідання не прибули, через канцелярію суду надсилали заяви, в якій зазначили, що заперечень проти даного позову не мають та залишають розгляд справи по суті на розсуд суду, а також просили розглядати справу без участі представника (а.с.94,137,148,162,170). Представник відповідача Садівничого товариства «Автомобіліст» [PERSON], яка діяла на підставі Протоколу засідання правління СТ «Автомобіліст» від 09.04.2006року (а.с.154) в судовому засіданні 27.01.2017 року позов визнала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмовому відгуку (а.с.141-144). В подальшому приймати участь у розгляді справи не бажала, залишивши суду відповідну заяву (а.с.167) Представник відповідача Громадської організації садівничих товариств підприємств ЧМП та інших організацій Бурдівського масиву [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 10.11.2016 року (а.с.150) в судовому засіданні позов визнали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмовому відгуку (а.с.138-140). Третя особа Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство», надіславши через канцелярію суду письмові заперечення на позов (а.с.73-76) в судові засідання не зявлялися. Враховуючи те, що останні повідомлялися належним чином про дати всіх судових засідань, заяв про відкладення судового розгляду не надавали, суд розглянув справу без присутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, враховуючи думку третьої особи викладену в запереченнях, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Судом встановлено, що у 1986 році, на підставі [PERSON] Міністрів Української РСР № 260-р від 20.05.1986 року, підприємствам Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» було надано в безстрокове користування, для організації колективних садів, землі на території [PERSON] сільської [PERSON], Роздільнянського району, масив Бурдівський, по за межами населеного пункту, що підтверджується [PERSON] про вибір і узгодження земельних ділянок під колективні сади для працівників підприємств, організацій та установЧМП, розташованих м.Одеса, інших підприємств м.Одеса та м.Роздільна від 11.04.1986 року. На підставі Рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів № 168 від 03.04.1986 року Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» виданий державний акт на право постійного користування землею площею 3.35 га. для організації колективних садів, серії Б №032265 зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за №56 (а.с.83-86). Отже, передача Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» відбулася відповідно до ст.ст.51, 134 Земельного кодексу УРСР 1970 року, діючого на час виниклих відносин, який передбачав тільки державну форму власності на землю. 11 лютого 1987 року працівниками Обєднаної автобази Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» та самою автобазою, для організації колективного саду на земельній ділянці, наданій в безстрокове використання, було утворено садове товариство «Автомобіліст», що розташоване за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с.Бурдівка, що підтверджується Протоколом №53 загальних зборів Обєднаної автобази Чорноморського морського пароплавства від 11.02.1987р.(а.с.172-173). Батько позивачки [PERSON], [INFO], працюючи водієм в Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» отримав у садовому товаристві на підставі Рішення Роздільнянсько райвиконкому №89 від 19.03.87року земельну ділянку № 905/15 площею 420 кв.м, що підтверджується членською книжкою № 21 від 28.03.88 року(а.с. 9). У період з 1988 року по 1990 рок [PERSON], на ділянці № 15, що розташована на території [PERSON] сільської [PERSON], Роздільнянського району, масив Бурдівський, садове товариство «Автомобіліст», було побудовано садовий будинок та закладено сад, що підтверджується довідкою ГО РАДА СБМ ЧМП № 1003/16 від 10.03.2016 року, засновником та членом якої є садове товариство «Автомобіліст» і технічним паспортом (а.с.113-118). [PERSON] прийнято в члени СТ «Автомобіліст та передано їй в користування земельну ділянку №15, що раніше належала її батькові [PERSON], що підтверджується витягом з Рішення №20 правління СТ «Автомобіліст» від 19.04.1999р.(а.с.16) та видано членську книжку № 37 від 20.04.1999 року, в якій зазначено площа земельної ділянки 636 кв.м. (а.с.10) Також судом встановлено, що [PERSON] Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області № 413/А-2011 від 11.05.2011 року «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності гр. [PERSON] на земельну ділянку для ведення садівництва в СТ «Автомобіліст» СМ «Бурдівський» ділянка №15 на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населених пунктів) [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,042га для ведення садівництва (а.с.15, 104). Відповідно до [PERSON] № 630/А-2011 від 26.07.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації № 413/А-2011 від 11.05.2011 року», в звязку з уточненням площі земельної ділянки, матеріалів польових вимірів земельної ділянки, Роздільнянська державна адміністрація Одеської області внесла зміни в текст стосовно розміру ділянки, визначивши площу 0,0636 га (а.с.104 зв.бік). На підставі цих розпоряджень позивачем була замовлена розробка відповідної технічної документації яку виконувала ФОП [PERSON] та під час виготовлення технічної документації, вказаній ділянці було присвоєно (зарезервовано) кадастровий номер 5123981700:01:004:0712, що підтверджується технічною документацією (а.с.102-112). В подальшому, посилаючись на зміни в законодавстві, а саме в Земельному кодексі України і необхідності отримання нового дозволу на розробку проекту землеустрою у [PERSON] управлінні Держгеокадастру Одеської області, виконавець припинила роботи по вказаному проекту. Крім того, судом встановлено, що станом на 27.05.2016 року у СТ «Автомобіліст» приватизовано понад 52 відсотків земельних ділянок, які входять до його складу, що підтверджується довідкою голови правління СТ «Автомобіліст» за №2705 від 27.05.2016року (а.с.17). З листа керуючого санацією ДСК «ЧМП» [PERSON] №КС-998 від 12.11.2015року вбачається, що Обєднана автобаза ЧМП вийшла зі складу Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» (а.с.72) Відповідно до бази даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України по території Одеської області Обєднана автобаза ЧМП не значиться, що підтверджується листом [PERSON] управління статистики в Одеській області №03.3-12/1978 від 10.10.2016р. (а.с.87) З 15.03.1991 року почав діяти новий Земельний кодекс УРСР, який набув чинність, окрім глави 5. Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу 1991 року - власність на землю в Україні мала наступні форми: державну, колективну, приватну. Садівничі товариства, згідно ст.5 Кодексу, відносилися до субєктів, що мали право колективної власності на землю. У звязку зі змінами, що відбулися в земельному законодавстві після прийняття нового Земельного кодексу, відбулися зміни в порядку набуття права власності або користування на землю. Відповідно до ст.ст.17,19 Кодексу передача земельних ділянок в колективну і особисту власність або передача земельних ділянок в користування відносилася до компетенції сільських, селищних [PERSON] народних депутатів на території котрих розташовані земельні ділянки та за нормами ст.ст.6,57 Кодексу земельні ділянки для ведення садівництва в межах визначених законом норм за заявами садоводів передавалися їм у особисту власність. Згідно ст.ст.22,23 Кодексу, набуття права власності і права користування земельною ділянкою, виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчувало це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, що видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Як було визначено у п.5 постанови Верховної [PERSON] Української РСР «Про порядок введення у дію Земельного кодексу Української РСР», зі змінами і доповненнями згідно Закону України №3180-ХІІ від 05.05.1993р., громадяни, підприємства, установи, організації, які мають в користуванні земельні ділянки, що надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними в установленому порядку прав власності на землю або землекористування. Таким чином, державний акт на право користування землею серії Б №032265, виданий у 1987 році Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» для ведення колективного садівництва, мав строк дії до оформлення установою своїх прав на земельну ділянку, що перебувала у користуванні, відповідно до норм чинного законодавства. Як установлено при розгляді справи, юридична особа, якої видано державний акт, вийшла зі складу Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» та після цього своє право на користування земельною ділянкою не переоформила. 1 січня 2002 року набрав чинність новий Земельний кодекс України, яким у ч.3 ст.78 визначені приватна, комунальна та державна форми власності на землю, тобто колективна власність на землю в Україні припинена з 01.01.2002 року. Згідно п.6 Розділу Х Перехідних положень цього Кодексу громадяни та юридичні особи, які мали у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні були до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Отже, з 01.01.2005 року державний акт на право користування землею серії Б №032265, виданий виконавчим комітетом Роздільнянської районної [PERSON] народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №56 від 1987 року, припинив свою дію, оскільки не відповідає чинному законодавству. Статтею 22 ЗК України визначено, що землі для ведення садівництва виділяються із земель сільськогосподарського призначення. Передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або користування для всіх потреб, відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, віднесено до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам. Відповідно до ст.35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняти захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку. Приватизація земельної ділянки громадянином членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є членом садового товариства «Автомобіліст» з 1999 року. Згідно витягу з рішення №20 правління Садового товариства «Автомобіліст» від 19 квітня 1999 року, [PERSON] передано в користування земельну ділянку №15, що раніше належала її батькові [PERSON]. Враховуючи те, що позивач є членом садового товариства «Автомобіліст» і земельна ділянка була виділена їй цією структурою в порядку, встановленому статутом, а також те, що земельна ділянка знаходиться у її фактичному користуванні більше 15-ти років, на цій ділянці побудовано будинок, а також враховуючи наявність дозволу «на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку №15 для ведення садівництва в СТ «Автомобіліст» СМ «Бурдівський» на території [PERSON] сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населених пунктів), наданого Роздільнянською державною адміністрацією Одеської області, суд вважає, що [PERSON] має право на приватизацію вищезазначеної земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що існуючий Державний акт на землю серії Б №032265 виданий у 1987 році Обєднаній автобазі Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» для ведення колективного садівництва на даний час є формальним, та таким що чинить перешкоди позивачу у реалізації свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки що перебуває в неї у користуванні для ведення садівництва. Отже, враховуючи, що позивачем своє право на приватизацію земельної ділянки, що перебуває в неї у користуванні для ведення садівництва, з часу набуття такого права за нормами діючого на той час земельного законодавства реалізовано не було, а на теперішній час в позасудовому порядку вирішити дане питання не можливо, у звязку зі значними змінами, що відбулися в земельному законодавстві, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання Державного акту таким, що втратив чинність, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.51,134 ЗК УРСР 1970р., ст.ст.3,5,17,19,22,23 ЗК УРСР 1991р., постанови ВР УРСР «Про порядок введення у дію Земельного кодексу Української РСР», ст.ст.19,22,35,78,116,118,121,122 та розділу Х Перехідних положень ЗК України, ст.ст.15,16 ЦК України і

Outcome: partial