Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У травні 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором, а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначив, що 28 червня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-27004-280607, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1999 грн. на придбання певного майна. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконала. У зв'язку з цим станом на 27 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 2169,03 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1670,95 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 38,41 грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 459,67 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 2169,03 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що уточнює позовні вимоги та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 2169,03 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати, пов'язані із публікацією оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» у розмірі 630 грн. Не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 червня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-27004-280607 на придбання мобільного телефону марки SonyEricsson W850i (black) у розмірі 1999 грн. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5% в рік. З п.п. 2.4, 2.5 вказаного договору вбачається, що проценти за користування кредитом нараховуються кредитором щомісячно в день, який відповідає даті укладення цього договору на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). Періодом нарахування вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення цього договору, в поточному місяці по день, який припадає на дату, відповідну даті укладення договору, в наступному місяці. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. За ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату у розмірі 3% в місяць. Згідно п.2.8 договору, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше 28 числа кожного місяця сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи, у розмірі 232 грн. Пунктом 3.6 кредитного договору у разі порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи, позичальник сплачує на користь кредитора штрафні санкції на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.2 договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених цим договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов цього договору. Згідно наданого розрахунку, станом на 27 березня 2014 року у відповідачки перед банком виникла заборгованість у розмірі 2169,03 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1670,95 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 38,41 грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 459,67 грн. Пунктом 6.2.а кредитного договору визначено, що при порушенні цільового використання кредиту або порушенні позичальником строків сплати платежу більше ніж на 1 місяць кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредиту, сплати процентів за його користування та плати за ведення кредитної справи, а також сплати можливих штрафних санкцій, передбачених цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позичальником протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved