Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 42 кв.м., як спадщину за заповітом після смерті її діда [PERSON] (т.1, а.с. 4-6). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] На час смерті останній був зареєстрований у належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS]. Батько позивача [PERSON], який помер [INFO]., та відповідач [PERSON] є діти померлого [PERSON] Відповідно до заповіту посвідченого 03.07.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко В.С., [PERSON] все своє майно заповідав в рівних частинах [PERSON] та позивачу. Звернувшись до нотаріуса з приводу оформлення права власності на спадкове майно з'ясувалося, що [PERSON] не надає нотаріусу правовстановлюючий документ на квартиру, оскільки вважає позивача неналежним спадкоємцем. Постановою нотаріуса №81/02-31 від 21.05.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Через відсутність у позивача правовстановлюючого документу на спірну квартиру та не можливістю отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, остання вимушена звернутися до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2017 р. відкрито провадження по справі [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна про визнання права власності на спадкове майно та призначено справу до судового розгляду (т.1, а.с. 22) 12.07.2017 р. від приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.В. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та/або заповітом, які заявили про свій намір отримати спадщину, відповідно до поданих заяв є [PERSON] та [PERSON] Спадкоємиця [PERSON] не змогла надати оригінали документів передбачені діючим законодавством України, що підтверджують право власності померлого [PERSON] Тому приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Також в поясненнях просить суд розглянути справу за відсутності приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.В. та прийняти законне та обґрунтоване рішення (т.1, а.с. 34). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.07.2017 р. задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (т.1, а.с. 37, 38). 02.10.2017 р. від відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення щодо позовної заяви [PERSON], в яких просила відмовити в задоволені позову та зазначила, що 06.12.2005 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів дачний будинок та ділянку в [ADDRESS] [PERSON] (доньці [PERSON]) та [PERSON] в рівних долях, а квартиру [ADDRESS]. - [PERSON] та [PERSON] (батьку позивача). Будинок в [ADDRESS] продано, кошти були поділені між доньками відповідача та її брата. До 2013 року батько відповідача [PERSON] проживав за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS], згодом влітку 2013 р. його було перевезено до м. Боровиця Чернігівської області, де він перебував у [PERSON] та під наглядом дружини брата [PERSON] У січні 2014 р. брат відповідача [PERSON] помер, заповіт від 2005р. [PERSON] не змінював. На протязі 2014 р. [PERSON] вже самостійно не пересувався, в основному лежав, але розум зберігав, сідав за допомогою сторонніх, їжу вживав самостійно. [INFO] [PERSON] помер у м. Боровиця у зв'язку з серцевою недостатністю. Відповідач [PERSON] вважає заповіт від 23.07.2014 р. підробленим та не відповідає волевиявленню заповідача (т.1, а.с. 72-75). Разом з тим, у вересні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON] від 23.07.2014 р. (т.1, а.с. 86-89). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є донькою померлого [INFO] [PERSON] 06.12.2005 р. [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений у державного нотаріуса Шістнадцятої нотаріальної контори м. Києва. До 2013 року батько відповідача [PERSON] проживав за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що [PERSON] стало важко пересуватися та ходити по сходах, за його згодою в літку 2013 р. останній переїхав до м. Боровиця Чернігівської області до свого сина [PERSON] та перебував під наглядом його дружини [PERSON] У січні 2014 р. брат [PERSON] [PERSON] помер. Заповіт від 2005 р. батько [PERSON] [PERSON] не міняв. На протязі 2014 р. [PERSON] вже самостійно не пересувався, в основному лежав, але розум зберігав, сідав за допомогою сторонніх, їжу вживав самостійно. [INFO] [PERSON] помер у м. Боровиця у зв'язку з серцевою недостатністю. 06.03.2015 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.В., надала заповіт та необхідні документи для оформлення спадщини. В той же день від племінниці [PERSON] [PERSON] стало відомо про заповіт складений 23.07.2014 р. Відповідач [PERSON] вважає заповіт від 23.07.2014 р. недійсним та таким, що не відповідає волевиявленню заповідача, що передбачено ч. 2 ст. 1257 ЦК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2017 р. відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Володимир Сергійович про визнання заповіту недійсним та призначено справу до судового розгляду (т.1, а.с. 98). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2017 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі та задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про об'єднання позовів. Позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна про визнання права власності на спадкове майно та позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Володимир Сергійович про визнання заповіту недійсним об'єднано в одне провадження під номером 755/8686/17 (провадження № 2/755/3924/17). (т. 1, а.с. 81-82, 83-84). 27.10.2017 р. [PERSON] до суду подані письмові заперечення на позов [PERSON], в яких не погоджується з доводами [PERSON], просить відмовити в задоволенні позову, зазначила, що заповіт від 23.07.2014 р. посвідчений приватним нотаріусом КМНО Клименко В.С. у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та волевиявленню [PERSON] (т.1, а.с. 127-130). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2017р. задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (т.1, а.с. 134-135, 136-137). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2018р. задоволено частково клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про допит свідків (т.1., а.с. 176-178, 179- 181). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2018р. підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна про визнання права власності на спадкове майно та позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Володимир Сергійович про визнання заповіту недійсним закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (т.1, а.с. 173, 174-175). В судовому засіданні представник позивача (відповідача за об'єднаним позовом) [PERSON] [PERSON] підтримав позов [PERSON] та викладені у ньому обставини, у задоволенні позову [PERSON] просив відмовити, посилаючись на його безпідставність. Відповідач/позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов, просила відмовити у позові [PERSON], пояснила, що у неї не має правовстановлюючих документів на спірну квартиру, [PERSON] з цього питання до неї ніколи не зверталася. Після смерті її брата [PERSON] батько їй говорив, що заповіту змінювати не буде. Її батько перестав ходити у 2013 році, з того ж часу не бачив читати, проте руки у нього працювали, міг підписатися. Коли батько був у м. Бобровиця вона до нього приїжджала по можливості двічі-тричі на місяць та щодня спілкувалась по телефону. Про заповіт батько не говорив. Одного разу в червні-липні батько був у пригніченому стані, при цьому нічого не пояснював, лише сказав, що його просили змінити заповіт, але він нічого не підписував і підписувати нічого не буде, після того з серпня 2014 року стан здоров'я батька дуже погіршився. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов [PERSON] та відмовити у позові [PERSON] Третя особа приватний нотаріус КМНО Пестич Л.В. в судове засідання не з'явилась, на адресу суду направила лист в якому просила розглядати справу за її відсутності (т.1, а.с. 125) та належним чином завірену копію спадкової справи №6/2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON](т.1, а.с. 47-70). Третя особа приватний нотаріус КМНО Клименко В.С. в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив лист в якому просив розглядати справу за його відсутності (т.1, а.с. 114, 153) та направив копію матеріалів щодо посвідчення заповіту від 23.07.2014 р. (т.1, а.с. 154-166). Суд, вислухавши пояснення представника [PERSON] [PERSON], [PERSON] та її представника [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом (т.1, а.с. 55). За життя [PERSON] склав заповіт від 06.12.2005 р., який посвідчено державним нотаріусом Шістнадцятої Київської нотаріальної контори, відповідно до якого заповів належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]; належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,050 га, що знаходиться на території Шибенської сільської Ради Бородянського району Київської області [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с. 52). Як встановлено судом, [PERSON] є донькою [PERSON], онукою [PERSON] та племінницею [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.1, а.с. 19) 23.07.2014 р. [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що йому буле належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (т.1, а.с. 61). Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко В.С., зареєстрований в реєстрі за № 1258. З копії спадкової справи № 6/2015 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що 06.03.2015 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (т. 1, а.с. 47) та 31.03.2015 р. [PERSON] (т.1, а.с. 64). 21.05.2015 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріус КМНО Пестич Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1, а.с. 66). Постановою приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.В. від 21.05.2015 року № 81/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (т.1, а.с.68). Разом з тим, з матеріалів спадкової справи не вбачається, що [PERSON] зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 1254 ЦК України передбачено, що якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ст. ст. 1233, 1236 ч. 2 ЦК України). Вимоги щодо форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України, якою визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу. При цьому частиною 4 ст. 207 ЦК України визначено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Відповідно ч. 1 ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. Зі змісту спірного заповіту убачається, від імені заповідача [PERSON] заповіт підписаний [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] При цьому у заповіті зазначено, що у зв'язку з похилим віком [PERSON] та на його прохання заповіт посвідчений за місцем його знаходження: [ADDRESS]; заповіт записаний нотаріусом зі слів [PERSON]; у зв'язку з похилим віком [PERSON] за його дорученням, у його та нотаріуса присутності текст заповіту підписано [PERSON]; заповіт повністю прочитаний уголос заповідачем до його підписання у присутності запрошених ним свідків [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с. 61, 154). Допитана судом свідок [PERSON] засвідчила, що вона була присутня при складанні заповіту у м. Києві на вул. Вербицького, особисто знала [PERSON] з того часу, як [PERSON] привезла його в м. Бобровиця. Під час розмов [PERSON] завжди говорив, що почував себе відмінно, проте вона бачила, що він фізично слабка людина. Рухи у нього були звичайні, міг їсти. Бути присутньою при складанні заповіту її попросила [PERSON], яка говорила, що [PERSON] хоче скласти заповіт на [PERSON] та [PERSON] по половині квартири кожній. В домовлений день приїхав мікроавтобус, яким завезли [PERSON] в м. Київ, в квартиру занесли на носилках на кухню, після чого приїхали [PERSON] та нотаріус. Тоді нотаріус прочитав заповіт вголос для всіх, спитав у [PERSON] чи він згодний, щоб за нього заповіт підписала [PERSON], він сказав, що згоден. Нотаріус дав заповіт [PERSON], він прочитав і сказав, що згоден, руки у нього трусились. Вона заповіт не читала. Хто ще з присутніх у квартирі в той час був на кухні вона не згадає. Після того вони поїхали додому в Бобровицю. Свідок [PERSON] засвідчила, що на прохання [PERSON] в домовлений час вона приїхала на вул. Вербицького де її зустріла [PERSON], зайшли в квартиру, там всі зібрались. [PERSON] сидів, нотаріус зачитав заповіт, запитав у [PERSON], чи він згодний. [PERSON] сказав, що згодний. Потім нотаріус попросив її розписатись за [PERSON], бо у нього тряслись руки, та запитав у [PERSON] чи він не проти, на що останній сказав, що ні. [PERSON] вона бачила коли заходила до [PERSON]. Свідок [PERSON] засвідчила, що [PERSON] являється сестрою її померлого чоловіка, [PERSON] є її донька. Після смерті її чоловіка [PERSON] повідомив, що хоче переписати заповіт на частину квартири, що належала б його сину, на доньку останнього. Через зайнятість державних нотаріусів у м. Бобровиця, вона попросила нотаріуса в м. Києві, який раніше посвідчував довіреності щодо отримання пенсій. Нотаріус з м. Києва приїжджав у м. Бобровиця до [PERSON], пересвідчився у його бажанні, тоді бачив, що у [PERSON] тряслись руки, підписати він не міг. Нотаріус сказав, що підписувати документи він може лише в Київському окрузі. На той час вона планувала відвезти [PERSON], який не ходив, на консультацію в м. Київ та разом оформити документ. Нотаріус сказав, що [PERSON] сам писати не може, тому треба трьох свідків, через що вона звернулась до своїх знайомих. В м. Київ вони приїхали у свою квартиру на вул. Вербицького, куди також приїхали її знайомі де засвідчили заповіт. [PERSON], яка викликалася у якості свідка, в судове засідання не з'явилася, суду подала нотаріально посвідчену заяву від 31.10.2018 року у якій зазначила, що в липні 2014 року до неї звернулася [PERSON], яка попросила бути присутньою під час посвідчення заповіту її свекра. 23.07.2014 року вона приїхала до квартири [ADDRESS], вказаної [PERSON], де в той час перебували [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дві жінки, як їй пізніше стало відомо [PERSON] та [PERSON] У [PERSON] через хворобу та вік сильно тремтіли руки і він не міг підписати заповіт. Коли прийшов нотаріус всі перебували в кухні за винятком [PERSON] тв. [PERSON], які вийшли з неї. [PERSON] попросив одну з жінок підписати заповіт, а вона та друга жінка це засвідчили, після чого нотаріус віддав підписаний заповіт прочитати [PERSON] (т.2, а.с. 95). Відповідно ст. 45 Закону України «Про нотаріат» якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. За приписами ч. 2 ст. 1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Вищевказані норми закону кореспондуються з ч. 1 глави 3 «Посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зокрема п.п. 1.8, 1.11 визначено, що якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко В.С. суду було надано письмові пояснення від 23.10.2017 року із зазначенням про те, що ним 23.07.2014 року за реєстровим № 1258 було посвідчено заповіт при свідках від імені [PERSON], [INFO], на ім'я [PERSON] та [PERSON] в рівних долях за адресою [ADDRESS]. При посвідченні даного заповіту його зміст та наслідки ним були прочитані заповідачу у голос при свідках та надана заповідача згода на підписання заповіту [PERSON] (т.1, а.с. 114). Отже, між поясненнями нотаріуса, показами свідків та змістом заповіту убачаються розбіжності, а саме те, що в оспорюваному правочині зазначено, що заповіт прочитаний заповідачем уголос до його підписання, що не відповідає показам свідків та спростовано самим нотаріусом. Також суд враховує порушення вимог закону щодо посвідчення заповіту, встановлених ч. 5 ст. 1253 ЦК України та п. 1.11 ч. 1 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, якими передбачено, що свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Разом з тим, свідок [PERSON] засвідчила, що заповіт вона не читала. Крім того, нотаріус, вказуючи причини з яких [PERSON] не зміг підписати заповіт, зазначив: у зв'язку з похилим віком, що не підтверджує наявність у заповідача фізичної вади або хвороби через які він не міг власноручно підписати правочин та як наслідок цього для участі у нотаріальній дії були запрошені інша особа, яка підписала заповіт, та свідки. Таким чином, суд приходить до висновку, що заповіт [PERSON] від 23.07.2014 року складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а відтак є нікчемним. Заповіт є одностороннім правочином, а тому він повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. За приписами ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За заявленими вимогами [PERSON] просить визнати недійсним заповіт у зв'язку з тим, що волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним та не відповідало його волі, з посиланням на ч. 2 ст. 1257 ЦК України. Разом з цим на доведення зазначених обставин жодних доказів суду надано не було. Відповідно до ст. 81 ЦПК України покладено на кожну зі сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню. Разом з тим, судом встановлено, що заповіт [PERSON] від 23.07.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко В.С., зареєстрований в реєстрі за № 1258, є нікчемним. Відповідно положень ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У зв'язку з цим позов [PERSON] при визнання права власності на частку квартири, як на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed