Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.06.2008 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. У зв'язку із неналежним невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 28.02.2018 року становить 117000 грн., з яких: 5241,32 грн. - заборгованість за кредитом; 111758,68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Подав відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що перебіг позовної давності у даних правовідносинах щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки. Відповідачу було видано нові картки, остання з яких має термін до березня 2016 року, а тому банк звернувся до суду до спливу строку позовної давності (а.с.125-131). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, застосувавши строки позовної давності (а.с.66-67). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні з підстав спливу строку позовної давності. Суд заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк»), та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника №KGXRRX00930346, в якій зазначено, що відповідач згодна, що дана заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також ознайомилася і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, що підтверджується її особистим підписом в заяві (а.с.152). За умовами договору [PERSON] отримала строковий кредит у сумі 3743,64 грн. на строк 12 місяців з 29.06.2008 року по 29.06.2009 року включно на придбання товару, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 600 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 50,54 грн. в обмін на зобов'язання з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт) строки. Заявою позичальника №KGXRRX00930346 також передбачено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у сумі 383,45 грн. в період з «20» по «25» число кожного місяця. Як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача [NUMBER] за період з 01.06.2008 року по 04.10.2018 року (а.с.132-135) та довідки наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.10.2018 року №20180530/1731 (а.с.97), відповідачу були видані нові картки з новим строком дії: [NUMBER], операції по якій проводилися в період з 01.07.2008 року по 30.09.2018 року, [NUMBER], операції по якій проводилися в період з 07.09.2011 року по 11.04.2014 року, [NUMBER], з проведенням операцій в період з 29.05.2012 року по 28.08.2015 року, та мала термін дії до березня 2016 року. Таким чином, з вищевикладеного встановлено, що строки проведення операцій по кредитним карткам накладаються, а операції, які проводились по карткам [NUMBER], [NUMBER] не відображаються у виписці по основному картковому рахунку [NUMBER], а тому суд приймає до уваги лише виписку по основному картковому рахунку [NUMBER]. Також, як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (картрахунок 149437324911625 від 29.06.2008 року), надалі був змінений кредитний ліміт на карті до 5250 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, через неналежне виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту і сплати відсотків, виникла заборгованість розмір якої станом на 28.02.2018 року становить 117000 грн., з яких: 5241,32 грн. - заборгованість за кредитом; 111758,68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.6-9). Разом з тим, відповідач заявила про застосування позовної давності за пред'явленим зобов'язанням. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до змісту ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Відповідно до пункту 3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, строк дії карти зазначений на лицевій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно пункту 3.1.3. вказаних Умов та правил, по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для сплати послуг по здійсненню розрахункових операцій (в останній день місяця закінчення строку дії). Відповідно до пункту 5.4 Умов та правил надання банківських послуг, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONT). У відповідності до п.4.6. умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, що підлягають сплаті банку по даному договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів по іншим договорам клієнта в розмірах, визначених цими договорами, в межах кредитного ліміту картрахунку. Як вбачається з виписки по основному картковому рахунку відповідача [NUMBER] за період з 01.06.2008 року по 04.10.2018 року останній платіж по картці здійснено 01.09.2010 року на суму 250 грн. (а.с.132). Отже, позивач мав право звернутися до суду з відповідним позовом до жовтня 2013 року. Однак, позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права лише у травні 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. При цьому, не обґрунтував свою позицію щодо дотримання ним строку позовної давності, не зазначив обставин, які заважали йому звернутися до суду з відповідним позовом, з моменту настання строку погашення чергового платежу, який не сплатив відповідач. Обставин переривання перебігу позовної даності судом не встановлено. В зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості не обґрунтовані та не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, а тому суд вважає, що у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed