Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У травні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 січня 2018 року [PERSON] (Позикодавець) надав у позику [PERSON] (Позичальник) грошові кошти в сумі 566 576 (п`ятсот шістдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 26 копійок, що на момент укладання договору позики за курсом (28,328813) гривні до долара США (узгодженого сторонами) становить 20 000 (двадцять тисяч) доларів США,00 центів, що підтверджується договором позики від 16.04.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. за реєстровим № 36 та відповідною розпискою про отримання грошових коштів. Відповідно до абз. 2 п. 1 вищезазначеного договору, сторони дійшли згоди, що зазначена в п. 1 сума, що є еквівалентом суми 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів, повинна бути повернена у гривні, згідно з розрахунком курсу НБУ на момент повернення, але не менш ніж за курсом 28,328813 грн. за 1 долар США (узгоджений обома сторонами). Згідно п. 1 договору позики підписання останнього Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики; належним чином підписаний договір є доказом передання грошей від Позикодавця та Позичальника; передача позики може додатково підтверджуватись розпискою Позичальника. Відповідно п. 2 договору Позичальник зобов`язувався повернути Позикодавцю суму позики в готівковій формі зазначену в п.1 цього Договору без нарахування відсотків у місті Києві до дванадцятого січня дві тисячі дев`ятнадцятого року. В подальшому, 16 квітня 2018 року [PERSON] (Позикодавець) надав у позику [PERSON] (Позичальник) грошові кошти в сумі 522 498 (п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто вісім) гривень 00 копійок, що на момент укладання договору позики за курсом (26,1249) гривні до долара США (узгодженого сторонами) становить 20 000 (двадцять тисяч) доларів США,00 центів, що підтверджується договором позики від 16.04.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. та відповідною розпискою про отримання грошових коштів. Відповідно до абз. 2 п. 1 вищезазначеного договору, сторони дійшли згоди, що зазначена в п. 1 сума, що є еквівалентом суми 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, 00 центів, повинна бути повернена у гривні, згідно з розрахунком курсу НБУ на момент повернення, але не менш ніж за курсом 26,1249 грн. за 1 долар США (узгоджений обома сторонами). Згідно п. 1 договору позики підписання останнього Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики; належним чином підписаний договір є доказом передання грошей від Позикодавця та Позичальника; передача позики може додатково підтверджуватися розпискою Позичальника. Відповідно п. 2 договору Позичальник зобов`язувався повернути Позикодавцю суму позики в готівковій формі зазначену в п. 1 цього Договору без нарахування відсотків у місті Києві до дванадцятого січня дві тисячі двадцятого року. Згідно п. 7 вищезазначених договорів, які є ідентичними за змістом, сторони вказали, що вони однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; волевиявлення кожного з них є вільним і відповідає внутрішній волі, договір укладається між ними без застосування фізичного чи психічного тиску; договір не носить характеру фіктивного чи психологічного тиску; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, не приховую в собі інший правочин і укладається на вигідних для сторін умовах які не є результатом впливу помилки, обману, насильства або інших тяжких обставин; вони не обмежені в праві укладати правочини; вони не страждають в момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті; вони володіють українською мовою, що дає їм змогу правильно зрозуміти зміст цього договору. Факт повного розрахунку за цим договором підтверджуватиметься нотаріального посвідченою заявою Позикодавця про повний розрахунок з Позичальником. На момент звернення до суду, [PERSON] не виконав своїх обов`язків, передбачених договорами позики від 11.01.2018 та 16.04.2018, не повернувши грошових коштів, що підтверджується відсутністю відповідної заяви Позикодавця про повний розрахунок, у зв`язку із чим розмір заборгованості відповідача: за договором позики від 11.01.2018 становить 566 576,26 грн. (враховуючи, що договором передбачено сплата позичених коштів у гривні та погоджений сторонами курс долару до гривні не менше як 1 дол. = 28,328813 грн.); за договором позики від 16.04.2018 становить 540 004,00 грн. (враховуючи, що договором передбачено сплата позичених коштів у гривні, а курс долару до гривні станом на 28.05.2020 становить 1 дол. = 27,0002 грн., тобто більше ніж вказаний в договорі мінімальний курс гривні до долару). Сума 3 % річних за договором позики від 11.01.2018 становить 23 423,66 грн. Сума 3 % річних за договором позики від 16.04.2018 становить 612,50 грн. Крім того, як вбачається із договорів позики від 11.01.2018 та 16.04.2018 при укладанні даних договорів відповідач діяв за згодою дружини [PERSON] , що підтверджується її заявою про згоду на укладення та підписання вищевказаного договору, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. [PERSON] та [PERSON] на час отримання грошових коштів в борг перебували в зареєстрованому шлюбі. Враховуючи, надану письмову згоду [PERSON] на укладання вищезазначених договорів позики, останні були укладені в інтересах сім`ї, а передані в борг грошові кошти використовувались в її інтересах, тому відповідачі мають відповідати за виконання зобов`язань як солідарні боржники. Тому позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 1 130 616 (один мільйон сто тридцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 42 коп., що включає: 566 576,26 грн. - заборгованість за договором позики від 11.01.2018 + 23 423,66 грн. - 3 % річних за договором позики від 11.01.2018 + 540 004,00 грн. - заборгованість за договором позики від 16.04.2018 + 616,42 грн. - 3 % річних за договором позики від 16.04.2018. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 5 255 ( п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. від 01.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київського області від 31 серпня 2020 року витребувано у Києво-Святошинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином завірену копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . На виконання даної ухвали Києво-Святошинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було надіслано на адресу суду лист № 932-21.14-26, в якому зазначено про відсутність в архіві відділу актового запису про смерть відносно: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.11.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д. Ухвалою судді від 20 листопада 2020 року прийнято справу до провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської Усатова Д.Д. та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.02.2021 року витребувано у Києво-Святошинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином завірену копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Витребувано у Києво-Святошинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином завірену копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . На виконання даної ухвали на адресу суду надійшла відповідь з Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.04.2021 року № 1362-21.14-26, в якій зазначено що згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актові записи про смерть на [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) - відсутні. 13.10.2020 року представником відповідача [PERSON] було подано до суду відзив, в якому вона зазначала що копії документів доданих до позову не посвідчені належним чином, а підпис позивача в договорах позики відрізняється від його підпису в позовній заяві. Крім то представник відповідача зазначила позивач не довів факт передачі коштів позикодавцю. Позивач навмисно звернувся до суду лише з тією метою, щоб накласти арешт на майно особи, яка не має відношення до предмету спору та заволодіти таким майном в майбутньому. Надання дозволу одним з подружжя вчиняти правочини, не доводить той факт, що кошти отримані одним з подружжя використанні саме в інтересах сім`ї. Позивач не навів такого доказу, який би доводив то й факт, що відповідач [PERSON] отримав кошти для використання їх в цілях сім`ї. Таким чином, [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. Тому представник відповідача [PERSON] просила у відзиві відмовити у вимогах позову в повному обсязі. В подальшому представником відповідача [PERSON] було подано до суду заперечення, в якому вона зазначила що [PERSON] не може бути відповідачем, оскільки позичальником по договорам позики є [PERSON] . В Договорі позики чітко сторони зафіксували, що Позичальник є фізичною особою підприємцем. Тобто, метою отримання коштів в борг у Позичальника це використання коштів у своїй господарській діяльності. В договорі не зазначено, що отримані кошти будуть використовуватись в інтересах сім`ї (придбання житла, авто, оплати навчання, тощо). Кошти не використовувались в інтересах сім`ї. Адже не було придбано а ні рухомого майна, а ні рухомого майна, покращення житлових чи інших умов проживання у [PERSON] не відбулось. Позивач по справі не долучив до матеріалів справи належні письмові докази, які б довели, що [PERSON] та члени її сім`ї використали грошові кошти, які Позичальник отримав у борг, в інтересах сім`ї. Умови договорів позики не передбачають солідарного обов`язку по сплаті боргу за договором, також договори не передбачають поручительства, а [PERSON] не є поручителем по Договорам позики, а тому не може нести солідарну відповідальність та не може бути співвідповідачем по справі. У квітні 2019 року [PERSON] , звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 30 серпня 2019 року судом винесено рішення, яким шлюб між подружжям [PERSON] розірвано. Тому представник відповідача просила відмовити у вимогах позову В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву до суду не направив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала та просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, врахувавши їх доводи, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України). Судом встановлено, що 11 січня 2018 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики. Згідно п. 1 даного договору [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 566 576 (п`ятсот шістдесят шість тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 26 копійок, що на момент укладання цього договору за курсом (28,328813) гривні до долара США (узгодженого Сторонами) становить 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, 00 центів, (надалі - позика та/або сума позики), а [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] позику в розмірах, строки та в порядку встановлені цим Договором. Сторони дійшли згоди, що зазначена в п.1 сума, що є еквівалентом суми 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, 00 центів, повинна бути повернена у гривні, згідно з розрахунком курсу НБУ на момент повернення, але не менш ніж за курсом 28,328813 грн., за 1 долар США (узгоджений обома сторонами). Позика надана на безвідсотковій основі і без мети збереження реальної вартості грошей. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики. Належним чином підписаний Договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника. Передача позики може додатково підтверджуватися розпискою Позичальника. Пунктом 2 договору визначено що Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю суму позики в готівковій формі зазначену в п. 1 цього Договору без нарахування відсотків у місті Києві до дванадцятого січня дві тисячі дев`ятнадцятого року. В п. 5 договору позики зазначено що громадянин України [PERSON] , сповіщає, діє за згодою дружини [PERSON] , що підтверджується її заявою про згоду на укладення та підписання вищевказаного договору, справжність підпису на якій засвідчено 11.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. за реєстровим № 35. Згідно п. 6 договору позики сторони засвідчили що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються передання грошей у позику. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового та доказового значення та визнаються Сторонами такими, за якими згода не була досягнута. Відповідно до п. 7 договору позики сторони зазначили що вони однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; волевиявлення кожного з них є вільним і відповідає внутрішній волі, договір укладається між ними без застосування фізичного чи психічного тиску; договір не носить характеру фіктивного чи психологічного тиску; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, не приховую в собі інший правочин і укладається на вигідних для сторін умовах які не є результатом впливу помилки, обману, насильства або інших тяжких обставин; вони не обмежені в праві укладати правочини; вони не страждають в момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті; вони володіють українською мовою, що дає їм змогу правильно зрозуміти зміст цього договору; договір Сторонами прочитаний, зрозумілий і ними же схвалений. Договір посвідчено 11.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. та зареєстровано в реєстрі за № 36. На підтвердження отримання у власність грошових коштів за договором позики [PERSON] була написана письмова розписка від 11.01.2018 року, згідно якої він підтвердив отримання коштів від [PERSON] у розмірі 20\~000 дол. США. на строк до 12.01.2019 року. 16 квітня 2018 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики. Згідно п. 1 даного договору [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 522 498 (п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто вісім) гривень 00 копійок, що на момент укладання цього договору за курсом (26,1249) гривні до долара США (узгодженого Сторонами) становить 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, 00 центів, (надалі - позика та/або сума позики), а [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] позику в розмірах, строки та в порядку встановлені цим Договором. Сторони дійшли згоди, що зазначена в п.1 сума, що є еквівалентом суми 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, 00 центів, повинна бути повернена у гривні, згідно з розрахунком курсу НБУ на момент повернення, але не менш ніж за курсом 26,1249 грн., за 1 долар США (узгоджений обома сторонами). Позика надана на безвідсотковій основі і без мети збереження реальної вартості грошей. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики. Належним чином підписаний Договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника. Передача позики може додатково підтверджуватися розпискою Позичальника. Пунктом 2 договору визначено що Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю суму позики в готівковій формі зазначену в п. 1 цього Договору без нарахування відсотків у місті Києві до дванадцятого січня дві тисячі двадцятого року. В п. 5 договору позики зазначено що громадянин України [PERSON] , сповіщає, діє за згодою дружини [PERSON] , що підтверджується її заявою про згоду на укладення та підписання вищевказаного договору, справжність підпису на якій засвідчено 16.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. за реєстровим № 749. Згідно п. 6 договору позики сторони засвідчили що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються передання грошей у позику. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового та доказового значення та визнаються Сторонами такими, за якими згода не була досягнута. Відповідно до п. 7 договору позики сторони зазначили що вони однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; волевиявлення кожного з них є вільним і відповідає внутрішній волі, договір укладається між ними без застосування фізичного чи психічного тиску; договір не носить характеру фіктивного чи психологічного тиску; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, не приховую в собі інший правочин і укладається на вигідних для сторін умовах які не є результатом впливу помилки, обману, насильства або інших тяжких обставин; вони не обмежені в праві укладати правочини; вони не страждають в момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті; вони володіють українською мовою, що дає їм змогу правильно зрозуміти зміст цього договору; договір Сторонами прочитаний, зрозумілий і ними же схвалений. Договір посвідчено 16.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. та зареєстровано в реєстрі за № 750. На підтвердження отримання у власність грошових коштів за договором позики [PERSON] була написана письмова розписка від 16.04.2018 року, згідно якої він підтвердив отримання коштів від [PERSON] у розмірі 20\~000 дол. США. на строк до 12.01.2020 року. Копії даних договорів позики та розписок відповідача [PERSON] належним чином завірені знаходяться в матеріалах справи. 08 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №10. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.08.2019 року шлюб, зареєстрований 08 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №10 розірвано. Згідно ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності статті 1048 ЦК України позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Стаття 1049 ЦК України визначає що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 625 ЦК України визначає що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, положення\~статті 60 СК України\~свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено\~статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором,\~є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої\~статті 61 СК України\~кореспондує частині четвертій\~статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга\~статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена\~законом\~мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, за спільними зобов`язаннями подружжя останнє відповідає усім своїм майном. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша\~статті 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша\~статті 69 СК України). Таким чином правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені\~законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в\~законі\~прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №\~638/18231/15-ц). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). У даній справі презумпція спільності права власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на грошові кошті набуті шляхом укладення договорів позики в період шлюбу не спростована. Під час розгляду справи судом встановлено, що грошові коштів за договорами позики від 11.01.2018 року та 16.04.2018 року набуті [PERSON] в період перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та за її згодою. В той же час згідно нотаріально посвідчених заяв від 11.01.2018 року та від 16.04.2018\~року [PERSON] надала згоду на отримання грошових коштів своєму чоловіку, громадянину України [PERSON] . Та відповідно не заперечувала проти укладення та підписання ним договорів позики. На обґрунтування своїх доводів відповідачем [PERSON] не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту, що договори позики були укладені [PERSON] у власних, не пов`язаних із сім`єю інтересах та одержані кошти за договорами позики були використані ним у власних, не пов`язаних із сім`єю інтересах. Наявність у [PERSON] статусу фізичної особа-підприємець, а також відсутність набутого майна у [PERSON] починаючи з 2018 року, не підтверджує факту отримання коштів за договорами позики виключно в інтересах [PERSON] . Таким чином укладені [PERSON] договори позики в інтересах сім`ї породжують цивільні права та обов`язки для обох із подружжя. Враховуючи що у строки визначені договорами позики [PERSON] не були повернуті грошові кошти [PERSON] , права останнього як позикодавця були порушені. Тому суд приходить до висновку, що в даному випадку наявний солідарний характер щодо виконання зобов`язання відповідачами за договорами позики перед позивачем [PERSON] . На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову щодо стягнення з відповідачів суми боргу за договорами позики з врахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Отже за договором позики від 11.01.2018 із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума боргу в розмірі 566 576,26 грн. та за договором позики від 16.04.2018 із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума боргу в розмірі 540 004,00 грн. Крім того в силу ст. 625 ЦПК України із відповідачів солідарно підлягає стягнення на користь позивача суми трьох процентів річних від прострочених сум за договорами позики, розрахунок яких відповідачами спростований не був. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачем не було повернуто борг в обумовлений строк, що є істотним порушенням умов договору позики, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за договором позики є обґрунтованими та законними. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5\~255,00 грн. Зважаючи на\~вищевикладене,\~відповідно до\~ст.ст.\~ 15,\~16,\~526,\~625,\~1046-1050\~ЦК України,\~60,\~61,\~65\~СК України,\~та

Outcome: approved