overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою з 12.03.2010, посилаючись на те, що остання проживає в квартирі [NUMBER] та [NUMBER] в будинку [ADDRESS] зі своєю сім?єю. Квартиру [NUMBER] отримала на підставі рішення адміністрації та профкому Ладижинської ТЕС у зв'язку із розширенням. За місцем їх проживання в квартирі зареєстрована [PERSON], яку вона не бачила з моменту вселення, тобто з 2010 року. Всі зусилля на пошуки [PERSON] результатів не принесли. Вона та її сім`я проживає в квартирі [NUMBER]-[NUMBER] та самостійно сплачує платежі по комунальних послугах та вимушені сплачувати за [PERSON], що ставить її сім?ю в скрутне становище. Встановлення даного факту їй необхідно для зняття з реєстрації за її місцем проживання. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали повністю, просили задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Заінтересована особа представник КП «Ладжитлосервіс» в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, щодо задоволення заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON], суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] отримала згідно рішення адміністрації та профкому Ладижинської ТЕС квартиру у зв'язку із розширенням (а.с. 7). Останнє місце проживання [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.7). З 12.03.2010 [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не бачила з моменту вселення у квартиру [ADDRESS]. Як слідує із довідки, виданої КП «Ладжитлосервіс» № 346 від 05.08.2014 року в кв. 101, буд. 7/2 в м. Ладижин Вінницької області фактично проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17). Згідно листа-повідомлення відділу ДРАЦС по м. Ладижин Тростянецького МУЮ у Вінницької області видно, що актовий запис про смерть на [PERSON], [INFO] - відсутній. Згідно листа-повідомлення Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області, інформаційно-пошукової системи «Армор» звернень до міськвідділу щодо встановлення місця знаходження гр. [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] не надходило та згідно оперативних даних у розшуку вказана громадянка не перебуває. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] суду підтвердили, що дійсно [PERSON] відсутня 2010 року у місці свого постійного проживання, відомостей про місце її перебування не має. Згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Оскільки за останнім відомим постійним місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] з 12.03.2010 про неї та її місце перебування відомостей немає, то її необхідно визнати безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній є інвалідом ІІ групи з дитинства та перебуває на диспансерному обліку в Полтавському обласному психіатричному диспансері зв'язку з психічним захворюванням. Оскільки його психічний розлад не дозволяє усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує піклування. Просить визнати [PERSON]недієздатним та призначити її опікуном. В судове засідання заявник [PERSON] не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради в судове засідання з»явилась, направила заявук про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви, надала подання про призначення опікуном [PERSON] над сином [PERSON]. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 450 від 02.09.2014 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості внаслідок хвороби Дауна. Ступінь недоумства у [PERSON].є таким, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в теперішній час. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]. недієздатним. Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку. З питання встановлення опіки над [PERSON] до суду звернулася його матір, яка проживає з ним, піклується про нього, можливість призначення її опікуном, перевірено управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради. Оскільки [PERSON] є інвалідом ІІ групи та потребує піклування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог та його передачу під опіку заявнику. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб. В заяві просила надати їй право на шлюб, посилаючись на те, що вона зустрічається з [PERSON] більше року і на даний час є вагітною, з терміном вагітності 14 тижнів, у зв'язку з чим перебуває на відповідному обліку. Вказує, що метою створення повноцінної сім'ї, вони мають намір укласти шлюб, проте заявник не досягла шлюбного віку, так як на даний час їй є повних 17 років, тому звернулася до суду з проханням у відповідності до вимог чинного законодавства надати їй дозвіл на шлюб з [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала, та просить суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, та просив суд їх також задовольнити, вказавши він є батьком дитини, яку має народити заявник [PERSON] Заінтересована особа [PERSON], який є батьком заявника, також підтримав заяву про надання його дочці дозволу на шлюб з [PERSON] Заінтересована особа [PERSON], яка є матір'ю заявника, також підтримала заяву. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO], тобто на час розгляду справи має повних 17 років, що підтверджується паспортом заявника (а.с.3). та свідоцтвом про народження (а.с. 4). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що реєстрація шлюбу заявника [PERSON] з заінтересованою особою [PERSON] буде відповідати інтересам не лише заявника, а й майбутньої дитини, батьками якої вони є. Зважаючи на викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 28 січня 2006 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 29. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів, у зв'язку з чим з серпня 2013 року вони не ведуть спільного господарства та не мешкають однією родиною. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 28 січня 2006 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 29. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю зазначивши, що на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 14 липня 2014 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 28 січня 2006 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 29. (а.с. 4) Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів у зв'язку з чим з серпня 2013 року вони не ведуть спільного господарства та не мешкають однією родиною. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленний до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Вона та відповідачка, яка також доводиться померлій дочкою, є спадкоємцем першої черги, за законом після смерті матері. У встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з юридичною необізнаністю, помилялась відносно встановленого порядку прийняття спадщини, вважаючи, що з заявою можливо звернутись у будь-який час після спливу шести місяців з моменту смерті спадкодавця. В зв'язку з вищевикладеним була вимушена звернутись до суду та просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], до судового засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України. На час її смерті залишилося спадкове майно, що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту на вказану квартиру та свідоцтвом на право власності. Як вбачається з свідоцтва про народження позивачки, вона є дочкою [PERSON]. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, в тому числі діти спадкодавця. Статтею 1270 ЦК України встановлено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Позивачем цей строк було пропущено. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Роз'яснення наведені в ч.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 звертають увагу судів на те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважної причини, оскільки пропущений внаслідок правової необізнаності позивача та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 11 червня 2008 року між нею та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0354 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], на виконання вимог якого позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 24 948 дол. США 00 центів, що становить 199 409 грн. 36 коп. Відповідно до п. 3 попереднього договору сторони домовилися, укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки після отримання [PERSON] державного акту на вказане нерухоме майно. Проте, як з'ясувалося пізніше, земельна ділянка, яка була предметом попереднього договору, належала [PERSON] та її сину - [PERSON] У зв'язку з істотною зміною обставин, якими керувався позивач при укладенні попереднього договору та відмовою відповідача від його розірвання в досудовому порядку, а також з підстав невиконання умов оскаржуваного договору позивач у грудні 2010 року звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом про стягнення з [PERSON] авансу в розмірі 242 000 грн. 00 коп. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 11 січня 2012 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнено 199 329 грн. 53 коп., а також 2 670 грн. судових витрат. На підставі вказаного вище рішення суду, 11 лютого 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Проте рішення так і не виконано та гроші не повернуті.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона зареєстрована в [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований також і відповідач, хоча в ній не проживає з 2001р. та не сплачує за комунальні платежі. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користуватися спірною квартирою. У судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Треті особи в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Відповідно до ухвали суду введеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача по справі та третіх осіб, дослідивши зібрані по справі докази, суд переходить до наступного. Відповідно до Довідки Форми-3 ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 15 за № 1416 від 13.05.2014р., у квартирі [ADDRESS], зареєстровані сторони по справі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. У відповідності до Акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, завіреного начальником ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 15 за № 200 від 27.01.2014р., [PERSON] не проживає у спірній квартирі з березня 2001р. Отже, [PERSON] у квартирі [ADDRESS], не проживає понад 6 місяців без поважних причин. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з приписами ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 19 грудня 2010 року у виконкомі Сокирянської сільської ради Теплицького району, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №2. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у стосунках взагалі відсутнє порозуміння та повага, шлюб носить формальний характер, особисті відносини з відповідачем уже тривалий час мають негативний характер. Відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує фізичну силу. Миритися не бажає, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Вказала, що фактичні шлюбні відносини припинені з червня 2014 року, після розірвання просить залишити їй прізвище «[PERSON]». У разі неявки відповідача, оскільки їй відомо, що він не бажає з?являтися до суду, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся відповідно п.п.4.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, про причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що подальше сімейне життя суперечить інтересам сім'ї, сторони миритися не бажають. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved