Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] від імені якого діє [PERSON] звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що .[PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.05.1929року. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.04.1951року серія [NUMBER]. 02.06.1972року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.06.1972року серія [NUMBER]. [PERSON] є матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.06.1972 року серія [NUMBER]. [INFO] помер [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], спадщину після його смерті прийняв його син [PERSON], оскільки був єдиним спадкоємцем і проживав разом із спадкодавцем на день його смерті. 27.08.1958 року рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради за №903, адреса житлового будинку з [ADDRESS], була замінена на [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Він єдиним спадкоємцем померлого, оскільки його мати - [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Про смерть свого діда [PERSON] він дізнався на початку 2017року та 24.04.2017року надіслав нотаріально посвідчену заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте отримав відмову з підстав пропуску строку на прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на належне спадкодавцю нерухоме майно. Вважає пропуск строку на прийняття спадщини поважним, оскільки він проживає за межами України, а також виникла складність у доведені ступені родинних відносин та отриманні відповідних документів. З огляду на викладене, просив суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований у [ADDRESS]. В ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і просив суд визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1\\2 частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку під літ.«А» - очеретяний, облицьований цеглою, критий залізом, має жилу площу 23,0кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов просить задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві з урахуванням уточнених вимог. Представник Херсонської міської ради, надала письмові заперечення проти позову, та заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, зважаючи на подані ними заяви. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Частиною 1 ст. 1265 ЦК України визначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем [PERSON] права на спірне нерухоме майно. Так, матеріалами справи, у тому числі матеріалами дослідженої в в ході судового розгляду інвентарної справи № 7328 ([ADDRESS]) підтверджено, що після смерті [PERSON] - [INFO], відкрилася спадщина на належний йому на підставі нотаріально посвідченого договору від 21 листопада 1939року на право забудови земельної ділянки, житловий будинок, що розташований у [ADDRESS], на земельній ділянці площею 555,4кв.м. Згідно до нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу домоволодіння від 17.01.1948 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1\\2 частину права забудови, яка складається із однієї кімнати в північній стороні, кухні і коридору, очеретяної будівлі, критої очеретом. Відповідно до зведених оціночних актів на домоволодіння по [ADDRESS], що належить [PERSON] і [PERSON] загальна вартість домоволодіння станом на 29.01.1948 року становить 6933 карбованців, станом на 24.08.1954року 7473 карбованців. Рішенням міськвиконкому від 30.07.1958року за № 831 змінена нумерація будинку по [ADDRESS] на [ADDRESS]. Згідно до довідки - характеристики від 11.05.1992року домоволодіння по [ADDRESS], що зареєстровано в бюро технічної інвентаризації під реєстровим номером 4410, що належить [PERSON] і [PERSON] складається із жилого будинку літ. «А.» жилою площею 23,0кв.м., жилого будинку літ. «Б» жилою площею 29,0кв.м., літної кухні літ. «В», сараїв літ. «Г, Д, в», туалету літ. «Ж. З», а також споруд № 1, 7, 4., загальною вартістю 7458 карбованців, рік забудови жилого будинку літ. «А» - 1944, літ. «Б» 1947. Отже, в судовому засіданні встановлено належність спадкодавцеві [PERSON] 1\\2 частини житлового будинку, літ. «А», жилою площею 23,0кв.м. та частини господарських споруд. Зважаючи на те, що за життя спадкодавець не оформив відповідно до діючого в Україні на той час законодавства своє право власності на нерухоме майно, проте він не може бути позбавлений права на належне майно. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою , а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи підтверджено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем на день його смерті. Згідно до архівної довідки від 30.05.2017року №05-15/0/17-573 [PERSON] народився [INFO] у м. Херсоні, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (реєстровий номер запису 663 від 23.05.1929року). Факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем підтверджується копією його паспорта серія [NUMBER], виданого Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року (чинного на день виникнення спірних правовідносин) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Діями, які свідчать що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, матеріалами справи підтверджено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], який є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.04.1951року серія [NUMBER], та свідоцтвом про реєстрацію її шлюбу з [PERSON] від 02.06.1917року серія [NUMBER]. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], та внуком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.06.1972року серія [NUMBER]. Як, вбачається із матеріалів справи позивач проживає за межами України про час смерті [PERSON] йому стало відомо на початку 2017року, його мати [PERSON] не зверталася із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою нотаріальної контори про те, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини [PERSON] звернувся лише 24.04.2017року, що обумовлено необхідністю надання належних документів на підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові № 6-1320цс 17 від 23.08.2017року, яка є обов'язковою для суду в частині застосування норм матеріального права до спірних правовідносин. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини і ці обставини, - проживання за межами України, складність в отриманні необхідних для підтвердження родинних відносин документів, суд вважає поважними та такими, що дають підстави для визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Маковецькою О.А. від 16.05.2017року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадкового майна та відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину. Згідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкодавців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування спірного майна, оскільки приватним нотаріусом Херсонською міського нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що належав [PERSON] в порядку спадкування за законом. після смерті [PERSON] З урахування викладеного, ненадання нотаріусу позивачем правовстановлюючих документів на житловий будинок позбавляє можливості видати спадкоємцю [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину, оскільки сумнів відносно того, що 1\\2 частина житлового будинку літ. «А», жилою площею 23,0кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належала спадкодавцеві - [PERSON] немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України. ст.ст.548-549 ЦК України в редакції 1963року, ст.ст.392,1216-1218,1220,1222,1265,1296, 1270ЦК України,

Outcome: approved