Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

У травні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 18 вересня 2013 року в м.Києві з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У звязку з чим автомобіль Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. При визначенні розміру завданої шкоди відповідно до вимог закону був залучений аварійний комісар, за послуги якого було сплачено 674 грн. Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 13\~398,38 грн., що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.. Всього просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 14\~072,38 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву та просив суд врахувати при розгляді справи, що на час ДТП він мав чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. У судове засідання представник ПрАТ «СК «Добробут» не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи встановлено, що 18 вересня 2013 року в м. Києві при виїзді з пр. Литовського на вул. Саперно-Слобідську, керуючи автомобілем Крайслер, державний номерний знак [NUMBER], не був уважним на перехресті з рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], який наближався праворуч, внаслідок чого з ним сталось зіткнення, після чого автомобіль Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], відкинуло в припаркований автомобіль з державним форменим знаком АА 7747 СР, що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів. Своїми діями порушив п.п. 2.3,1б, 16.12 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 23 вересня 2013 року [PERSON] звернувсь до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. 10 листопада 2012 року [PERSON] отримав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1366465, а саме автомобіля Daewoo, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно звіту № 334 від 11 жовтня 2013 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП складала 16\~078,06 грн. 18 жовтня 2013 року до МТСБ України надійшла заява [PERSON] про відшкодування йому завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Для визначення матеріального збитку МТСБ України понесло додаткові витрати за проведення експертного дослідження, зробленого ФОП [PERSON] в розмірі 674 грн. Відповідно до наказу № 110 від 13 січня 2013 року МТСБ України [PERSON] було виплачено 13\~398,38 грн. На підтвердження проведення виплати [PERSON] позивачем надано суду платіжне доручення за № 1/21721 від 13 січня 2014 року. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. На підтвердження того, що відповідач [PERSON] на час ДТП не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, та як наслідок предявлення до нього позову на підставі п.38.2 ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем надано суду роздруківку з сайту по Централізованій базі даних МТСБУ. Згідно даної роздруківки водій [PERSON] на транспортний засіб з державними номерними знаками СА 9272 АР, на 18 вересня 2013 року полісу не мав. Даний доказ суд оцінює критично, він не є належним та допустимим доказом, оскільки даний витяг сформований з мережі Інтернет, не містить даних про відповідальну особу, яка його сформувала, не містить її підпису та печатки позивача. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог суду не надано, не заявлені клопотання про їх витребування, у разі складнощів в їх отриманні, зважаючи на ознайомлення представника позивача з матеріалами справи 10 серпня 2016 року. На спростування доводів позивача, відповідач [PERSON] надав суду поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АВ/1358237, укладений 25 грудня 2012 року з ПрАТ «СК Добробут». Відповідно до даного полісу забезпечений транспортний засіб автомобіль Chrysler, державний номерний знак [NUMBER], строк дії договору з 26 грудня 2012 року по 25 грудня 2013 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів того, що на час ДТП відповідач [PERSON] не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або даний поліс є недійсним, тощо, тому вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування на підставі п.38.2, не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed