overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 16 серпня 2013 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні характери, втрачено почуття любові та поваги один до одного. З квітня 2015 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 883, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 серпня 2003 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 березня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 254 (а.с. 4). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні характери, а також втрата почуття любові та поваги один до одного, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з квітня 2015 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 12000,00 грн., завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 30.03.2019 близько 20:00 відповідач, перебуваючи на подвір`ї будинку по [ADDRESS] , в стані алкогольного сп`яніння,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними [INFO] , від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у відзиві на позов від 04.06.2020 щодо розлучення не заперечила. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2018, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечила. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітньої доньки сторін суд визначає з матір`ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 08.11.2003 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрачені всі фізичні та духовні звязки. Шлюбні відносини носять суто формальний характер. Сторони в\~судове засідання\~не прибули,\~надіслали до\~суду письмові\~заяви,\~в яких\~просили справу\~розглянути у\~їх відсутність. Позивач позовні\~вимоги підтримала, просила їх задовольнити та визначити місце проживання сина [PERSON] з нею, проти чого відповідач не заперечив, погодився на розлучення та не заперечив щодо визначення місця проживання їх спільного сина разом з матір`ю. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~зареєстрованому шлюбі\~з 08.11.2003\~року,\~від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітнього сина [PERSON] суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у них не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 22.10.2011 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . В позові зазначив, що причинами розірвання шлюбу є постійні сварки на побутовому грунті, які призвели до втрати почуття кохання. З серпня 2018 року сторони проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін та їх дитини. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, не заявлено. За домовленістю, дитина проживає з відповідачем. В судове засідання позивач не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримує, просить шлюб розірвати (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явилася також, надала заяву про розгляд справи без її участі та визнання позову (а.с. 29). Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 22.10.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

у травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили декілька років тому, з того часу мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився. Надав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с. 25). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась. Надала до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала, справу просила розглядати за її відсутності (а.с.24). Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 12 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 грудня 2007 року Плахтіївською сільською радою Саратського району Одеської області. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно (а.с. 11, 12, 13, 14). Сімейні відносини сторони припинили, мешкають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка не подала клопотання про зміну прізвища, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та протягом останніх 7 років сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Згідно ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи що виникають з трудових відносин, а також справи у спорах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідно до ст. 19 ЦПК України малозначними є справи про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити і справу розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 січня 1994 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

у травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості по кредиту в розмірі 19 688 грн. 43 коп. та судового збору в розмірі 2102 грн.. Ухвалою суду від 29.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з вимогами статей 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.2019 був укладений договір про споживчий кредит - кредитної лінії №9 між кредитною спілкою «Народна Воля» та [PERSON] , відповідно до якого відповідачу надана кредитна лінія в сумі 15 000 грн., в межах якої відповідач міг отримати будь-яку суму кредиту на побутові потреби. Згідно п. 3.1 договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 45% річних від суми залишку за кожен день користування кредитом в рамках кредитної лінії. [PERSON] згідно видаткового ордеру №264 від 06.08.2019 отримала кредит у розмірі 15 000 грн. на побутові потреби. З метою забезпечення виконання зобов`язання був укладений договір поруки №38 від 06.08.2019 між кредитною спілкою «Народна Воля» та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 19 688 грн. 43 коп., яка складається з: 14961 грн. 00 коп. - за отриманий кредит, 4727 грн. 43 коп. - проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком ( а.с.11). Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Статтею 554 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, заборгованість за кредитом в розмірі 19 688 грн. 43 коп. та судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 28.09.2013 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №112. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, спільне господарство не ведуть; подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , спір щодо місця її проживання між ними відсутній. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, також подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. За таких обставин та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 28.09.2013 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №112. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця її проживання між ними немає. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна між ними відсутній, разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, суд вважає їх примирення неможливим. За таких обставин подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », в своїй заяві просила суд це прізвище залишити без змін. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 05 листопада 2019 року уповноваженими представниками оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію - AT «Херсонобленерго», при перевірці дотримання споживачем [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил роздрібного ринку електричної енергії» виявлене порушення п. 8.2.4, п. 8.2.5, п. 5.5.5, п.п 5, п.п.6, п. 7.6 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення до мереж АТ «Херсонобленерго» із зміною схеми підключення, а саме накидування дротів «фаза-нуль» на ПЛ-0,4 кВ, минуючи розрахунковий прилад обліку електричної енергії. При цьому електрична енергія споживається, але приладом обліку електричної енергії не обліковується. По факту виявлених порушень складено акт № 133151 від 05.11.2019 р. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

У травні\~ 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 січня 2020 року при перевірці дотримання абонентом [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил користування електричною енергією для населення», встановлено факт порушення, а саме: самовільне підключення до мереж AT «Херсонобленерго» зі зміною схеми підключення, шляхом накидування проводів «фаза-нуль» на ПЛ-0,4 кВ. При цьому електрична енергія споживається, але приладом обліку електричної енергії не обліковується. По факту виявлених порушень складено акт № 133191 від 08.01.2020 року. На підставі даного акту, та

Outcome: approved