overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суд із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 липня 2006 перебуває з відповідачем у шлюбі. Через втрату почуття любові та поваги шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2015 року. З того часу вони не ведуть спального господарства. Примирення між ними неможливе. У судове засідання сторони не зявились, до суду спрямували заяви, з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 08 липня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7). Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 28 червня 2009 року та [PERSON], [INFO] ( а. с.9, 10). Згідно частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що сторони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх письмові заяви, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з 01 червня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованого у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 289, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року, не має порозуміння у стосунках, тому сімя розпалася. У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 3-4). Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, заперечень проти позову не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2012 року, мають неповнолітнього сина. Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] і [PERSON] припинені з квітня 2016 року, у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сімя розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобовязати одного з подружжя (позивачку) зберегти сім'ю, якщо вона (позивачка) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно зясував фактичні взаємини подружжя [PERSON] і [PERSON] мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення сторін на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 551 грн 20 коп, залишити за позивачкою (а.с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони проживають окремо оскільки відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Вважає подальше примирення та збереження сімї неможливим, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище «Оліяр» та справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивачки суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.05.2013 року, що вбачається з актового запису про шлюб Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Словяносербського районного управління юстиції у Луганській області № 20. Після реєстрації шлюбу «Глазунова» змінила прізвище на «Оліяр». Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною. Свою заяву мотивує тим, що її син [PERSON] страждає на психічний розлад та потребує сторонньої допомоги. У зв'язку з цим просить визнати [PERSON] недієздатним, а її призначити опікуном. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Орган опіки та піклування виконком Новобілоуської сільської ради справу просили розглядати без їх участі проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Вiдповiдно до ст. 39 ЦК Укpаїни, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до свідоцтва про народження /а.с.9/ заявниця є матір'ю [PERSON]. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №400 від 24.06.2016 у [PERSON] має місце стійкий психічний розлад у вигляді легкої розумової відсталості із ДЦП (F70 - за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який цілком не виключає його здатність щодо усвідомлення значення своїх дій та керування ними, але суттєво обмежує її. Таким чином, відсутні підстави вважати, що психічний розлад [PERSON] позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому він не може бути визнаний недієздатним. Hа пiдставi викладеного i кеpуючись ст. 39 ЦК Укpаїни, ст.ст. 212-215, 248, 249, 294 ЦПК Укpаїни,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в якій вказувала, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], а також земельної ділянки площею 0,1212 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для обслуговування житлового будинку та підсобного господарства. Заявниця належним чином прийняла спадщину, проте не може оформити своїх спадкових прав в зв'язку з наявністю в правовстановлюючих документах на спадщину розбіжностей в частині зазначення прізвища власника майна ([PERSON]). Оскільки внесення змін або виправлень до вказаних документів в адміністративному порядку неможливе, а тому [PERSON] просила в судовому порядку встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючих документів. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримує. Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направивши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці, представника заінтересованої особи - Вознесенської міської ради та заінтересованої особи [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] року помер батько заявниці - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] (свідоцтво від 11 жовтня 1993 року), а також земельної ділянки площею 0,1212 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для обслуговування житлового будинку та підсобного господарства (Державний акт від 03 травня 1994 року, реєстр. [NUMBER]). Проте в правовстановлюючих документах на майно неправильно зазначено прізвище власника (спадкодавця), що перешкоджає заявниці належним чином оформити спадщину. Однак факт належності спадкодавцю правовстановлюючих документів підтверджується в сукупності наступними доказами: -копією будинкової книги на житло, згідно якої [PERSON] з 08 лютого 1983 року був зареєстрований та постійно проживав за місцем знаходження нерухомого майна, право власності щодо якого підтверджується свідоцтвом та Державним актом, а саме в житловому будинку [ADDRESS]; -наявністю в спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів, які після смерті останнього перейшли у володіння заявниці; -іншими доказами. Судом встановлено неможливість внесення змін (виправлень) до правовстановлюючих документів в адміністративному порядку. За такого, приймаючи до уваги те, що встановлення факту необхідне заявниці для належного оформлення спадщини, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 26 січня 2013 року Богуславською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у звязку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 20.09.2013 р. уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу у неї 26.01.2014 р. народилася дочка [PERSON]. Дитина перебуває лише на її утриманні, а батько дитини ухиляється від її утримання. З наведених підстав, а також, посилаючись, що відповідач офіційно не працює, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідач за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання відсутній, що підтверджено поштовим повідомленням, а тому згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. (а.с. 16-38) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 41) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 20.09.2013 р. зареєстрували шлюб. (а.с. 9) 26.01.2014 р. у сторін народилась дочка [PERSON]. Батьком дитини записаний відповідач. (а.с. 10) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень позивача судом встановлено, що відповідач не працює офіційно, має випадкові заробітки. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі по 4000 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 24 вересня 2000 року в виконкомі Сашанської сільської ради Теплицького району Вінницькій області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №1. Від спільного шлюбу мають доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося через різні погляди на життя, тому постійно виникали сварки та непорозуміння. Відповідач зловживав спиртними напоями та застосовував до неї фізичну силу. Сім»єю не проживають з 2014 року. Миритися не бажає, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що подальше сімейне життя суперечить інтересам сім'ї, сторони миритися не бажають. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх шлюб не витримав іспиту часом: виявилося, що вони достатньо різні люди, з несхожими поглядами на життя взагалі і на шлюб зокрема. Те, що вони приймали за любов, минуло, після чого вони стали відчувати себе не чоловіком та дружиною, а, у найкращому випадку, навіть не друзями, просто приятелями. У вересні 2014 року вони припинили підтримувати між собою шлюбні стосунки і роз'їхалися за різними адресами. Станом на сьогодення відновлення їх подружніх стосунків вже неможливо, оскільки цього вони не бажають. Позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву. Відповідач також просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої зазначив, що проти позову позивача не заперечує. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 15 квітня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 65; від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, їх шлюб не витримав іспиту часом: виявилося, що вони достатньо різні люди, з несхожими поглядами на життя взагалі і на шлюб зокрема. Те, що вони приймали за любов, минуло, після чого вони стали відчувати себе не чоловіком та дружиною, а, у найкращому випадку, навіть не друзями, просто приятелями. У вересні 2014 року вони припинили підтримувати між собою шлюбні стосунки і роз'їхалися за різними адресами. Станом на сьогодення відновлення їх подружніх стосунків вже неможливо, оскільки цього вони не бажають. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з відповідачем уклали шлюб 06.11.1992 року в Ізюмському міськвідділі РАГС Харківської області, актовий запис № 471. До шлюбу вступила вперше. Дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від подружніх стосунків з відповідачем мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], котра мешкає разом з ними. Подружні стосунки припинили з січня 2014 року, позивачка не має наміру поновлювати відносини. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 листопада 1992 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з січня 2014 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 грудня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилися дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини у них не склалися по причині несумісності їхніх із відповідачем характерів, уподобань, відмінності поглядів на життя. Внаслідок подружньої зради відповідача, зникло почуття любові, взаємної згоди, бажання жити як чоловік та дружина. Між ними постійно виникали конфлікти. Відповідач проживає за власними інтересами, матеріально сімю не підтримує. У звязку з чим, протягом останнього місяця фактично подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2008 року. Від спільного проживання у них народилися дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини сторін не склалися по причині несумісності їхніх із відповідачем характерів, уподобань, відмінності поглядів на життя. Відповідач порушував подружню вірність, внаслідок чого у сторін зникло почуття любові, взаємної згоди, бажання жити як чоловік та дружина. Відповідач проживає за власними інтересами, матеріально сімю не підтримує. Між сторонами постійно виникали конфлікти. Внаслідок чого з травня 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін; свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №060709, виданим 01 грудня 2008 року Антонінською селищною радою Красилівського району Хмельницької області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №174534, виданим 09 липня 2012 року; свідоцтвом про народження [PERSON], серії І-БВ №215646, виданим 06 березня 2014 року. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved