Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У червні 2020 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що коштів, які надає [PERSON] на утримання сина, не вистачає для належного утримання. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Заочним рішенням від 08.12.2020 р. позов задоволено. Ухвалою від 02.03.2021 р. заочне рішення від 08.12.2020 р. скасовано та призначено справу до розгляду. Від [PERSON] надійшла заява від 17.05.2021 р., у якій він зазначає, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1 350,00 грн., проте заява не містить будь-якого обґрунтування. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , який народися [INFO] , що підтверджується свідоцтвом від 03.02.2006 р. про народження (а. с. 5). Дитина - [PERSON] , проживає разом з [PERSON] , що підтверджується довідкою від 1805.2020 р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 (а. с. 11). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Частинам першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів . Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , Суд враховує наявні у справі докази та виходить з такого. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що, зокрема, [PERSON] неофіційно працює у м. Києві та отримує заробітну плату у розмірі 12 000,00 - 15 000,00 грн., проте будь-яких доказів на підтвердження цих обставин вона не подала. Не подано нею будь-яких доказів, на підставі яких можна встановити розмір щомісячного доходу [PERSON] , клопотань про витребування таких доказів також не заявлено. При цьому з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 27.10.2017 р. не працевлаштований, що підтверджується довідкою від 04.03.2021 р. Мирославського старостинського округу Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а. с. 39). [PERSON] має ряд хвороб, що підтверджується даними досліджень (обстежень) та записами у його медичній картці (а. с. 40, 41, 60, 61 - 63), через що має лікуватись, у тому числі - придбавати лікарські препарати, придбання яких у квітні та травні 2021 р. підтверджується відповідними фіскальними чеками на загальну суму 1 061,08 грн. (а. с. 64). За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] не довела, що [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON] , у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, проте [PERSON] може сплачувати аліменти у розмірі 1 350,00 грн., що випливає з його заяви від 17.05.2021 р. про часткове визнання позову. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню підлягають аліменти у розмірі 1 350,00 грн. щомісячно, починаючи від 23.06.2020 р. і до повноліття дитини. При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76596523). Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави, з урахуванням сплати ним судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 174,36 грн.

Outcome: partial