Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON]укладено Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (надалі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 27950,00грн. строком на 36 місяців. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 0,01 відсотків річних. [PERSON]зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки у розмірі та строки встановленні у Кредитному договорі та Додатку № 1 («Графік платежів»), що є його невід'ємною частиною Кредитного договору, а також виконувати інші умови договору. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 07 квітня 2015 року має заборгованість у сумі 31575,00грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь та стягнути витрати, понесені останнім при оплаті судового збору у розмірі 315,75 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 08 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]укладено Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (а.с. 10-15). Згідно п.п. 1.1, 1.4.1 Кредитного договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти, на споживчі потреби, у сумі 27950,00грн., а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 08 серпня 2016 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.5 Кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно в дату та розмірі визначені даним договором та Додатком № 1 «Графік погашення», що є його невід'ємною частиною. Як встановлено в судовому засіданні, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконало належним чином. Однак, відповідачем, після отримання кредитних коштів, не виконано зобов'язань, визначених Кредитним договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Разом з тим, на підставі Договору факторингу № 21/07/2014 від 21 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за Кредитними договорами, перелік яких міститься у Додатку № 1 до цього Договору (а.с. 28-31). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). На підставі зазначеного, з 21 липня 2014 року позивач набув права вимоги всіх грошових зобов'язань за Кредитним договором до відповідача - [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов п.п. 1.5.4 Кредитного договору в разі порушення відповідачем строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. 24 липня 2014 року позивачем направлено відповідачу повідомлення за № 200143055 з вимогою достроково погасити заборгованість по кредиту та відсотках у 10-денний термін з моменту отримання даного листа (а.с. 22). Однак, вимогу позивача щодо погашення заборгованості відповідач залишив без уваги. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, станом на 07 квітня 2015 року сума заборгованості з боку відповідача становила 31575,00грн. та складається з: залишку заборгованості за кредитом - 26421,54грн.; нарахованих відсотків за користування кредитом - 2,07грн.; нарахованої комісійної винагороди - 5151,39грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 24), перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON]на користь позивача заборгованість по Кредитному договору на загальну суму 31575,00грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 315,75грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 512, 525, 526, 625, 629, 1050, 1054, 1077 ЦК України та

Outcome: approved