Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У травні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012 р. У шлюбі у сторін народився [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, і з вересня 2017 року сторони разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом із позивачем та повністю перебувають її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та з вересня 2017 року не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному об'ємі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному об'ємі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 11.08.2012 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ м. Києва зареєстровано шлюб між відповідачем та позивачем (а.с. 3). [INFO] у сторін народився [PERSON] (а.с. 4), згідно якого батьками дитини є відповідач та позивач. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як з'ясовано судом, з вересня 2017 р. сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет, та на утриманні якої знаходиться неповнолітня дитина, її стан здоров'я, потреби та відповідача, який офіційно не працює, інших утриманців, крім дочки [PERSON] не має. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. Тому суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батька у її утриманні, стягненню підлягають аліменти в частці від заробітку/доходу відповідача. А тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». Тому на підставі викладеного та

Outcome: approved