Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У травні 2015 року ЗОКС «Бескид» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 8078,69 грн. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору позики № 274-04 від 19.05.2004 року [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі на загальну суму 4300,00 гривень із розрахунку 39 % річних від суми залишку позики строком на двадцять чотири місяці до 19 травня 2006 року. 31.01.2005 року була надана додаткова сума в розмірі 625,00 гривень, згідно заяви позичальника по договору позики № 274-04 від 19 травня 2004 року на умовах щомісячного погашення позики за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування позикою. Згідно заяви позичальника про зменшення відсоткової ставки по діючій позиці, за рішенням Кредитного Комітету від 29.09.2005 року була змінена відсоткова ставка на 36 % річних. Відповідач за вказаним договором належним чином не виконав взяте на себе зобов'язання. Станом на 15 травня 2015 року відповідач має заборгованість в розмірі 8078,69 грн., в тому числі: непогашена позика - 3 992,56 грн., несплачені відсотки - 4 086,13 грн.. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до договору позики № 274-04 від 19.05.2004 року [PERSON] отримав 4300,00 грн. на споживчі цілі по 19 травня 2006 року із сплатою 39 % річних від суми позики з дотриманням графіку погашення позики (а.с.4). Позивач свої зобовязання згідно умов № 274-04 від 19.05.2004 року виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 1667 від 19.05.2004 року (а.с. 5). 31.01.2005 року була надана додаткова сума в розмірі 625,00 гривень, згідно заяви позичальника по договору позики № 274-04 від 19 травня 2004 року (а.с.6), що підтверджується видатковим касовим ордером №271 від 31.01.2005 року (а.с. 7). Відповідач зобовязання у відповідності до договору позики № 274-04 від 19.05.2004 року належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15 травня 2015 року заборгував 8078,69 грн., в тому числі: непогашена позика - 3 992,56 грн., несплачені відсотки - 4 086,13 грн..(а.с.9 ) Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Згідно ст.ст.526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Та якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання [PERSON] умов договору позики № 274-04 від 19.05.2004 року, суд приходить до висновку, що позов ЗОКС «Бескид» про стягнення заборгованості за договором позики слід задовольнити. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved