Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вказуючи на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] [NUMBER] від 11.12.2009 року належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Відповідачі відповідно є власниками частин квартири по 1/3 кожен. Позивач має намір вселитись та жити в належному йому житловому приміщенні, однак відповідачі в добровільному порядку відмовляються надати йому користуватись належною частиною житлового приміщення. Просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визначити порядок користування квартирою, визначивши позивачу в користування житлову кімнату №2 площею 13,4 кв.м., відповідачам [PERSON] та [PERSON] житлові кімнати №1 площею 18,8 кв.м. та №3 площею 10,8 кв.м., залишивши коридор, санвузол та кухню в спільному користуванні. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.07.2017 року було в повному обсязі задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] ьа [PERSON] Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.09.2018 року заочне рішення було скасовано. Позивач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві на адресу суду просив справу розглянути за його відсутності. Також позивач уточнив позовні вимоги, просив суд виділити йому в користування житлову кімнату №3 площею 10,8 кв.м., кімнати №1 площею 18,8 кв.м. та №2 площею 13,4 кв.м. виділити відповідачам по справі, в іншій частині позовні вимоги залишив без змін, наполягав на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] . в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, в своїх заявах на адресу суду просили справу розглядати за їх відсутності за участі їх представника, адвоката Білозьорова О.Б. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. \~ \~ \~ \~Дослідивши позовну заяву, заслухавши учасників процесу в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. За правилами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. 11.12.2009 року управлінням міського майна м. Маріуполя було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях по 1/3 частині. Відповідно до ст. 391 ЦК України власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. В зв`язку із тим, що між [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] виникли неприязні відносини, позивач не має можливості користуватись належним йому житловим приміщенням, оскільки відповідачі відмовляються добровільно надати йому доступ до житлового приміщення, чинять перешкоди, які перешкоджають йому вільно користуватись належним житловим приміщенням. Згідно частини першої\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною третьою\~статті 358 ЦК України\~визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 14\~постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20\~квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6постанови від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі і неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.\~\~ Згідно із\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] , однак діями відповідачів позбавлений можливості вільно користуватись належним йому житловим приміщенням, добровільно йому доступ до житла відповідачі не надають. Враховуючи викладене та вимоги чинного законодавства, суд вважає, що вимога [PERSON] про вселення до квартири [ADDRESS] є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню, оскільки вселення до квартири є єдиною можливістю позивача захистити своє порушене право на житло. \~ \~ \~ \~Приміщення квартири [ADDRESS] складається з житлових кімнат №1 площею 18,8 кв.м., №2 площею 13,4 кв.м. та №3 площею 10,8 кв.м., а також кухні площею 5,42 кв.м., поєднаної вбиральні площею 4,5 кв.м. та коридору площею 2.85 кв.м. Позивачем заявлено варіант розподілу приміщень квартири, в якому йому в користування він просить виділити житлову кімнату №3, відповідачам житлові кімнати №1 та №2, залишивши кухню, вбиральню та коридор приміщеннями спільного користування. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Суд вважає, що такий варіант розподілу не порушує прав співвласників квартири та відповідає вимогам чинного законодавства, а тому він обґрунтований та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Задовольнюячи позовні вимоги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., по 320 грн. 00 коп. з кожного На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved