Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], який був його батьком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований по [ADDRESS] Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] З метою оформлення права на спадкове майно позивач звернувсь до нотаріуса, однак нотаріусом йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. [PERSON] зазначає, що фактично прийняв спадщину, а саме вступив в управління та володіння спадковим майном, про що надає докази. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить його задоволити. Представник відповідача Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] року в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом установлено, що [INFO] року у с. Липівці Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 5). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований по [ADDRESS] (а. с. 7-8). Спадкоємцем майна [PERSON] за законом є позивач у справі [PERSON] - син спадкодавця. Інших спадкоємців немає. Крім цього, позивач [PERSON] спадщину прийняв протягом шести місяців з її відкриття, а саме протягом цього строку фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Враховуючи те, що [PERSON] єдиний спадкоємиць, який спадщину прийняв, тобто набув прав та обов'язків спадкодавця, суд уважає визнати за ним право власності на спадкове майно та таким чином задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved