Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

У травні 2018 року позивач, звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягувати з\~нього на\~користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що сума стягуваних аліментів, на утримання доньки [PERSON] від першого шлюбу, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісячно є для нього занадто великою та непосильною, оскільки з 2011 року його матеріальний стан погіршився. Він вдруге одружився і від цього шлюбу має ще двох неповнолітніх дітей, крім того, його дружина в даний момент знаходиться у декретній відпустці по догляду за меншим сином, він є єдиним працюючим членом родини, матеріальне забезпечення якої повністю лежить на ньому, а тому встановлений розмір аліментів на забезпечення доньки [PERSON] , ставить його у дуже скрутне матеріальне становище та призводить до утискання прав ще двох його неповнолітніх дітей від другого шлюбу і дружини, які він за законом також зобов`язаний утримувати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. 07.06.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягуючи з нього аліменти на її користь, на утримання їх спільної неповнолітньої доньки [PERSON] в 1/4 частці від усіх видів його заробітку щомісячно, оскільки вважає, що матеріальне становище у позивача набагато краще ніж у неї, оскільки вона не працює і живе в селі за рахунок підсобного господарства. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України), а у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України). Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дочку, сина визначені ст.ст. 181, 200 СК України, за змістом яких, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.04.2011 року (далі Рішення) та виконавчого листа № 2-560/2011 від 05.05.2011 року (далі Виконавчий лист) з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2011 року до її повноліття [INFO] .(а.с. 5,6) За Виконавчим листом [PERSON] аліменти сплачує, станом на 01.05.2018 року будь-яка заборгованість відсутня, що підтверджується довідкою Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 08.05.2018 року. Відповідно до матеріалів справи, а саме: копій свідоцтва про шлюб та про народження, судом встановлено, що позивач з 26.01.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого він має ще двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 12,13,14). Відповідно до довідки про доходи наданої в/ч [NUMBER] від 07.05.2018 року та довідки по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, виданої Міністерством праці та соціальної політики по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у травні 2018 року, судом також з`ясовано, що позивач є військовослужбовцем у в/ч [NUMBER] , з листопада 2017 року по квітень 2018 року отримав дохід в розмірі 69\~819 грн. 47 коп., а його дружина [PERSON] дійсно знаходиться у декретній відпустці та в період з листопада 2017 року по квітень 2018 року отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., що становить 5\~160 грн. (а.с. 11,16) Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з часу видачі Виконавчого листа матеріальний стан сторін змінився. У позивача матеріальний стан погіршився, оскільки після укладення шлюбу у 2012 році в нього народилось ще двоє неповнолітніх дітей, які також перебувають на його утриманні, дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшим сином [PERSON] , 2016 року, та також потребує матеріального забезпечення, оскільки позбавлена можливості реалізувати себе в кар`єрному плані та заробленні коштів для утримання і забезпечення їх спільних неповнолітніх дітей усім матеріально необхідним, що дає зробити висновки про те, що [PERSON] є на сьогоднішній день єдиною особою, яка приносить дохід в родині та яку він матеріально забезпечує. Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи наявність потреби відповідача у фінансовій допомозі з боку позивача, який є здоровою молодою особою 39 років, працездатного віку, проте крім доньки від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , якій на момент винесення рішення виповнилось повних 16 років, слід також прийняти до уваги, що на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей: донька - 6 років, та син - 1 рік і 6 місяців, а також дружина, яка перебуває у декретній відпустці. З урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (з 01.01.2018 року становить 1 860 грн. для дітей віком від 6 до 18 років), визначеного ст. 183 СК України розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, який на одну дитину становить 1/4 частину, а на трьох і більше половину заробітку (доходу) платника аліментів, розмір мінімальної заробітної плати (з 01.01.2018 року становить 3\~723 грн.), розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (яка згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за січень-квітень 2018 року становить 6 684 грн.) суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, а саме не менше 930 грн. щомісячно, що відповідатиме як інтересам неповнолітньої доньки [PERSON] , так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, надасть змогу забезпечити першочергові життєві її потреби. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої доньки на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання.

Outcome: approved