Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із [PERSON] \~на відшкодування завданої\~ дорожньо-транспортною пригодою матеріальної шкоди- 27 719,03 грн., послуги оцінювача- 1 200,00 грн. та понесені судові витрати. Позовну заяву\~ мотивує \~тим, що 01 травня 2015 року близько 21 години біля будинку № 57 по вулиці Яновського в м. Кропивницькому, \~з вини\~ відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода , внаслідок\~ якої транспортні засоби\~ зазнали механічних пошкоджень. 15 травня 2015 року, згідно вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ним \~до ПрАТ «СК Україна» подані письмова заява від 05 травня 2015 року та інші необхідні документи, зокрема, оригінали довідки ДАІ № 218 від 01.05.2015 року, звіт \~№ 72 від 08.05.2015 року про суму матеріальних збитків у розмірі 27 719,03 грн., виконаний СОД [PERSON] та інші документи щодо страхової події, яка сталася внаслідок зазначеної ДТП, які\~\~ згідно рекомендованого поштового повідомлення отримані страховиком 18 травня 2015 року. \~\~ПрАТ «СК Україна» страховій справі присвоєно № 806932. \~Вважає, що\~\~ ним \~до ПрАТ «СК Україна» подані усі необхідні документи для страхової виплати, у зв'язку із зазначеною страховою подією. Крім ттого, повторно, заявою від 26 жовтня 2015 року звернувся до страховика, однак до теперішнього часу будь-якої відповіді не отримано, незважаючи на тривалий термін його звернення про виплату страхового відшкодування. Всупереч законодавства, яким визначений порядок і строки виплати сум відшкодування у зв'язку із страховою подією, передбачений, нормами ЦК України, вимогами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до теперішнього часу будь-якого розрахунку або \~\~страхової виплати йому не здійснено, що є грубим порушенням законних прав та інтересів щодо відшкодування спричиненої шкоди. У відповідності до інформації, оприлюдненої на загальнодоступному офіційному сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке у відповідності до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за певних умов, може здійснювати страхові виплати замість страховиків, на сьогоднішній день страховик ПрАТ «СК «Україна» , згідно рішення з 01.07.2015 року, виключений зі складу МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ, тобто внаслідок невиконання своїх фінансових зобов'язань. Це свідчить про фінансову неплатоспроможність страховика ПрАТ «СК «Україна» щодо здійснення страхових виплат та об'єктивну неможливість відшкодування саме страховиком збитків, завданих діями страхувальника. Так, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Тому, вважає, що завдані йому матеріальні збитки та інші витрати, пов'язані з цією ДТП (завдану шкоду), повинен відшкодувати саме відповідач [PERSON] В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав просив задовольнити. Пояснив, що відповідачем [PERSON] до суду подані заперечення на позов, в яких останній зазначив своє особисте бачення та особисту думку стосовно права позивача на відшкодування шкоди та навів свої припущення стосовно певних обставин, на які він посилається, як сторона спору. Зазначені заперечення та доводи відповідача не підлягають задоволенню, оскільки зміст заперечень у переважній більшості містить тільки наведення норм законодавства, яке регулює правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності та порядку здійснення нарахування та виплати страхового відшкодування тільки страховиком. В подальшому представником позивача, через канцелярію суду, подано заяву про \~продовження\~ розгляду \~справи у \~його\~ \~відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю . Відповідач \~[PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, через канцелярію суду 29 червня 2017 року, подав письмові заперечення, згідно яких вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Посилається на те, що на день ДТП його цивільно- правова відповідальність була застрахована, вчасно повідомив страховика про ДТП та надав відповідні документи, тому страховик зобов'язаний за заявою потерпілого виплатити матеріальну шкоду спричинену ДТП. Позивач звернувся з відповідною заявою до страховика, тобто вибрав порядок відшкодування шкоди заподіяної ДТП через звернення до страховика. Однак, позивачем не надано доказів відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, оскарження такого рішення в судовому порядку чи доказів фінансової неспроможності страховика, тому є всі підстави вважати, що позивач чи водій [PERSON] вже отримали вказане страхове відшкодування. Відсутній спір про право і позов не може розглядатися в порядку цивільного судочинства. Крім того,\~ 05 травня 2015 року водію автомобіля \~[PERSON] ним компенсована франшиза в розмірі 500 грн. Вважає, що свої обов'язки по відшкодуванню шкоди заподіяної ДТП виконав. Стягнення шкоди з нього потягне за собою \~подвійне відшкодування\~, що законом не передбачено. Крім цього, вартість ремонту автомобіля значно завищена, що можливо є підставою для спору між позивачем і страховиком ( а.с. 60-62). В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : ПрАТ СК Україна, залучена до участі в справі ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2017 року, його представник не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся( а.с. 76 ). Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Судом з'ясовано, що [PERSON] 01 травня 2015 року о 21 год. 00 хв. в м. Кропивницькому (Кіровограді) по вул. Яновського біля буд. № 57 керуючи автомобілем Chery А15 Amulet , державний номерний знак В А 6292 АМ , перед початком зміни напрямку руху не переконався в безпеці виконуваного маневру, перед початком виконання розвороту не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-211440, державний номерний знак [NUMBER], який рухався з лівого боку в попутному напрямку прямо, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху, за що \~відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Власником автомобіля ВАЗ- 211440 з реєстраційним номером ВА 8181 ВВ, 2013 року випуску є [PERSON], про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САР 886036 (а.с. 10). Згідно звіту №72 про оцінку автотранспортного засобу марки ВАЗ 211440, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 05.05.2015 року, виконаного 08.05.2015 року субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки ВАЗ 211440, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП з метою страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу та без врахування ПДВ становить- 27 719,03 грн. (а. с. 11-34). На момент звернення до суду із зазначеним позовом ПрАТ «Страхова компанія «Україна» виплату страхового відшкодування позивачу не здійснила, [PERSON] 05 травня 2015 року водію автомобіля [PERSON] компенсував лише франшизу в розмірі 500 грн., кошти в рахунок завданої матеріальної шкоди ним позивачу не сплачено. Будь-яких відомостей щодо розгляду страховою компанією питання виплати страхового відшкодування по факту дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять. Як вбачається із відповіді Моторно (транспортного) страхового бюро України за вих. №4/4-10/884 від 14 січня 2016 року на звернення [PERSON] повідомлено, що ПрАТ «СК «Україна» 13.03.2007 набуло статусу асоційованого члена МТСБУ, а з 01.07.2015 року втратило такий статус, у зв'язку із заборгованістю протягом двох місяців щодо сплати внесків та здійснення відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до Закону припинило членство в МТСБУ (лист МТСБУ від 01.07.2015 вих.№ 6/3-23/18594). Страховик, членство якого в МТСБУ припинено або ліцензія якого анульована, позбавляється права на провадження обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак не звільнюється від обов'язку виконання укладених договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних (п.п. 52.4, 52.5 ст. 52 Закону). Згідно з поданою ПрАТ «СК «Україна» офіційною інформацією під час членства страховика в МТСБУ, останнім місцезнаходженням та юридичною адресою компанії є: 02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г. Питання стосовно тимчасового зупинення дії чи анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів законодавством віднесено до компетенції Уповноваженого органу, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Повідомили, що МТСБУ не володіє офіційною інформацією щодо фінансового стану та діяльності страховика після припинення його членства у МТСБУ, а також інформацією щодо ліквідації ПрАТ «СК «Україна» чи визнання даного страховика банкрутом, однак безпосередньо перед втратою статусу асоційованого члена МТСБУ Бюро отримувало численні скарги щодо систематичного невиконання ПрАТ «СК «Україна» зобов'язань за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водночас звернули увагу, що, відповідно до пп. «ґ» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Інших підстав для проведення виплати МТСБУ за внутрішніми договорами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Законом не передбачено. Таким чином, МТСБУ не має повноважень здійснити виплату за ПрАТ «СК «Україна» (а.с. 41-42). Відповідно до\~ ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ ст. 1187 ЦК України\~ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом достовірно встановлено, що саме з вини відповідача позивачу спричинено матеріального збитку. Відповідно до ч. 1 ст.\~12\~та ч. 2 ст.\~14 ЦК України\~особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Відповідно до\~ст. 511 ЦК України\~зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з ч. 1 та 4\~ст. 636 ЦК України\~договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.\~ ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому, відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~ст. 1194 ЦК України\~підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Як визначено в\~\~ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням встановлених обставин, вищевказаних положень цивільного закону , суд вважає за необхідне стягнути із заподіювача шкоди [PERSON] на користь позивача завдані збитки у розмірі - 27 719,03 грн., та 1 200 ,00 грн. сплаченої позивачем вартості послуги оцінювача. Зазначені суми відповідачем не спростовані, інший розмір шкоди ним не доведено, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 12, 81 ЦПК України), оскільки він заперечував зазначений розмір шкоди. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved