Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.05.2012 року між ним та [PERSON] було укладено угоду про надання правової допомоги №25, згідно умов якої за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 1500,00 грн. Гонорар сплачується авансом. 25.05.2012 року до угоди про надання правової допомоги №25 від 24.05.2012 року було укладено додаткову угоду №1, відповідно до умов якої сторони прийшли до згоди змінити п.4 угоди та визначити суму гонорару у розмірі 10000,00 грн. (п.1 додаткової угоди). Відповідно до п.п.2,3 додаткової угоди №1 перша частина гонорару у розмірі 5000,00 грн. має бути сплачена [PERSON] протягом 2-х банківських днів з моменту підписання даної угоди. Залишок гонорару у розмірі 5000,00 грн. повинен бути сплачений [PERSON] після вступу в законну силу рішення суду у справі про виділення в користування кімнати по справі №2605/17943/12, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказав, що станом на час подання позову до суду відповідачем порушено договірне зобов'язання в частині виплати [PERSON] гонорару у розмірі 10000,00 грн. За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача борг у розмірі 17861,15 грн., а також судовий збір. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності його представника, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.05.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено угоду про надання правової допомоги №25, згідно умов якої за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 1500,00 грн. Гонорар сплачується авансом (п.4 угоди) (а.с.14-16). 25.05.2012 року до угоди про надання правової допомоги №25 від 24.05.2012 року було укладено додаткову угоду №1, відповідно до умов якої сторони прийшли до згоди змінити п.4 угоди та визначити суму гонорару у розмірі 10000,00 грн. (п.1 додаткової угоди) (а.с.5). Ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.5 ст.626 ЦК України договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За приписами ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п.п.2,3 додаткової угоди №1 перша частина гонорару у розмірі 5000,00 грн. мала бути сплачена [PERSON] протягом 2-х банківських днів з моменту підписання даної угоди. Залишок гонорару у розмірі 5000,00 грн. повинен бути сплачений [PERSON] після вступу в законну силу рішення суду у справі про виділення в користування кімнати по справі №2605/17943/12, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2013 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №2605/17943/12 позов [PERSON] було задоволено, змінено договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS], виділивши в користування [PERSON] кімнату площею 17,3 кв.м, а в користування [PERSON] - кімнату площею 14,9 кв.м з балконом; кухню, коридор, ванну кімнату, туалет залишити в спільному користуванні [PERSON], [PERSON], та [PERSON] (а.с.7-8). Рішення набрало законної сили. Однак, відповідач не виконав вимоги п.п.2,3 додаткової угоди №1 до угоди про надання правової допомоги №25 від 24.05.2012 року. Судом встановлено, що 13.08.2013 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію з вимогою виконати договірні зобов'язання та сплатити суму гонорару у розмірі 10000,00 грн. протягом 5 календарних днів з моменту отримання даної претензії (а.с.6). У згаданій претензії позивач зазначив, що в іншому випадку він буде змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення 10000,00 грн. в примусовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що претензія була отримана відповідачем [PERSON] 21.08.2013 року, про що свідчить його особистий підпис (а.с.9). Проте останній жодним чином не відреагував на претензію та станом на час подачі позову до суду договірні зобов'язання не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахована позивачем загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 17861,15 грн. За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 17861,15 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 530, 610, 612, 625, 626, 629, 632 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved