Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : 1) грошові кошти в сумі 17 762,07 грн за завдання матеріальної (майнової) шкоди; 2) грошові кошти в сумі 25 000 грн. за завдання моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що 28.11.2020 року близько 21:50 години відповідач [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, навмисно зняв задній державний автомобільний знак (номер) та завдав пошкоджень автомобілю «Форд Фокус», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, чим завдав їй матеріальну та моральну шкоду. Вказані обставини підтверджуються постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 року у справі № 357/12111/20. Позивач понесла збитки по ремонту автомобіля на загальну суму 75 666,39 грн. та у зв`язку з подією змушена була сплатити страховий платіж в розмірі 7 260 грн. ПрАТ «УПСК» відшкодувало [PERSON] частину збитків у розмірі 65 164,32 грн. Різниця між понесеними позивачем збитками та відшкодованою сумою коштів становить 10 502,07 грн. та 7 260 грн. страхового платіжу. Крім того, позивач зазнала душевних страждань та переживань у зв`язку з протиправними діями відповідача, тому просить стягнути з останнього 25 000 грн. моральної шкоди. 24.05.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.08.2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 13.12.2021 року представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не направив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з наведеним, суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 28.11.2020 року близько 21 год. 50 хв. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, навмисно зняв задні державні автомобільні знаки (номери) з автомобіля марки «FORD FOCUS» д.н.з. [NUMBER] , завдав пошкодження та вчинив своїми діями дрібне хуліганство, так як порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, останній притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу, що підтверджується копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 року у справі № 357/12111/20. Власником пошкодженого автомобіля марки «FORD FOCUS» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 06.03.2020 року. Відповідно до копії рахунка ТОВ «Віді-край моторз» № КМдС-0025801 від 02.12.2020 року, вартість заміни пошкоджених деталей до автомобіля марки «FORD FOCUS» д.н.з. [NUMBER] становить 75 666,39 грн. Станом на дату настання страхового випадку, автомобіль марки «FORD FOCUS» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується копією договору добровільного страхування наземного транспортного засобу за програмою «Економія» № 039/079/000181 від 08.07.2020 року. На виконання пункту 13.2 вказаного договору страхувальником 01.12.2020 року додатково сплачено страховий платіж у розмірі 7 260 грн., який передбачено в разі настання події, що має ознаки страхового випадку. 30.11.2020 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою-повідомленням (автокаско) № 1136, якою довела до відома страховика обставини страхової події. 09.03.2021 року страховою компанією в рахунок відшкодування збитків згідно страхового акту № KASKO/039/000/20/0002 позивачу виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 65 172,32 грн. Вказані обставинами підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що на відповідача покладено обов`язок відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Суд вважає, що належними і допустимими доказами доведений безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача, зокрема, постановою суду від 04.12.2020 року у справі № 357/12111/20 про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина відповідача [PERSON] . Вказані обставини, в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Судом також встановлено, що в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] зазнала втрат у зв`язку з пошкодженням її майна, що становить 75 666,39 грн., а також за умовами договору страхування у зв`язку з настанням страхового випадку сплатила страховий платіж у розмірі 7 260 грн., частину коштів у розмірі 65 164,32 грн. страховик відшкодував позивачу. З огляду на вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення на її користь з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 17 762,07 грн., що включає: різницю між завданою та відшкодованою шкодою (75 666,39 65 164,32) в розмірі 10 502,07 грн., а також страховий платіж в розмірі 7 260 грн., що сплачений у зв`язку із настанням страхового випадку, тож позов у цій частині слід задовольнити. Крім того, позивач в позовній заяві зазначає про те, що вона зазнала душевних страждань та переживань з приводу пошкодження автомобіля, тому просить відшкодувати їй 25 000 грн. моральної шкоди. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 року, справа № 638/1983/17-ц (провадження № 61-10684св19). Позивач\~ [PERSON] не надала суду документально підтверджених належних та допустимих доказів про те, що вона зазнала фізичних, душевних страждань та потребує додаткових зусиль для її організації, враховуючи заявлену ціну моральної шкоди в розмірі 25 000 грн., при цьому суд враховує, що вина відповідача доведена та полягала у дрібних хуліганських діях, вчинених у стані алкогольного сп`яніння, при цьому позивач була вимушена вживати дій для захисту її прав та інтересів, тому суд з урахуванням всіх обставин справи, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. моральної шкоди. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тож згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 908 грн.

Outcome: partial