Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що на даний час вона має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, відповідно до заповіту, але в Першій полтавській державній нотаріальній конторі їй було відмовлено, з тих підстав, що у заповіті існує розбіжність в написанні її імя, в паспорті, свідоцтві про народження та заповіті, а саме: замість імені за свідоцтвом про народження та паспортом «Ганна», у заповіті зазначено «Галина», в звязку з чим вона була змушена звернутися до суду. В судове засідання заявниця не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що підтримує заяву в повному обсязі та просить її задовольнити. Представники заінтересованих осіб Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та Першої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, але від них надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у відсутність їх представників та при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає до задоволення за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 1990 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений Супрунівською сільською Радою народних депутатів Полтавського району Полтавської області за реєстром № 77, відповідно до якого [PERSON], що проживає в [INFO] на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] рівними долями (а.с.4). 21 травня 2014 року [PERSON] померла у віці 91 рік про що 22 травня 2014 року складено відповідний актовий запис № 832, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-КЕ № 267832, виданим 22.05.2014 року Центральним відділом державної реєстраційної актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с.5). Як вбачається з свідоцтва про народження, серії ІІ-АВ № 425013, виданого 26 травня 1970 року Супрунівською сільською радою батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 07 квітня 1973 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів 07.04.1973 року зроблено запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 250108, виданим 07.04.1973 року Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.9). Крім того, в паспорті серії КН № 492818, виданому 03 жовтня 1997 року Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру виданих позивачці її імя вказано «Ганна» (а.с.6-7). Згідно постанови державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Супрунівською сільською Радою Полтавського району Полтавської області 19.09.1990 року за реєстровим № 77, після смерті 21 травня 2014 року [PERSON], оскільки в заповіті заповідач вказала своїм спадкоємцем, зокрема, [PERSON], а за видачею свідоцтва про право на спадщину звернулася [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved