Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЗАЗІНВЕСТБУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову зазначав, що він працював слюсарем по виготовленню вузлів та деталей вентсистем п'ятого розряду у ТОВ «ЗАЗІНВЕСТБУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку з 01.04.2007 року. Наказом № 22-к від 16.04.2014 року його було звільнено з роботи за власним бажанням. З жовтня 2013 року по січень 2014 року включно відповідачем не виплачувалась заробітна плата, у зв'язку з чим відповідач має заборгованість по заробітній платі в сумі 5 200 грн. 04 коп. Крім того, при звільненні йому не було сплачено компенсацію за невикористану відпустку. Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5 200 грн. 04 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1 413 грн. 06 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 5 242 грн. 56 коп., а всього 11 855 грн. 66 коп. В судовому позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача визнав позов в частині стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Позовні вимоги в частині середнього заробітку за час затримки розрахунку визнав частково, а саме в сумі 2 011 грн. 34 коп., який ними розраховано відповідно до Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «ЗАЗІНВЕСТБУД», працював слюсарем по виготовленню вузлів та деталей вентсистем п'ятого розряду. Наказом № 22-к від 16.04.2014 року позивача звільнено з посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільнені працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день його звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При звільненні [PERSON] відповідачем не було проведено повний розрахунок. Заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 5 200 грн. 04 коп. Крім того, позивачу не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1 413 грн. 06 коп. Дані обставини підтвердив у судовому засіданні представник відповідача, суми заборгованості по заробітній платі та компенсації ними не оспорюються. Виходячи з викладеного суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати та компенсації за час вимушеного прогулу є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки відповідачем при звільненні [PERSON] своєчасно не було проведено розрахунок з позивачем вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є законними та обґрунтованими. При визначенні суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить із середньої заробітної плати позивача, розрахованої згідно постанови Кабінету Міністрів № 100 від 08.02.1995 року, з урахуванням ст. 11 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог, та визнаного представником відповідача періоду затримки розрахунку 2 місяці, і вважає, що у вказаній частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи те, що позивач за подання позову про стягнення заробітної плати відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial