Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У червні 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 29 лютого 2012 року в м.Києві з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У звязку з чим автомобіль ВАЗ, державний номерний знак AA 5950 ІМ, отримав механічні пошкодження. При визначенні розміру завданої шкоди відповідно до вимог закону був залучений аварійний комісар, за послуги якого було сплачено 894 грн. Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 9\~479,14 грн., що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. Всього просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 10\~373,14 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача незявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвали заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи встановлено, що 29 лютого 2012 року в м. Києві по вул. Якубовського-Ломоносова [PERSON], керуючи автомобілем SoungYoung, державний номерний знак [NUMBER], не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 (надати дорогу), не пропустила автомобіль ВАЗ, державний номерний знак AA 5950 ІМ, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Після чого водій [PERSON] залишила місце події. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 березня 2012 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП. [PERSON] звернувсь до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. 12 листопада 2011 року [PERSON] отримав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0210309, а саме автомобіля ВАЗ, державний номерний знак AA 5950 ІМ. Згідно звіту № 7084 від 20 квітня 2012 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ, державний номерний знак AA 5950 ІМ, в результаті пошкодження при ДТП складала 9479,14 грн. 04 травня 2012 року до МТСБ України надійшла заява [PERSON] про відшкодування йому завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в сумі 11\~201,70 грн. Для визначення матеріального збитку МТСБ України понесло додаткові витрати за проведення експертного дослідження, зробленого ФОП [PERSON], в розмірі 894 грн. Відповідно до наказу № 2275 від 23 липня 2012 року МТСБ України [PERSON] було виплачено 9\~479,14 грн. На підтвердження проведення виплати [PERSON] позивачем надано суду платіжні доручення за № 3372 від 25 липня 2012року та №3482 від 27 липня 2012 року. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплата страхового відшкодування та витрати за проведення дослідження в розмірі 10\~373,14 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Outcome: approved