overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 18 червня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис за № 3. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач зловживає спиртними напоями та на грунті пияцтва вчиняє сварки та дебоші, неодноразово застосовував до неї фізичну силу та спричиняв тілесні ушкодження, що змушувало звертатися до правоохоронних органів. Оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь до відповідача, та втрачено почуття поваги, просить суд їх шлюб розірвати, дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON] для подальшого виховання залишити біля неї та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судовому засіданні свій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечував щодо його задоволення . Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд вважає, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 26.10.1991 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Пулиногутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 10. Рішенням Червоноармійського районного суду від 08.06.2012 року шлюб між ними був розірваний. За час подружнього життя сторони спільно набули у власність майно, щодо розподілу якого виник спір, а саме: вантажний автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 554, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], ринкова вартість 40 000 грн.; легковий автомобіль марки ФІАТ, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 25 000 грн.; трактора МТЗ-80, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 10 00 грн.; косарку роторну, вартістю 5000 грн.; культиватора, вартістю 2000 грн.; плуга тракторного 4-х корпусного, вартістю 5 000 грн.; причіпа марки ГКБ, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 7000 грн., всього - на загальну суму 94000 грн. Угоди про добровільний поділ зазначеного майна між ними не досягнуто. Так як зазначене спірне майно відповідач використовує для своєї професійної діяльності, має право на керування автотракторною технікою, тому вважає залишити йому це майно стягнувши на її користь 1/2 його вартості у вигляді грошової компенсації у розмірі 47 000 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги зменшила та просила здійснити поділ лише трактора МТЗ-80, реєстраційний номер [NUMBER]; косарки роторної; культиватора; плуга тракторного 4-х корпусного; причіпа марки ГКБ, реєстраційний номер [NUMBER] , залишивши техніку відповідачу, а належну їй частку майна компенсувати грошима в розмірі 14500 грн. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає ухвалити рішення про задоволення позову. Задовольняючи позовні вимоги суд вважає, відповідно до ст. 88 ЦПК України присудити позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 145 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних стосунків між нею та [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що померлий [INFO] року [PERSON] є її батьком. Після смерті батька вона подала заяву про прийняття спадщини, але нотаріус повідомив, що необхідно встановити факт родинних відносин, оскільки виявилась допущена при видачі свідоцтва про народження помилка - в свідоцтві про народження заявниці в графі батько зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні свою заяву підтримала повністю, просила суд задовольнити її. Заінтересована особа, суду надіслали заву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], який був батьком заявниці. Свідок [PERSON] суду показала, що померлий [PERSON] був її батьком та батьком заявниці, однак при видачі свідоцтва про їх народження імя батька вказано [PERSON], отже виникла необхідність для встановлення даного факту в судовому порядку. Свідок [PERSON] суду показав, що йому відомо про неточності в імені [PERSON], який був його тестем - батьком дружини. Заявник довела у судовому засіданні факт родинних стосунків між нею та [PERSON], що вони були донькою та батьком, надавши відповідні докази, а саме: - свідоцтвом про смерть [PERSON], який помер [INFO] року; - свідоцтвом про народження 12.05.1965 року [PERSON] де в графі батько зазначено [PERSON], а в графі мати [PERSON]; - свідоцтвом про одруження 23.02.1959 року [PERSON] з [PERSON], яка після одруження взяла прізвище чоловіка [PERSON]; - військовим квитком з обліково-послужною карткою виданого на імя [PERSON], що містить виправлення оговорене належним чином в імені на [PERSON] та записом в розділі «сімейний стан» про доньку [PERSON] [INFO]. - Сімейними фотокартками. З огляду на викладене, проаналізувавши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки при видачі свідоцтва про народження заявниці була допущена помилка в написані імені батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним [PERSON], [INFO], який є її дядьком. Обґрунтовуючи подану заяву заявниця зазначила, що [PERSON] страждає на психічне захворювання. Посилаючись на те, що внаслідок хвороби [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просила суд ухвалити рішення про визнання [PERSON] недієздатним та призначення її опікуном останнього. У судове засідання заявниця та представник заінтересованої особи не з`явилися, направили суду заяви про розгляд заяви за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], є дядьком заявниці, та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 711 від 28 серпня 2014 року, на теперішній час [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект (F20.0 згідно з МКХ-10). За своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 105/01-1820/В-06 від 23.07.2014 року, як органу опіки та піклування, Печерська РДА в м. Києві просить суд призначити [PERSON] опікуном [PERSON] З наданих суду документів вбачається, що [PERSON], за станом здоров`я може бути опікуном, характеризується позитивно, тому суд вважає можливим задовольнити подання про призначення її опікуном недієздатного [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення: належності їй документів - свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 листопада 1957 року сільською радою с.Лохово Мукачівського району, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 червня 1978 року, виданого Лохівською сільською радою народних депутатів та довідки про стаж, виданої як [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що встановлення вищезазначеного факту необхідно для подальшого вирішення питання про оформлення пенсії, так як при зверненні до управління Пенсійного фонду України в місті Мукачевому та Мукачівському районі для оформлення пенсії їй було відмовлено, оскільки існують зазначені розбіжності. Така помилка створює труднощі при оформленні пенсії. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечили. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по- батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що у відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.11.1947 року прізвище, ім'я, по -батькові заявника зазначено [PERSON]. В паспорті, виданому Мукачівським РВ УМВС України в Закарпатській області 18.01.2002 року, прізвище, ім'я, по - батькові заявника зазначено як [PERSON], однак в свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24.06.1978 року, актовий запис № 17, по- батькові заявника зазначено як [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої ВАТ «Мукачівприлад» від 23.12.2010 року №135/65 ім»я заявника зазначено як [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що у свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження та довідці про стаж роботи заявником допущено помилку у написанні по-батькові заявника, в саме замість «[PERSON]», помилково записано «[PERSON]». Така помилка позбавляє заявника можливості вирішити питання щодо оформлення пенсії, а тому вимоги заявника є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати слід покласти на заявника, так як такі вимоги не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. В заяві зазначила, що має 17 років. В 2013 році познайомилася з [PERSON], з яким склалися теплі та щирі стосунки, взаємні почуття любові та поваги. Тому вона прохала суд надати їй право на шлюб з ним, оскільки має вагітність терміном 18 тижнів, та не досягла шлюбного віку. Батько [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву та просить її задовольнити, оскільки вона вагітна та має намір створити сім'ю з [PERSON] ЇЇ бажання укласти шлюб з [PERSON] є добровільним. Заінтересована особа - представник органу опіки і піклування Кобеляцької міської ради Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що більше року зустрічався з заявницею. Його бажання зареєструвати шлюб з [PERSON] є добровільним. Заінтересована особа - батько заявниці [PERSON] в судовому засіданні проти надання права на шлюб його дочці не заперечував. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлений у вісімнадцять років. Згідно ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], тобто досягла сімнадцять років, але не досягла шлюбного віку (а.с.13). Згідно довідки Кобеляцької міської лікарні Полтавської області заявниця є вагітною, термін вагітності 18 тижнів (а.с.2). Беручи до уваги, що шлюб заявниці з [PERSON] відповідає її інтересам, суд приходить до висновку, що її заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до М'якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її тітка [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, однак, позивач не звернулася у нотаріальну контору в встановлений термін у зв'язку з перебуванням в цей час на заробітках у м. Житомир. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, у поданій до суду заяві просила справу слухати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник М'якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області до суду не прибув, у поданій письмовій заяві просив справу розглянути за його відсутності та вказав, що проти позову не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки М'якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 10 жовтня 2013 року № 1233 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с. 6). Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2014 року встановлено факт, що [PERSON] являлася для [PERSON] рідною племінницею (а.с. 12). Відповідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 13 травня 2014 року № 1004/01-16, після смерті [PERSON] спадкової справи не заводилось (а.с. 15, 16). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Таким чином, позивач являється спадкоємицею за правом представлення після смерті [PERSON] Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі ст.ст. 1266, 1272 ч. 3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину щомісяця з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву про те, що він згодний з позовом та просить розглядати справу без його участі. Третя особа - [PERSON] була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явилася. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 235 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.9) та [PERSON], [INFO] (а.с.10). Стан здоров'я й матеріальне становище дітей та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] (позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 17 січня 2009 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 6, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалось, між подружжям виникали постійні сварки; з відповідачем живуть окремо, позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена; просила шлюб розірвати. 03 червня 2014 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. При цьому позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 03.06.2014 року від відповідача до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 17 січня 2009 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 6 (а.с.9), від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 24 червня 2009 року, актовий запис № 412 (а.с.5). Сімейне життя з відповідачем не склалось, між подружжям виникали постійні сварки; з відповідачем живуть окремо, позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена; просила шлюб розірвати. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача в позовній заяві. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. При постановлені рішення, суд враховує те, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходе до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві та у судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року, який було розірвано; від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]; дитина знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року (а.с.7), який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2012 (а.с.8). Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача (а.с.6). Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується, поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття на користь матері [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.05.2014 року, оскільки відповідач є батьком [PERSON] і зобов'язаний матеріально її утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved