Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (Відповідач, Банк) про захист прав споживачів, виконання умов Договору та стягнення грошових коштів (а.с.1-4). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2014 року Позивач уклав з Відповідачем Договір-заяву банківського вкладу (депозиту) № 300937/67142/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 7 місяців в іноземній валюті, відповідно до п.1 якого Позивач вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 2 300,00 доларів США на строк з 31.10.2014р. по 31.05.2015р. зі сплатою процентів за ставкою 12,6% річних. Пунктом 6 Договору передбачено, що після закінчення строку депозитного договору, вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених п.5.1. Основних умов. Відповідно до п.5.1. Основних умов у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорів, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахуванням на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Позивачем попередньо - 31.03.2015р., 12.05.2015р. та 25.05.2015р. було проінформовано Банк у вигляді заяв до заст. начальника відділення № 16 Банку та копії заяви до центрального офісу Банку, надісланої поштою, про свою вимогу виконати умови Договору як такого, що закінчить строк своєї дії 31.05.2015р. Відповідей від Банку на заяви Позивача не надійшло, такими діями Банком фактично в незаконний спосіб привласнено кошти Позивача. Враховуючи вищевикладене, Позивач просив зобов'язати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити вимогу Позивача щодо повернення суми Вкладу в сумі 2 300,00 доларів США та процентів, нарахованих на Вклад в сумі 136,56 доларів США в 10-денний термін з моменту набуття рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 08.06.2015р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.08.2015р. (а.с.17). Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.20), про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не надав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 жовтня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Договір-заява № 300937/67142/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 7 міс. в іноземній валюті (далі - Договір) (а.с.5), за умовами якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 2 300,00 доларів США на строк з 31 жовтня 2014р. по 31 травня 2015р. у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за адресою: www.fcbаnk.com.ua. Відповідно до п.п.2, 3 Договору-заяви визначено, що за час користування коштами вкладу, протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12,60% річних, нарахування яких здійснюється у порядку, визначеному п.4.1.3. Основних умов. Капіталізація процентів нарахованих на Вклад не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий в Банку [NUMBER]. Виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2., 4.3.1. Основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу. Після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1. Основних умов (п.6 Договору). Строк розміщення Вкладу, визначений п. 1 цього Договору-заяви, не може бути продовжений Сторонами (п. 7 Договору). У відповідності до умов Договору-заяви, 31 жовтня 2014 року Позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти в сумі 2 300,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 1221/212 від 31.10.2014р. (а.с.6). До закінчення строку дії вкладу, Позивач 31 березня 2015 року, 12 травня 2015 та 25 травня 2015 року подав до Банку Заяви, в яких в зв'язку із закінченням строку дії договору-заяви № 300937/67142/7-14 31 травня 2015 року просив з 01.06.2015р. підготувати до виплати проценти на вклад одночасно з поверненням суми Вкладу у готівковій формі (доларах США) у частинах, відповідно до норм НБУ на повернення депозитів у валюті, які будуть встановлені НБУ на 01.06.2015р. (а.с.7,9,11). Проте заяви та вимоги Позивача Відповідач залишив без уваги та без задоволення. Згідно виписки по особовому рахунку Позивача станом на 08.06.2015р. на рахунку Позивача обліковуються грошові кошти в загальній сумі 2 436,56 доларів США, з яких: - 2 300,000 - неповернута сума вкладу, - 136,56 доларів США - невиплачені відсотки згідно депозитної угоди № 300937/67142/7-14 від 31.10.2014р. (а.с.24). У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України). Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Судом встановлено, що Відповідач всупереч положенням чинного законодавства, в термін повернення Вкладу та нарахованих на нього відсотків не повернув Позивачу в повному обсязі відповідні суми. Так, враховуючи викладене, виходячи з наявних доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що в зв'язку з порушенням Відповідачем своїх зобов'язань щодо вчасної та повної виплати Позивачу суми вкладу та нарахованих відсотків по вкладу, з Відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума депозитного вкладу разом з нарахованими відсотками в загальній сумі 2 436,56 доларів США. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що термін дії Договору-заяви № 300937/67142/7-14 від 31.10.2014р. закінчився 31.05.2015 року, проте Відповідач не виконав своїх зобов'язання щодо повернення вкладу та нарахованих відсотків в повному обсязі, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: - сума вкладу в розмірі 2 300,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 50 643,24 грн.; - сума процентів в розмірі 136,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 3 006,89 грн., а всього 2 436,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015р. (100 дол. США = 2201,88 грн.) становить 53 650,13 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,50 грн. в дохід держави, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15, 16, 319, 386, 525, 526, 530, 533, 610, 612, 1058, 1060, 1061, 1167, 1074 ЦК України, з урахуванням ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved