Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У травні 2021 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16690 грн. Вимога обґрунтована тим, що 10.12.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» укладений кредитний договір № 1616978 на суму 5000 грн. 23.04.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє набуває у повному обсязі та на умовах визначених цим договором, права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників. Ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами було направлено відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позові за останнім відомим місцем реєстрації. Відповідач був повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщено 22.07.2021, 23.10.2021. Відзиву щодо позовних вимог не надано, інших заяв або клопотань від сторін не надійшло, клопотання сторін про ознайомлення з матеріалами справи відсутнє. Відповідач у наданий судом строк та станом на 09.11.2021 своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи без повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та у заочному порядку. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини (ст. 11 ЦК України). З матеріалів справи встановлено, що 10.12.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» укладений договір № 1616978 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту на суму 5000 грн. Згідно додатку № 1 до договору датою повернення позики та сплати нарахованих процентів є 26.12.2019 у розмірі 6368 грн. (сума позики 5000 грн., проценти 1368грн.). 23.04.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останній набуває у повному обсязі та на умовах визначених цим договором, права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, який був переданий за актом прийому-передачі Реєстру боржників 23.04.2020. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020, з урахуванням пункту 1.2 договору, до позивача перейшло право вимоги заборгованості від боржника [PERSON] в розмірі 16690 грн. (5000 грн. суми боргу, 1440 грн. за відсотками, 10250 грн. сума штрафних санкцій). На виконання Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516ЦК України на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. Згідно з п.13. Договору про відступлення прав вимоги, Банк здійснює повідомлення Боржників шляхом направлення простою кореспонденцією письмового повідомлення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Таким чином, в матеріалах справи є належні, допустимі та достатні докази про умови договору, розмір заборгованості та про відступлення права вимоги від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», внаслідок чого він є належним кредитором за згаданим договором кредиту. Суд бере до уваги, що позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла на день відступлення права вимоги, розмір якої у подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», не збільшувався. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено ст. ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до приписів ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредитних коштів також сплачувати відповідні штрафні санкції, які прямо передбачені наявними умовами кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Відтак, в силу вказаних вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що за змістом зазначеного договору факторингу та додатку № 1 до нього, позивач набув право вимоги до відповідача щодо сплати відповідної суми заборгованості за кредитним договором. Суд вважає, що стягнення з відповідача штрафу, процентів є обґрунтованим, оскільки в матеріалах справи наявний кредитний договір № 1616978 від 10.12.2019, який містить прозорі положення щодо нарахування відсоткових ставок та штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору (п.4 Відповідальність сторін), та який підписаний відповідачем. Таким чином сума заборгованості за тілом кредиту, відсотками та штрафом підлягає стягненню з відповідача. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved