Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 16 листопада 2007 року до 19 січня 2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2017 (справа № 761/39083/16) шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають з часу народження сина, а саме з 2012 року. Відповідач не бере ніякої участі у його вихованні, не цікавиться ані його особистим життям та здоров`ям. З народження син проживає разом із позивачем, за місцем їх реєстрації. Участь батька обмежується виключно сплатою аліментів на утримання сина, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2013 у справі № 761/17992/13-ц. Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.06.2020 № 280 «Про затвердження висновку Служби у справах дітей та сім`ї про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] для тимчасово виїзду за межі України» було затверджено висновок Служби у справах дітей та сім`ї для його тимчасового виїзду за кордон разом із матір`ю. Посилаючись на Конвенцію про права дитини, відсутність згоди батька на виїзд за межі країни, через невідоме його місце знаходження, позивач просить суд визначити рішенням суду місця проживання дитини разом з нею. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2021 року визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року відкрито загальне позовне провадження. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що малолітній [PERSON] , [INFO] не знає свого батька. Він не приймає участі в його вихованні. Із сином не спілкується з часу його народження. Позивач не знає місця знаходження відповідача, що спричиняє перешкоди у відпочинку дитини за межами країни, через неможливість отримання його згоди. Підтримує заявлені вимоги, просить розглядати справу без участі відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - Брацейко І.Г., не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила суд приєднати до матеріалів справи висновок Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 02 серпня 2021 року про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] та копію акта обстеження місця проживання позивача. Також зазначила, служба двічі викликала на засідання комісії батька, який не з`явився. Я і при вирішенні питання, рік тому при надання згоди на виїзд дитини на відпочинок за межі країни. Жодного разу на виклик до служби батько не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття позовного провадження надсилалась відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання: [ADDRESS] . Проте конверти повернуті без вручення, із зазначенням, що адресати відсутній за вказаною адресою. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що з 16 листопада 2007 року до 19 січня 2017 року позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2017 (справа № 761/39083/16), шлюб розірвано (а.с.11-13). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2013 ( справа № 761/17992/13-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від доходу (заробітку). Також в мотивувальній частині судового рішення зазначено, що сторони не проживають разом з листопада 2012 року (а.с.15-16). Згідно із довідкою з місця проживання, позивач [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-19). Як видно з акту обстеження умов проживання від 12.03.2020 року складеного Службою у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою місця проживання малолітнього [PERSON] [ADDRESS] створені всі належні умови для його розвитку. [PERSON] навчається в загальноосвітній школі ім. В. Марченко № 175, відвідує секцію з греко-римської боротьби, плавання та додатково займається англійською мовою. Мати самостійно виховує та утримує сина, займається його розвитком та навчанням (а.с. 20-21). Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.06.2020 № 280 «Про затвердження висновку Служби у справах дітей та сім`ї про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] для тимчасово виїзду за межі України» затверджено висновок Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , для його тимчасового виїзду за кордон (а.с. 9-10). Спір між стоногами виник з приводу місця проживання дитини. За приписами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. З висновку Шевченківської РДА в м. Києві № 109/04/40-5549 від 02.08.2021 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , судом вбачається, що орган опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві,

Outcome: approved