Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У\~січні \~2021\~року [PERSON] \~пред`явив позов\~до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу. Свої позовні\~вимоги [PERSON] \~мотивує тим,\~що між\~ним та\~відповідачкою фактично\~припинилися сімейні\~відносини,\~оскільки вони\~втратили почуття\~взаємоповаги та\~любові,\~перестали вести\~спільне господарство.\~Протягом тривалого\~часу проживають\~окремо,\~їх шлюб\~має формальний\~характер.\~У шлюбі\~народилася одна\~дитина.\~ Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 січня 2021 року постановлено проводити розгляд справи без проведення судового засідання, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачка подала заяву про визнання позову. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані сторонами матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 липня 2005 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 26 липня 2005 року зареєстрували шлюб у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 29. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 грудня 2006 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У положеннях ст. 112 СК України зазначено, що при розірванні шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило в інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У тому випадку, коли суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, він постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З вищенаведених норм матеріального права вбачається, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Разом з тим, позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою, оскільки втратив почуття поваги та любові до жінки. З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, відповідачка позов визнала, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved