Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У травні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Експобанк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 січня 2008 року між [PERSON] та АТ «Комерційний банк «Експобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Експобанк») було укладено договір кредиту і забезпечення № 313/АК-2008, відповідно до умов п. 1.1., 1.2. якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 28 750 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом 12 % річних. Відповідно до умов п. 1.5. договору кредиту банк надав позичальнику кредит на купівлю автомобіля. Банк виконав умови договору кредиту, що підтверджується заявою на видачу готівки № 12 від 12 січня 2008 року. Відповідно до умов п. 1.3. договору кредиту та додатком до договору № 1 до цього договору сторонами погоджено та встановлено графік повернення кредиту. Боржники свої зобов'язання за кредитним договором не виконують. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у [PERSON] перед банком станом на 27 квітня 2015 року виникла заборгованість, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 13 499,36 доларів США, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 10 480,72 доларів США, простроченої заборгованості за нарахованою комісією в розмірі 6 865 грн. 52 коп.; пені за несвоєчасну сплату простроченої заборгованості у розмірі 19 328,79 доларів США, пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 31 015,04 доларів США, пені за несвоєчасну сплату нарахованої комісії в розмірі - 27 404 грн. 89 коп., і загальна сума заборгованості становить 74 323,92 доларів США та 34 270 грн. 41 коп.. Для забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за договором кредиту 12 січня 2008 року між [PERSON] та банком було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручився перед банком за виконання позичальником договору кредиту. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Експобанк» просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь банку заборгованість за договором кредиту і забезпечення № 313/АК-2008 від 12 січня 2008 року у розмірі 74 323,92 доларів США та 34 270 грн. 41 коп.. У судове засідання представник позивача ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява від представника ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», в якій він просив розглянути справу за відсутності представника позивача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», та [PERSON] було укладено договір кредиту і забезпечення № 313/АК-2008, відповідно до умов п. 1.1. якого банк надає позичальнику кредиту у сумі 28 750 доларів США, на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності. Відповідно до умов п. п. 1.2., 1.3, 1.5. договору кредиту у порядку, що передбачений цим договором, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних від суми кредиту. Позичальник повертає банку кредит у строк/терміни, що визначені прогнозним графіком, але не пізніше 11 січня 2015 року. Кредит надається позичальнику на купівлю автомобіля. Відповідно до умов п. 2.2. договору кредиту для забезпечення своїх зобов'язань за цим договором позичальник передає банку у заставу наступне майно позичальника разом із правом витребування його від будь-яких осіб за правочинами позичальника, а саме автомобіль Chevrolet Aveo TC58U, 2007 року випуску, колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] РВ ДДАІ МВС України від 09.01.2008 року. Вартість предмету застави за згодою сторін цього договору становить 144 325 грн.. Згідно умов п. 3.5. договору кредиту розрахунковим періодом для сплати процентів є період сплати з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, до 11 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок банку № 22082601328201. Проценти нараховуються за весь період користування кредитом. Проценти нараховуються, виходячи із умовної кількості днів у році (360 днів). Згідно умов п. 3.7 договору кредиту позичальник повертає кредит банку шляхом внесення готівки через касу банку/переказу коштів на позичковий рахунок із спливом строку, що встановлений п. 1.3. цього договору та графіком повернення кредиту. Відповідно до умов п. 3.8. договору встановлено наступну черговість виконання позичальником грошових зобов'язань за цим договором: якщо строк повернення кредитів ще не настав, у першу чергу сплачуються штрафи, прострочена заборгованість за комісією, що нарахована згідно п. п. 4.5.1, 4.5.2 цього договору, та пеня на її несвоєчасну сплату, прострочена заборгованість за процентами та пеня за їх несвоєчасну сплату, строкова заборгованість за процентами, прострочена заборгованість за кредитом та пеня за несвоєчасне повернення кредиту, а потім строкова заборгованість за кредитом. Залишок коштів може бути спрямований на дострокове повернення кредиту або сплату процентів; якщо строк повернення кредиту сплинув, то черговість виконання позичальником грошових зобов'язань визначається банком самостійно, згідно чинного законодавства України та правил банку. Відповідно до умов п. п. 5.1., 5.2., 5.3 договору простроченням повернення кредиту або його частини (при встановленні банком графіку повернення кредитів) та/або сплати процентів є порушення позичальником строків, що передбачені цим договором або встановлені банком відповідно до цього договору, або передбачені Угодами до цього договору для повернення кредитів та/або сплати процентів. На суму прострочених кредитів проценти не нараховуються. За несвоєчасне повернення кредитів та/або несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. За несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування по кредиту (п. 4.5 цього договору) позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. Згідно умов п. п. 7.1, 7.2 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення строку користування кредитом та належного виконання сторонами цього договору. В подальшому, 29 грудня 2012 року між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», та [PERSON] було укладено угоду до договору кредиту і забезпечення № 313/АК-2008 від 12 січня 2008 року, відповідно до умов якого сторони прийшли згоди внести зміни до договору кредиту шляхом викладення п. п. 2.2, 7.3., 7.4. договору у новій редакції. 27 січня 2014 року між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», та [PERSON] було укладено угоду до договору кредиту і забезпечення № 313/АК-2008 від 12 січня 2008 року, відповідно до умов якого сторони вирішили доповнити договір новим п. 3.9., відповідно до умов якого змінено реквізити позичкового рахунку позичальника. Також, згідно умов даної угоди сторонами було змінено п. п. 3.5, 3.7. договору кредиту та викладено їх у новій редакції. Банк виконав у повному обсязі свої зобов'язання та надав боржнику [PERSON] кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 12 від 12 січня 2008 року на суму 28 750 доларів США, що еквівалентно 145 187 грн. 50 коп., яка долучена до матеріалів справи. У зв'язку з порушенням умов договору кредиту банк 02 червня 2015 року направляв [PERSON] вимогу про повернення грошових коштів за № 1104/2646 від 30 квітня 2015 року щодо погашення заборгованості. Досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів. Кредитні кошти не повернуті, проценти та штрафні санкції ним у повному обсязі сплачені не були. Станом на 27 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту в загальному становить 74 323,92 доларів США та 34 270 грн. 41 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 13 499.36 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 10 480,72 доларів США, простроченої заборгованості за нарахованою комісією в розмірі 6 865 грн. 52 коп.; пені за несвоєчасну сплату простроченої заборгованості у розмірі 19 328,79 доларів США, пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 31 015,04 доларів США, пені за несвоєчасну сплату нарахованої комісії в розмірі - 27 404 грн. 89 коп.. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредиту і забезпечення № 313/АК-2008 від 12 січня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 12 січня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань. Відповідно до умов п. 1.2. договору кредиту поручитель відповідає перед кредитором, як солідарний боржник, у повному обсязі, як і позичальник, зокрема за повернення кредиту 28 750 доларів США, у встановлений договором термін (строк), сплату процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором кредиту, комісійних, згідно з умовами договору кредиту, неустойки у випадках та розмірах, що передбачені договором кредиту. 30 квітня 2015 року на адресу [PERSON]банк направляв вимогу про повернення грошових коштів згідно договору кредиту і забезпечення № 313/АК-2008 від 12 січня 2008 року, однак кошти повернуті не були. Станом на даний час [PERSON], [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконують. Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав свої зобов'язання по договору, надавши кредит, проте ні відповідач, ні його поручитель у встановлені строки борг не повертають та не сплачують відсотки за користування кредитом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 27 квітня 2015 року банк нарахував відповідачам пеню, а саме пеню за несвоєчасну сплату простроченої заборгованості у розмірі 19 328,79 доларів США за період з 14 жовтня 2008 року по 13 січня 2015 року, пеню за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 31 015,04 доларів США за період з 14 жовтня 2008 року по 13 січня 2015 року, пеню за несвоєчасну сплату нарахованої комісії за період з 14 жовтня 2008 року по 16 серпня 2010 року в розмірі - 27 404 грн. 89 коп.. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня, з якого почала виникати заборгованість, а до суду останній звернувся лише у травні 2015 року, тому пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову, а саме за період з 12 червня 2014 року по 13 січня 2015 року включно. Так, з відповідачів на користь банку необхідно стягнути заборгованість по пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості - 1 630,26 доларів США, заборгованості по пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів - 95,70 доларів США. В решті стягнення пені суд відмовляє. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не виконують взятих на себе за договором зобов'язань, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, яка в загальному становить в розмірі 25 706,04 доларів США та 6 865 грн. 52 коп.. Звертаючись з позовом до суду позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість в іноземній валюті - доларах США. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму ВСУ «При судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК (435-15); Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Згідно положень ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» за № 15-93 від 19 лютого 1993 року, резиденти та нерезиденти мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України. Положеннями ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» зазначені види операцій, для здійснення яких необхідна індивідуальна ліцензія на здійснення разової валютної операції. Згідно банківської ліцензії № 15 від 22 листопада 2007 року та дозволу № 15-3 від 22 листопада 2007 року, виданих ВАТ Комерційний банк «Експобанк», (правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «Експобанк»), надано право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Дані документи підтверджують право ПАТ КБ «Експобанк» здійснювати валютні операції, тому вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає стягненню у валюті кредиту. На час розгляду справи офіційний курс гривні щодо іноземних валют Національного банку України становить 100 доларів США = 2512,30 грн.. Судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з [PERSON], [PERSON] у розмірі по 4 894 грн. 51 коп. з кожного в дохід держави, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: partial