overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона з 04 березня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини. У судовому засідання позивач надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував та просив суд його задовільнити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, інші обставини, що мають істотне значення, суд, приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини. Суд не може погодитися з посиланнями позивача [PERSON] щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, тоді як обовязок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона з 14 лютого 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дітей. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими матеріалами справи і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, інші обставини, що мають істотне значення, суд, приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У травні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено у 2005 році, мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2015 року подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями, не турбувався та матеріально не забезпечував родину, на цьому ґрунті в сім'ї виникали постійні сварки. Крім цього, 21 травня 2016 року відповідач перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вчинив скандал у присутності дітей з застосуванням фізичного насилля. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, тому вважає збереження шлюбу не можливим. У судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. При цьому вказала, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. 14 липня 2016 року, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, [PERSON], 19 серпня 2005 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 628. Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 4-6). Як встановлено судом, у 2015 році сімейні відносини між сторонами фактично були припинені, підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, не турбувався та матеріально не забезпечував родину, на цьому ґрунті в сім'ї виникали постійні сварки та суперечки. Крім цього, 21 травня 2016 року відповідач перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вчинив скандал у присутності дітей з застосуванням фізичного насилля до позивача. Просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, тому вважає збереження шлюбу не можливим. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У травні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено у 2007 році, мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. З листопада 2013 року подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями, порушував подружню вірність, що призводило до постійних сварок, в результаті були втрачені почуття любові та поваги один до одного. На даний час відповідач зібравши свої особисті речі пішов з сім'ї. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем є неможливим. У судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. При цьому вказала, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. 15 липня 2016 року, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 03 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 893. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 3-4). Як встановлено судом, на початку листопада 2015 році сімейні відносини між сторонами фактично були припинені, підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, порушував подружню вірність, на цьому ґрунті в сім'ї виникали постійні сварки , що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому вважає збереження шлюбу не можливим. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

У травні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено у 2008 році, мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Фактично шлюбні відносини припинені 2 роки потому. Причиною розпаду сімї стало те, що в родині виникали постійні сварки у звязку з несхожістю характерів, та різними поглядами на життя, що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем є неможливим. У судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. При цьому вказала, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. 20 липня 2016 року, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 05 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Хатетовська) уклали шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 391. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 4-5). Як встановлено судом, на протязі останніх двох років сімейні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що в родині виникали постійні сварки у звязку з несхожістю характерів та різними поглядами на життя, що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У травні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено 15 листопада 2008 року, мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На початку листопада 2015 року, подружжя припинили підтримувати шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Підставою розпаду сімї стало те, що відповідач пішов з родини до іншої жінки, з якою мешкає по теперішній час. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому вважає збереження шлюбу не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, [PERSON] 15 листопада 2008 року уклав шлюб з [PERSON]. Шлюб зареєстровано у відділі РАЦС Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено актовий запис №\~635. Подружжя мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 3-4). Як встановлено судом, подружжя з листопада 2015 року сімейні відносини не підтримують, підставою розпаду сімї стало те, що відповідач зустрів іншу жінку, з якою мешкає по теперішній час та має намір створити сімю. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому вважає збереження шлюбу не можливим. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У травні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено 22 червня 2013 року, мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2014 року подружжя не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач пішов з родини до іншої жінки. Просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому вважає збереження шлюбу не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 22 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі ДРАЦС РС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 346. Від шлюбу подружжя мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 3-4). Як встановлено судом, подружжя з квітня 2014 року сімейні відносини не підтримують, підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач пішов з родини до іншої жінки, з якою мешкає по теперішній час та має намір створити сім'ю. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому вважає збереження шлюбу не можливим. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02 липня 2005 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Сімя з відповідачем розпалась, оскільки на протязі останнього року в сімї постійно виникали сварки через різні погляди на життя, що призвело до втрати взаємоповаги та почуттів любові. З січня 2016 року сімейні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сімї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюбу (а.с. 4), [PERSON] та перебуває у шлюбі з [PERSON]. Шлюб зареєстровано 02 липня 2005 року, про що Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис №\~415. Від шлюбу, подружжя мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який проживає разом з позивачем, спору щодо місця проживання сина між сторонами немає. Як убачається з матеріалів справи, сімейні відносини подружжя не підтримують з січня 2016 року, з вказаного часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що на протязі останнього року в сімї постійно виникали сварки із-за різних поглядів на подружнє життя, що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, а тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 229, зареєструвала шлюб з [PERSON] 10 серпня 2013 року у подружжя народилася дитина син [PERSON]. Посилалась, що в родині постійно виникали сварки, відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, влаштовував сварки, ображав дружину. Все це відбувалося у присутності дитини. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з 04 березня 2016 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірю. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с 6). Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно сімейні відносини не підтримують з 04 березня 2016 року, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved