Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

У травні 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 22 квітня 2016 року між сторонами було укладено кредитний договір № СК-43/0072/16/56/06 (далі - Договір), згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. Проте, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував належним чином і станом на 22.05.2020 у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 12 558,81 грн., з яких: 1242,52 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 2099,97 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 24.08.2017 по 22.05.2020; 9216,32 грн. - сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 по 29.02.2020. Також позивач зазначив, що згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору, заборгованість [PERSON] перед КС «СуперКредит» складає 548,24 грн., з яких: 272,96 грн. - інфляційні втрати на прострочене (не сплачено) тіло кредиту за період з 24.08.2017 по 30.04.2020; 102,33 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 24.08.2017 по 22.05.2020; 172,95 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 24.08.2017 по 22.05.2020. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь КС «СуперКредит» 13 107 грн. 05 коп. заборгованості та понесені судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала письмову заяву, у якій просить слухати справу за її відсутності, вказує, що позов підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що 22 квітня 2016 року між сторонами було укладено кредитний договір № СК-43/0072/16/56/06, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. Відповідно до п. 3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 5000,00 грн. згідно його заяви від 22.04.2016 на перерахування коштів в сумі 5000,00 грн. на рахунок в ПАТ «А-Банк», що підтверджується платіжним дорученням №3685 від 25.04.2016. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 66% річних. Згідно п.п. 9 п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 22-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, п. 3.3 Кредитного договору. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, зазначених у Таблиці 1, позивач має право стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. У відповідності до п. 3.6 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Отже, згідно п. 3.7. Кредитного договору, у випадку якщо відповідач не повернув кредит в строки, зазначені п. 5.1.Кредитного договору, то з наступного дня після закінчення строку дії Кредитного договору проценти по кредиту продовжують нараховуватись за тією ж ставкою, що вказана в п. 3.2 Кредитного договору. Проте відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 22.05.2020 у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 13107,05 грн., з яких: 1 242,52 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 2 099,97 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 24.08.2017 по 22.05.2020; 9 216,32 грн. - сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 по 29.02.2020; 548,24 грн. - інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору за період з 24.08.2017 року по 22.05.2020 року. Також, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочения грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат(збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами до сплати кредиту . Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до задоволення вимоги в частині стягнення інфляційних витрат на прострочене тіло кредиту за період з 24.08.2017 по 22.05.2020 в сумі 548,24 грн. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені кредитодавцем внаслідок неналежного виконання позичальником умов договору. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 13 107,05 грн. за кредитним договором № СК-43/0072/16/56/06 від 22.04.2016, яка складається з: 1 242,52грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 2 099,97 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 24.08.2017 по 22.05.2020; 9 216,32 грн. - сума несплаченої пені за період з 02.02.2018 по 29.02.2020; 272,96 грн. - інфляційні втрати на прострочене (не сплачено) тіло кредиту за період з 24.08.2017 по 30.04.2020; 102,33 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 24.08.2017 по 22.05.2020; 172,95 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 24.08.2017 по 22.05.2020. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2102 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved