Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, уточнивши який, просила стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дженерал Інжиніринг» на її користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з підстав передбачених ст.ст. 116-117 КЗпП. В судове задсідання позивачка не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та можливість прийняти заочне рішення, позовні вимоги підтримала повністю з урахуванням довідки відповідача про заборгованість з заробітної плати від 19.06.2015 року та просила стягнути із відповідача зазначену заборгованість, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився про причини неявки суду не повідомив (а.с. 15, 20). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 18.08.2014 року була прийнята на роботу на посаду менеджера проектів, про що зроблено запис в трудовій книжці (а.с. 3). Наказом відповідача № 44-К від 31.03.2015 року [PERSON] було звільнено із займаної нею посади на підставі ст.36 КЗпП України за угодою сторін ( а.с.7). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Виходячи із норм закону, відповідач повинен був повністю розрахуватись із [PERSON] в день її звільнення, тобто 31.03.2015 року. Разом з тим, відповідач без поважних причин не сплатив позивачці заборгованість з заробітної плати, а також грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, згідно довідки від 19.06.2015 року. В матеріалах справи відсутні докази або обставини, що перешкодили виплаті заробітної плати відповідачем позивачці. Дохід за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року та компенсація за невикористану відпустку, згідно довідки від 19.06.2015 року разом складає суму, що належить до виплати у розмірі - 4541 грн. 72 коп. Отже, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, а також грошової компенсації за невикористану відпустку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню у розмірі - 4541 грн. 72 коп. Крім того, згідно із положеннми ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При розрахунку зазначеної заборгованості суд застосовує положення, передбачені Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінета Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 зі змінами та доповненням, та бере за основу відомості про заробітну плату позивачки за два календарні місяці роботи, які передували дню її звільнення, а саме січень-лютий 2015 року згідно довідки (а.с.25). Середньомісячний заробіток позивачки складає: 1193, 28 + 1225, 61 : 2 = 1209, 44 грн. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день прийняття рішення у справі складає 1209, 44 грн. х3 (квітень, травень, червень 2015 року) = 3 628, 32 грн. Таким чином позовну вимогу про стягнення із відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день прийняття рішення у справі суд також визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню в цій частині - 3 628, 32 грн. А всього з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню: заборгованість з заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку - 4541 грн. 72 коп., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні - 3 628 грн. 33 коп., тобто - 8170 грн. 05 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved