Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

У січня 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в особі представника за довіреністю звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором №11391602000 від 11.09.2008 року в розмірі 8 618,84 дол. США, що за курсом НБУ станом 10.12.2014 року становить 134 858,98 грн. та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати відсотків за кредит в розмірі 4 680,96 грн.; з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь суму сплаченого судового збору, а саме 1 395,40 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11391602000. Пунктом 1.1.1. Кредитного договору встановлено, що позичальник підписуючи договір одночасно погоджується з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», затверджених 21.08.2008 року, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були несені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 20 000,00 доларів США 00 центів, а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.09.2038 року, згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору), якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,00% річних. Сторони досягли згоди, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк, Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки визначеної за користування кредитом. 29 січня 2009 року, між сторонами за Кредитним договором було укладено Додаткову угоду №1, якою досягнуто згоди, що погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, також сторонами було викладено Графік погашення кредиту в новій редакції (Додаток №1 до Додаткової угоди №1). Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] з листопада 2012 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 10.12.2014 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить - 8 618,84 (вісім тисяч шістсот вісімнадцять) доларів США 84 цента, що за курсом НБУ станом на 10.12.2014 року становить 134 858,98 (сто тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 98 копійок, з яких: 6 577,17 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.12.2014 року становить 102 912,97 грн. - кредитна заборгованість; 2 041,67 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.12.2014 року становить 31 946,01 грн. - заборгованість по процентам; сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит станом на 10.12.2014 року становить 4 680,96 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 96 копійок. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №227579 від 11.09.2008 року; між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №227661 від 11.09.2008 року. Відповідно до умов Договорів поруки, [PERSON] та [PERSON] зобов`язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною (п.1.4. Договорів поруки). Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєди Г.В. від 06 лютого 2015 року відкрито провадження в цивільній справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року заяву [PERSON] про забезпечення доказів задоволено, витребувано у ПАТ «УкрСиббанк» оригінали документів, що містять інформацію щодо кредитної справи по кредитним договорам №11391602000 від 11.09.2008 року, №11391617000 від 11.09.2008 року, договору іпотеки № 11391602000/11391617000/З від 11.09.2008 року та договорам поруки №227579 від 11.09.2008 року, № 227661 від 11.09.2008 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року провадження у справі № 202/793/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до набрання законної сили судового рішення по справі № 200/10104/15-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання договору поруки від 11.09.2008 року № 227579 недійсним. Справа перебувала у провадженні судді Бєсєди Г. В . призначеної на посаду судді строк на п`ять років, відповідно до Указу Президента України від 24 квітня 2012 року №286/2012 «Про призначення суддів» та у якої, станом на 24 квітня 2017 року закінчилися повноваження судді. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2017 року справа розподілена судді Волошину Є.В., ухвалою якого від 11 жовтня 2018 року справа прийнята до провадження, відновлено провадження по справі та її призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Справа перебувала у провадженні судді Волошина Є.В. призначеного на посаду судді строк на п`ять років, відповідно до Указу Президента України від 18 жовтня 2013 року №571/2013 «Про призначення судді» та у якого, станом на 19 жовтня 2018 року закінчилися повноваження судді. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 року справа розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 26 жовтня 2018 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року залучено до участі у справі як позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (м. Київ, вул. Ігоря Сікорського, 8, оф.32) замість Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав, просив суд справу розглядати без його участі та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила. Надала відзив по справі, відповідно до якого зазначила, що жодних документів для укладання Договору поруки №227661 від 11.09.2008 року вона не надавала, та особисто не підписувала, про існування взаємовідносин між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» дізналася лише з позовної заяви. [PERSON] є її далеким родичем. З його пояснень їй стало відомо, що [PERSON] дійсно уклав Кредитний договір та Договір іпотеки №11391602000/11391617000/З від 11.09.2008 року, однак 31.10.2012 року договір іпотеки було розірвано та [PERSON] продав квартиру, яка була предметом іпотеки та повністю виконав усі свої зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк». Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке відбулося 22 серпня 2019 року з`явилася. В подальші судові засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та розписка. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 11391602000, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000,00 долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 вересня 2038 року, згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору), якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,00% річних (п.п. 1.1.-1.2.9. Кредитного договору). Сторони досягли згоди, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк, Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки визначеної за користування кредитом (п. 1.3.1. Правил). Відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів, згідно з п. 1.2.10. Кредитного договору, відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. 29 січня 2009 року, між сторонами за Кредитним договором було укладено Додаткову угоду №1, якою досягнуто згоди, що погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, також сторонами було викладено Графік погашення кредиту в новій редакції (Додаток №1 до Додаткової угоди №1). У відповідності до п.3.1.2. Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», позичальник зобов`язаний достроково повернути всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит, у разі порушення останнім термінів сплати будь - яких своїх зобов`язань за кредитним договором. Згідно з п. 4.1. Правил, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, [PERSON] сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума такого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. В забезпечення виконання кредитного договору № 11391602000 від 11 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №227579 від 11 вересня 2008 року. Згідно з п. 1.3 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п. 1.4 Договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Пунктом 3.1 Договору поруки передбачено, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов`язань боржника в рахунок виконання зобов`язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше. Також в забезпечення виконання кредитного договору № 11391602000 від 11 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №227661 від 11 вересня 2008 року. Згідно з п. 1.3 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п. 1.4 Договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Пунктом 3.1 Договору поруки передбачено, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов`язань боржника в рахунок виконання зобов`язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше. 04 листопада 2014 року позивач звернувся з вимогою про дострокове повернення споживчого кредиту за кредитним договором № 11391602000 від 11 вересня 2008 року до [PERSON] (Вих. № 30-11/18590), [PERSON] (Вих. 30-11/18592) та [PERSON] (Вих. 30-11/18591). Як вказав у позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 11391602000 від 11 вересня 2008 року заборгованість за ним станом на 10 грудня 2014 року склала 8 618,84 доларів США 84 цента, що за курсом НБУ станом на 10.12.2014 року становить 134 858 гривень 98 копійок, з яких: 6 577,17 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.12.2014 року становить 102 912,97 грн. - кредитна заборгованість; 2 041,67 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.12.2014 року становить 31 946,01 грн. - заборгованість по процентам; сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит станом на 10.12.2014 року становить 4 680,96 гривень 96 копійок. Відповідно до договору факторингу № 26 від 21 вересня 2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло портфельне відступлення прав вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» щодо кредитних договорів, які визначені в реєстрі боржників, в тому числі і стосовно кредитного договору № 11391602000 від 11 вересня 2008 року, укладеного з [PERSON] . Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 26 від 21 вересня 2015 року, клієнт передав, а фактор прийняв на умовах, визначених договором наступні права вимоги: за кредитним договором № 11391602000 від 11 вересня 2008 року, укладеного з [PERSON] , заборгованість складає 9 317,12 дол. США, з яких: 6 577,17 дол. США - кредитна заборгованість; 2 739,95 дол. США - заборгованість по процентам. Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2017 року по цивільній справі № 200/10104/15-ц позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», треті особи [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсним договору поруки - задоволено. Визнано недійсним договір поруки № 227579 від 11 вересня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (з 01.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 05 грудня 2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Аналізуючи спірні правовідносини, суд доходить наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (в редакції, чинній на момент звернення до суду із вказаним позовом). Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Виконання сторонами зобов`язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов`язання - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, боржник [PERSON] , а відтак і поручитель [PERSON] взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 10 вересня 2038 року (п.1.2.8 кредитного договору), сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленим строком дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред`явлення вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 17.09.2014 року у справі №6-53цс14, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як вбачається з Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів, згідно з п. 1.2.10. Кредитного договору, відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти Відповідно до п.1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Так, чергові платежі боржник [PERSON] повинен був здійснювати кожного місяця, тобто з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя зобов`язань за кредитом. Останній платіж по кредитному договору боржником [PERSON] було здійснено 25 жовтня 2012 року, кошти отримані від реалізації предмету іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи банк звернувся до суду з вказаним позовом 23 січня 2015 року. З урахуванням того, що позовні вимоги стосовно стягнення заборгованості заявлені позивачем станом на 10 грудня 2014 року, у їх задоволенні в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] необхідно відмовити. У задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] також необхідно відмовити, оскільки рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2017 року визнано недійсним договір поруки № 227579 від 11 вересня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (з 01.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] . Вирішуючи питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , суд виходить з наступного. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав зобов`язань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2 041,67 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.12.2014 року становить 31 946,01 грн. Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом є платою за користування грошима, тому вони підлягають стягненню за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню. Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення заборгованості за пенею, нарахованою за неналежне повернення кредиту в розмірі 4 680,96 гривень 96 копійок. Дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26 від 21 вересня 2015 року, дана вимога не була передана Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 395 грн. 40 коп.

Outcome: partial