Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем і за цей час вони придбали будинок в смт.Михайло-Коцюбинське по вул.Гоголя, 9. Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду, а тому вона просить визнати цей будинок спільною сумісною власністю подружжя та поділити його та земельну ділянку на якій він знаходиться в натурі. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги та просили виділити їй у власність 1/2 частину будинку та земельної ділянки позначені співвласнику №1 по варіанту№2 висновку експерта №С-160 від 27.07.2015. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Представник відповідача після припинення своїх повноважень нових документів на підтвердження повноважень не надав. За згодою позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача та її представника, свідків та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.5) сторони 07.05.2008 уклали шлюб, який був розірваний за рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 08.07.2013 (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з договором купівлі-продажу від 21.09.2009 [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Чернігівська область та район, смт.Михайло-Коцюбинське, вул.Гоголя, 9 (а.с.64, 65). 10.11.2009 року за ним було зареєстровано право власності на це нерухоме майно (а.с.66). Таким чином будинок було придбано під час шлюбу, а тому він є спільним сумісним майном подружжя. Також 21.09.2009 за договором дарування [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер 7425555400:01:000:0152, площею 0,2336 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Оскільки ця земельна ділянка була подарована відповідачу, то вона є його особистою власністю. Проте, відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.18-2 своєї постанови №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень статей 81, 116 ЗК ( 2768-14 ) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Таким чином, оскільки на цій земельній ділянці знаходиться будинок, що є спільною сумісною власністю сторін, то при визнанні за позивачем права власності на 1/2 частину спільного будинку, необхідно також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки на якій він розташований. Вирішуючи питання про обрання варіантів поділу будинку та земельної ділянки наведених у висновку експерта №С-160 від 27.07.2015, суд погоджується з доводами позивача щодо виділення їй частини будинку та земельної ділянки, позначеної співвласнику №1 за варіантом 2, оскільки ця частина включає санвузол та кухню, що дасть можливість їй проживати там з малолітнім сином, який на даний час проживає з нею у її батьків. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved