Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

у червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25 жовтня 2011 року. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Відповідач виїхав у Луганську область на роботу і повертатись наміру не має. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року. Добровільно відповідач шлюб розірвати в органах реєстрації актів цивільного стану не бажає. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила шлюб між ними розірвати, оскільки вони більше року разом як сімя не проживають, спільних дітей не мають. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.197 ЦПК України. З'ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. \~ Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25.10.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №127. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 064930, виданим 25.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, з січня 2016 року разом, як сімя, не проживають, спільного господарства не ведуть, дітей не мають, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 113,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved