Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив про припинення права власності відповідача на 1/12 частку квартири [ADDRESS] у спільній частковій власності з виплатою [PERSON] вартості її частки та визнання за ним права власності на всю спірну квартиру. Позивач зазначав, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.06.2006р., посвідченого фондом комунальної власності міської ради, належить право власності на 12 частину квартири [ADDRESS], а інша ? частина спірної квартири належала батьку [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. При цьому на випадок своєї смерті батько залишив йому заповіт, яким заповідав все належне йому на день смерті майно. Далі зазначав, що спадкоємцями першої черги після смерті батька є його діти: він, [PERSON], брат [PERSON] та сестра [PERSON], яка є непрацездатна та в силу ст. 1241 ЦК України має обов'язкову частку у майні спадкодавця та яка у встановлений законом строк прийняла спадщину у вигляді квартири [ADDRESS]. 22.03.2010р. йому видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частин, а фактично на 5/12 частин квартири [ADDRESS] і в цей же день [PERSON] також отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину спірної квартири, фактично вона стала власником 1/12 частини. Посилаючись на те, що спірна квартира є однокімнатною і неподільною, а частка відповідача в ній незначною і не може бути виділеною в натурі, відповідач не проживає у спірній квартирі, має своє житло, просив припинити право відповідача на 1/12 частку квартири з покладенням на нього обов'язку сплатити їй вартість 1/12 частини спірної квартири у сумі 1590,71 грн., а за ним визнати право власності на всю квартиру [ADDRESS]. Ухвалою суду від 16.06.2014 року відповідач [PERSON] була замінена на іншого відповідача [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та пояснив, що він поклав на депозитний рахунок суду вартість 1/12 частки спірної квартири у сумі 1590,71 грн. для виплати відповідачу [PERSON] компенсації вартості частини квартири. Відповідач позов визнала частково і не була згодна на отримання грошової компенсації у сумі 1590,71 грн., оскільки у відповідності до експертизи від 23.10.2014р. риночна вартість 1/12 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] складає 13648 грн. і згодна на визнання за позивачем право власності на цілу квартиру. Вислухавши думку сторін та дослідивши докази по справі, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.06.2006 року, виданого фондом комунальної власності міської ради згідно з розпорядженням від 19.06.2006р. № 1472-р (а. с. 11), зареєстрований в ММБТІ 07.07.2006р., реєстровий № 15322049, номер запису 6071 в книзі 155/1 (а. с. 12), та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2010 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальною контори, позивач є власником 5/6 часток спадкової квартири, зареєстрованого за № 3-288 і в ММБТІ за №15322049 від 13.05.2010р. ( а. с. 16-17) Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2010р., посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником 1/6 часток спадкової квартири, яке зареєстроване за № 3-293 і в ММБТІ за № 15322049 від 12.05.2010р. ( а. с. 19 -20 ) [INFO]. [PERSON] померла. ( а. с. 27 ) У відповідності до спадкової справи № 80/2012 до майна померлої [INFO]. [PERSON] від 21.11.2012р. (а.с. 42-71), єдиним спадкоємцем після смерті матері є дочка [PERSON] та є власником 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Спірна квартира посімейного заселення розташована на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового будинку, складається з однією кімнати, має загальну площу 28,9 кв.м, жилу площу 17,1 кв.м., частка відповідачки є незначною і не може бути виділена в натурі, припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Ринкова вартість спірної квартири [ADDRESS] на підставі висновку № 125-122 судової оціночної експертизи від 23.10.2014 року складає 163775грн., а 1/12 частина - 13648грн. ( а. с. 119 - 125 ) Відповідачка у спірній квартирі не проживає, з 10.02.2000р. постійно мешкає з сім'єю за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 53 ). Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї . Із змісту зазначеної норми закону випливає, що права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктів 1-3 частини 1 ст. 365 ЦК України випадку, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Співвласник має право на виділ у натурі частки із спільного майна, а якщо виділ в натурі не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації його частки. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. У відповідності до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні, тільки за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок. Загальний зміст цієї норми, незважаючи на те, що вона не містить обов'язку інших співвласників виплатити таку компенсацію, не виключає законності вимог співвласника, який бажає виділу, про стягнення грошової компенсації його частки з інших співвласників. В суді позивач підтвердив свою спроможність та бажання виплатити відповідачу грошову компенсацію, тому згідно з квитанцією № 1820.70.1 ПриватБанку від 08.05.2014р. 10:44 вніс на депозитний рахунок ТУ ДСА у Миколаївській області 26299825, 1590,71 грн., проте потрібно було внести 13648 грн., тобто вартість 1/12 частини спірної квартири, таким чином, недоплата складає 12052,29 грн., яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки. ( а. с. 1 ) До того ж судом встановлено та матеріалами справи підтверджується , що будь-яких інших конкретних обставин, які б перешкоджали припиненню права на 1/12 частку спірної квартири відповідача у такий спосіб та порушували б при цьому права іншого співвласника - позивача, судом не знайдено. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що рішення здійснено в інтересах обох сторін, тому суд вважає доцільним поділити судові витрати між сторонами пополам. Оскільки ціна позову складає 13648 грн., відшкодуванню за статтею 88 ЦПК України підлягають 243,60 грн., а половина від цієї суми складає 121,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial