Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з\~вказаним позовом, в якому просив стягнути з останнього на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період: грудень 2018 року, а також з січня по квітень 2019 року у розмірі 24 767 грн. В обґрунтовування позову зазначив, що працює у філії «Новоград-Волинська ДЕД» на посаді слюсаря, де починаючи з грудня 2018 року відповідач не виплачує йому заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів, в результаті чого станом на 01.05.2019 утворилась заборгованість на вказану суму. Оскільки в добровільному порядку заборгованість по заробітній платі підприємством не погашена, з метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не прибув,\~про час\~і місце\~судового розгляду\~був повідомлений\~вчасно та\~належним чином,\~відповідно до\~глави 7\~ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач 16.03.1989 був прийнятий на посаду слюсаря-авторемонтника до Дорожньо-експлуатаційної дільниці №632, яку 27.06.2002 у зв`язку реорганізацією перейменовано на філію «Новоград-Волинська ДЕД» Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», де він працює і зараз. Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст.21 Закону України «Про оплату праці»). Згідно із ч.5 ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст.241-1 КЗпП України. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до довідки ДП «Житомирський облавтодор» філії «Новоград-Волинська ДЕД» від 10.06.2019 №109, з грудня 2018 року по квітень 2019 року у відповідача почала утворюватись заборгованість перед позивачем, яка складається з: нарахованої заробітної плати 24 767,27 грн., фактичної до виплати 19\~937,67 грн., з якої утримано 4\~829,60 грн. Частиною 2 статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відтак судом встановлено, що за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року [PERSON] жодного разу не отримав заробітну плату у строки, визначені ст.115 КЗпП України, тобто, відповідачем порушено його трудові права, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі. Зазначені обставини відповідачем не спростовані і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Відповідно до положень п.6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати у розмірі 24\~767,27 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Крім того, відповідно до п.2 ч. ст.430 ЦПК України рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати у межах суми за один місяць суд допускає до негайного виконання.

Outcome: approved