Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» про захист прав споживачів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував, що він неодноразово, як власник квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв 'язку з загрозою прориву труби опалення звернувся до Структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з листом, в якому просив погодити та тимчасово від'єднати квартиру від мережі централізованого опалення. Вказував, що листом від 06.10.2015 за вих. № 029/14/11954 СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» повідомив, що з грудня 2007 року дозволяється відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води лише окремих житлових будинків в цілому; якщо рішення міжвідомчої комісії до 09.12.2007 не отримано, то споживач не має права на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого постачання. Зазначав, що 30.06.2016 він звернувся до ЖЕД «Печерськжитло» з листом, в якому просив надати письмове підтвердження факту аварійного від'єднання його квартири від централізованого теплопостачання, яке було здійснено 19.10.2015 слюсарем-сантехніком ЖЕД «Печерськжитло». Листом від 21.07.2016 ЖЕД «Печерськжитло» було повідомлено позивача про те, що працівниками ЖЕД «Печерськжитло» проведено візуальне обстеження та встановлено наявність закритих шарових вентилів на радіаторі централізованого опалення. Позивач також вказував, що 08.08.2016 між ним і ПАТ «Київенерго», як виконавцем, з іншого боку, було укладено Договір №052104101120100 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню». Після чого, 08.08.2016 позивач звернувся до Начальника центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Печерського району з відповідною заявою, в якій повідомив, що 19.10.2015 в квартирі за його адресою було здійснено аварійне відключення централізованого теплопостачання шляхом перекриття вентилів. Крім того, позивач зазначає, що опалення станом на дату звернення з даною заявою - не відновлено. Зважаючи на те, що позивачем були неодноразово надіслані звернення до відповідача з вимогою припинити виставляти рахунки за послуги централізованого опалення, оскільки вони фактично не надавалися, то у відповідності до положень ч.2 ст. 634 ЦК України просив розірвати договір від 08.08.2016 року №052104101120100 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню», а також зобов'язати ПАТ «Київенерго» зробити перерахунок заборгованості в сумі 14 204 грн. 82 коп., стягнути сплачену суму у розмірі 316 грн.05 коп. - оплата послуг, згідно вищевказаного договору, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Ухвалою від 27.06.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ч.4 ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Представник відповідача у встановлений законом строк подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з доводами, викладеними в позовній заяві позивача. Оскільки вказує, що з 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність у сфері теплопостачання, крім того, зазначає, що ПАТ «Київенерго» не мало правових підстав для опломбування перекритих вентелів на радіаторах опалення в середині квартири [PERSON], у зв'язку із законодавчою забороною відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення, позивачем не надано актів - претензій, що підтверджують факт неналежного надання послуг з централізованого опалення, а також доказів на підтвердження понесених моральних страждань, завданих діями відповідача. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг підприємства, а також права та обов'язки підприємства і споживачів визначено Законом України« Про житлово-комунальні послуги». Відповідно пункту 3.8 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний дотримуватись вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, визначений порядок відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Так у пунктах 24 - 26 даних Правил визначено, що Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена, затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання», схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщення вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення споживачів визначена порядком «Про відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» та затверджена Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005. Відповідно до вказаного порядку для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до міжвідомчої комісії, що створена для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП з письмовою заявою. У заяві повинні бути зазначені причини відключення. З урахуванням технічних можливостей існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту комісія виносить рішення, яке оформлюється протоколом. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника приміщення (квартири). Про закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний строк подається до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Однак, як вбачається з матеріалів справи, наміру самостійно відключатися від мереж теплопостачання з метою встановлення системи індивідуального опалення або уникнення оплати за послуги теплопостачання у позивача не було, а тому таке, фактично аварійне відключення, не могло здійснюватися в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року № 630 (далі - Порядок №630) з отриманням усіх дозвільних документів на відключення та технічних умов, що підтверджується листом від 09.09.2015 року, в якому позивач, у зв'язку з загрозою прориву труби опалення звернувся до Структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» в якому просив погодити і саме тимчасово від'єднати квартиру від мережі централізованого опалення. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами, скаргами , заявами з проханням припинити нарахування за послуги централізованого опалення. Вказаний факт підтверджується документами -Лист [PERSON] до ПАТ «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» про тимчасове від»єднання квартири від мережі централізованого опалення ( вх. № 14/25112); -Повторний лист [PERSON] до ПАТ «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» (вх. № 14/27584) -Лист [PERSON] до ЖЕД «Печерськжитло», в якому просив надати факт підтвердження аварійного від»єднання квартири від мережі централізованого опалення ( вх. №Г - 498) З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ПАТ «Київенерго» 08.08.2016 року укладено договір за № 052104101120100 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню». Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині розірвання договору від 08.08.2016 року №052104101120100 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню», оскільки надання вказаних послуг не здійснюється, а також зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості та стягнути на користь позивача сплачені 316 грн. 05 коп.,сплачену в рахунок оплати послуг. Що стосується позовної вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн. то суд дійшов висновку про її часткове задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Визначаючи розмір спричиненої позивачу моральної шкоди, суд враховує, що в результаті протиправної поведінки відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок не однократних звернень до відповідача, що призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя, у зв'язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб її життя. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ЦК України, виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» на користь позивача необхідно стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. ( одну тисячу гривень ).

Outcome: partial