Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує, тим що вона є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошель I.A., зареєстровано в реєстрі за № 27119 від 25 жовтня 2018 року. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 жовтня 2018 року номер запису про право власності: 28539498, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 6063373880000, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 1426479333 від 25 жовтня 2018 року. Вказуває, що у спірній квартирі відповідачка зареєстрована з 27 квітня 2018 року і по даний час, яка в ній фактично квартирі не проживає та не з`являється без поважних причин й не сплачує комунальні послуги з утримання житла, позивач у свою чергу будь-яких перешкод по користуванню квартирою не чинить. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 р. відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. З проведенням підготовчого судового засідання. 17 липня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка та її представник подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка є власником спірної квартири на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошель I.A., зареєстровано в реєстрі за № 27119 від 25 жовтня 2018 року. Право власності позивачки на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 жовтня 2018 року номер запису про право власності: 28539498, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 6063373880000, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 1426479333 від 25 жовтня 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27 квітня 2017 року і по даний час. Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази відповідачкою не спростовані, вона не скористалася своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про відсутність відповідачки за місцем реєстрації понад один рік і доказів про поважність причин такої відсутності суду не надано, що відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України є правовою підставою для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved