Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У травін 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак за твердженням позивача в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. За таких обставин [PERSON] просила стягувати з відповідача на утримання сина 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини та визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.01.1995 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що після розлучення відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню їх спільної дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 704, 80 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved