Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У червні 2016 року керівник Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до суду із вказаним вище позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 03.лютого 2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], та рішенням Торецької міської ради Донецької області № 126 від 20.04.2016 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування і у лютому 2015 року останню переведено до обласного спеціалізованого будинку дитини № 3 м.Харкова. Згідно довідки, виданої КП «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» від 22.06.2016 на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Торецьк, вул. Щербакова, буд.10 належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2589 від 23.07.2008року, яка є матір'ю [PERSON]. [PERSON] разом з [PERSON] та її малолітньою дитиною проживали в зазначеному будинку до 04.05.2015 року. Після смерті [PERSON] в будинку залишалась проживати її донька [PERSON], яка проживає в зазначеному будинку до теперішнього часу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем житла розташованого за адресою: Донецька обл., м. Торецьк, вул. Щербакова, буд.10. Однак, рішенням Дзержинського міського суду від 03 лютого 2016 року у цивільній справі № 225/6443/15-й 2/225/134/2016 щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки, питання щодо накладення заборони на відчуження майна та житла дитини не вирішено, тому в позові ставиться питання про накладення заборони на відчуження майна. В судовому засіданні прокурор повністю підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог, пояснила, що будинок знаходиться в аварійному стані та потребує ремонту, тому продавати зазначене житло вона не має намір. Представник третьої особи Служби у справах дітей Торецької міської ради в суді підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася 17 травня 2013 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №528012, виданого 11 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, її матір'ю є [PERSON], [INFO], а відомості про батька в свідоцтво внесені згідно ч.І ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Дзержинського міського суду від 03 лютого 2016 року у цивільній справі № 225/6443/15-й 2/225/134/2016 за позовом служби у справах дітей Торецької міської ради [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її доньки [PERSON]. Рішенням Торецької міської ради Донецької області № 126 від 20.04.2016 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та у лютому 2015 останню переведено до обласного спеціалізованого будинку дитини №3 м. Харкова, де дитина і перебуває на теперішній час. Згідно довідки, виданої КП «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» від 22.06.2016 на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Торецьк, вул. Щербакова, буд.10 належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2589 від 23.07.2008року, яка є матір'ю [PERSON]. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем житла розташованого за адресою: Донецька обл., м. Торецьк, вул. Щербакова, буд.10. Відповідно до ст. З Конвенції про-права дитини, ратифікованої Верховною радою України 27.02.1991 року, № 789-ХИ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Пунктом 2 частини 1 статті 248 СК України закріплено право дитини на збереження за нею права користування житлом, у якому вона раніше проживала, у випадку позбавлення батьківського піклування. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.І ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 статті 32 вищевказаного Закону закріплено, що жилі приміщення, в яких проживали діти - сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. У відповідності до ч.З ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Нормою ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» законодавчо закріплено право дитини на майно. Відповідно до гі.З ч.З ст.71 ЖК Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з ч.4ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє но таріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. [PERSON] є малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, що підтверджується актовим записом про народження, рішенням Торецької міської ради та рішенням Дзержинського міського суду, а тому через свій вік самостійно захистити свої права у суді не може, у зв'язку з цим позов пред'являється до суду прокурором відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 ІДОК України. Згідно ст. 6 Закону України «Про органи і служби у справах дітей» справи, щодо питань, пов'язаних з особистими, житловими і майновими правами неповнолітніх розглядаються за участю представників служб у справах дітей. Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина, якщо законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved