Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила наступне. Згідно договору купівлі - продажу №2754 від 18.06.2019 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . В зазначеному житловому будинку окрім неї зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , однак за місцем реєстрації не проживають понад один рік. На теперішній час відповідачі проживають у [ADDRESS] . Збереження реєстрації за відповідачами перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з цим вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами. У відповідності до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Права власника житлового будинку також визначені ст.383 ЦК України та передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі - продажу від 18.06.2019 року позивачу на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адеросю: [ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідно до довідки про склад сім`ї №5436 від 20.06.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] (а.с.12) З акту про фактичне проживання (не проживання) особи від 20.06.2019 року встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] за місцем реєстрації [ADDRESS] не проживають з 01.04.2012 року (а.с.13) Відповідно до копії паспорта відповідача [PERSON] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] має паспорт громадянина Російської Федерації та постійно зареєстрований на території Російської Федерації. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в своїх письмових заявах позов визнали, щодо задоволення позову не заперечували. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача [PERSON] оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач як власник будинку, позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв`язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідачів. Відтак, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов`язав його вчинити цю дію. Відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в частині зняття з реєстрації місця проживання відповідачів.

Outcome: partial