Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на те, що [PERSON] 27 березня 2012 року о 13-00 год. на 28 км автодороги Київ-Коваль в м.Буча Київської області, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості, не врахував погодні умови, не дотримався безпечної дистанції в русі та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушила п. 12.1; 13.1 ПДР України, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, тобто відповідач здійснив дії, передбачені ст.124 КУпАП України. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що знаходився під керуванням [PERSON]. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту №7069 від 09.04.2012 року, складеного спеціалістом ЗАТ УЦПЗ «Експерт Сервіс», складає 6\~226 грн. 60 коп.. При цьому, вартість відновлювального ремонту пошкодженого трансопротного засобу згідно калькуляції складала 5\~559 грн. 60 коп. 04.05.2012 року водій пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБУ. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі. Тому, посилаючи на вищевикладене та норми закону позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 5\~559 грн. 60 коп.та судовий збір в розмірі 490 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився. Надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу». Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.» Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.» Судом встановлено, що [PERSON] 27 березня 2012 року о 13-00 год. на 28 км автодороги Київ-Коваль в м.Буча Київської області, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості, не врахував погодні умови, не дотримався безпечної дистанції в русі та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушила п. 12.1; 13.1 ПДР України, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, тобто відповідач здійснив дії, передбачені ст.124 КУпАП України. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що знаходився під керуванням [PERSON]. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту №7069 від 09.04.2012 року, складеного спеціалістом ЗАТ УЦПЗ «Експерт Сервіс», складає 6\~226 грн. 60 коп.. При цьому, вартість відновлювального ремонту пошкодженого трансопротного засобу згідно калькуляції складала 5\~559 грн. 60 коп. 04.05.2012 року водій пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБУ. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial