Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення незалежності позивачу, право приватної, спільно часткової власності на квартиру [ADDRESS] , згідно Розпорядження органу приватизації №10098 від 08.08.1996 року. В обґрунтування заяви заявник вказує, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого на підставі Розпорядження органу приватизації №10098 від 08.08.1996 року на праві приватної, спільно часткової власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущені помилки в імені та по - батькові, які були виправлені при отриманні свідоцтва на право власності, але зміни ім`я та по-батькові не були внесені у реєстрову книгу за №2683 від 14.08.1996 року Бюро технічної інвентаризації, що перешкоджає позивачу володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Ухвалою судді від 30 червня 2020 року у справі відкрито провадження. Заявник в судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань до суду не подано. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників, які беруть участь у справі. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суддя приходить до наступного висновку. Нормами цивільного процесуального законодавства врегульовано, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що регламентується главою 6 розділу IV ЦПК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення. Судовим розглядом встановлено, що в свідоцтві про право власності на квартиру прізвище, ім`я та по батькові заявника було записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом мого ім`я та по батькові в паспорті громадянина України за номером [NUMBER] , Старокиївським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 10 грудня 1996 року, де моє прізвище ім`я та по батькові зазначене, як « [PERSON] ». З приводу виправлення зазначеної помилки запису, у реєстровій книзі №2683 від 14.08.1996 Бюро технічної інвентаризації про право власності на квартиру, позивач звернувся до Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» , проте, йому була надана відповідь 24.03.2020 №062/14-3464(И-2020), що у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відсутні повноваження по внесенню змін в реєстрові книги. Також позивач звертався до Центру надання адміністративних послуг Печерського району, де позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обмежень Рішенням № 52714544 від 18 червня 2020 року. Внаслідок такої помилки, у заявника на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло. При розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Під час судового розгляду встановлено, що у зв`язку з невідповідністю ім`я та по - батькові заявника у паспорті та правовстановлюючих документах на житло, у нього наявні перешкоди щодо розпорядження своє власністю на власний розсуд. Так, заявником було подано державному реєстратору документи для здійснення державної реєстрації права власності на квартиру. Однак, рішенням державного реєстратора було відмовлено у державній реєстрації права власності, у зв?'язку з невідповідністю написання ім`я та по - батькові заявника у правовстановлюючих документах та документах що посвідчують особу. Вказані обставини свідчать, що в правовстановлюючих документах на житло зазначено прізвище заявника, яке не відповідає запису ім`я та по - батькові заявника заявника в паспорті, у зв`язку з чим у нього наявні перешкоди щодо розпорядження своє власністю на власний розсуд. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилався заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з метою надання мені можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою [ADDRESS] існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , від 8 серпня 1996 року виданого на підставі Розпорядження органу приватизації №10098 від 8 серпня 1996 року належить заявнику [PERSON] та як наслідок вимоги заяви слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved