Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON], вказуючи на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2007 року вона є власником б. [ADDRESS]. Також у вище вказаному будинку з нею мешкає її чоловік [PERSON] та зареєстровані відповідачі, які більше 5 років мешкают у Сполучених Штатах Америки (далі - США). Позивач не може здійснювати своє право власності, несе додаткові витрати за сплату комунальних послуг оскільки в належному їй будинку зареєстровані відповідачі. Прохала виселити [PERSON] та [PERSON] з будинку [ADDRESS] без надання іншого житла. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають в повному обсязі, прохають спрау розглянути за їх відсутності. Суд вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків: Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 13.03.2000 року придбала в [PERSON] нерухоме майно - ? частину буд.[ADDRESS], даний договір купівлі - продажу зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) 07.04.2000 року (а. с. 19-25, 32, 33). Таким чином позивач набув право власності на будинку в цілому. Однак користування придбаним майном для позивача та її родини ускладнюється тим, що відповідачі досі зареєстровані за адресою:[ADDRESS]. (а. с. 27-29). Відповідачі тривалий час мешкают в США, є громадянами, їх особистих речей в будинку немає, однак з реєстрації вони не знялися, що змушує позивача нести додаткові витрати на утримання належного йому майна (а. с. 6-18, 26, 30-31). Згідно з ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а за правилами ст. 319 ЦК України Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вдповідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї , які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні , що є в їх користуванні , інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням ( тимчасових жильців) , в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Вселення тимчасових жильців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень ( частина перша статті 48). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї , які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення , а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до вимог ст. 99 ЖК України піднаймач і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сімї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст.. 157 ЖК України членів сім'ї власника будинку (квартири) може бути виселено у випадках , передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно вимог ст. 116 ЖК України якщо наймач , члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують або псують жиле приміщення , або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи вище викладені факти, відповідачі визнали позовні вимоги, вивчені письмові матеріали справи та

Outcome: approved