Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

У травні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем. Заява обґрунтована тим, що 15 березня 2017 року померла мати заявника [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Заповіт складено на імя заявника. Заявник вказує, що на час смерті проживав разом з матірю за вказаною адресою та досить тривалий час, з 27 травня 2014 року доглядав за нею, вів домашнє господарство, оскільки через свій вік та хворобу вона потребувала стороннього догляду. Після її смерті здійснив поховання. На теперішній час заявник фактично проживає у зазначеній квартирі, частково зробив ремонт, сплачує комунальні послуги. Вважаючи, що він фактично прийняв спадщину, заявник 05.10.2017 року звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з пропуском ним строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. На повторне звернення заявника до нотаріальної контори із довідкою, яка підтверджує його спільне проживання зі спадкодавцем, йому також було відмовлено, у звязку з чим він змушений звернутися до суду з даною заявою. Встановлення факту постійного проживання йому необхідно з метою подальшого оформлення прав на спадкове майно. 01.06.2018 року відкрито провадження у даній справі. Заявник у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням розгляди справу за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає у повному обсязі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON], [INFO], про що свідчить додана до матеріалів справи копія свідоцтва про народження заявника (а.с.8). 15 березня 2017 року мати заявника - [PERSON] померла, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З наданої до матеріалів справи копії спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що остання за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось заповіла [PERSON] (а.с.15). Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, заявник 05.10.2017 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з пропуском ним строку для звернення із заявою (а.с.16). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На повторне звернення заявника до нотаріальної контори із довідкою, яка підтверджує його спільне проживання зі спадкодавцем, йому також було відмовлено, про що свідчить додана до матеріалів справи копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.05.2017 року (а.с.26). У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З наданої до матеріалів справи довідки лікаря від 21.03.2018 року вбачається, що у 2014 році заявник звернувся за медичною допомогою для своєї матері [PERSON], [INFO], якій був визначений комплекс медикаментозного лікування та постільний режим. Догляд та лікування хворої забезпечував [PERSON], оскільки він є її єдиним родичем (а.с.9). На теперішній час заявник фактично проживає у зазначеній квартирі, частково зробив ремонт, сплачує комунальні послуги, що підтверджується доданими до матеріалів справи розрахунковими документами та чеками (а.с.29-53). Згідно з довідкою КП «Житломасив» від 23.04.2018 року (а.с.25), [PERSON] дійсно з травня 2014 року по теперішній час мешкає у квартирі його матері [PERSON], [INFO], яка перенесла інсульт та потребувала постійного догляду, за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] доглядав за матірю до дня її смерті 15 березня 2017 року. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази, як кожний окремо, так і всі в сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими, повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved