Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 26 у будинку № 11 по вулиці Клубній в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 вересня 1992 року він є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі з 06 травня 2014 року зареєстрований його онук [PERSON] Восени 2014 року він поїхав на заробітки, а коли вернувся, почав проживати з батьками по вул.Красіна, 13/2 в м.Марганець, де і зараз проживає. Відповідач добровільно знятися з реєстрації відмовляється, участі в утриманні квартири не приймає, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, він не може скористатися своїм право на отримання субсидії. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник виконкому Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надавав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, заслухавши показання свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. За договором купівлі-продажу квартири від 30 вересня 1992 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). В зазначеній квартирі з 2014 року зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з домової книги (а.с.6-7). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 12 червня 2018 року (а.с.12). 21 травня 2018 року головою ОСББ «Клубна11» [PERSON] в присутності мешканців вулиці Клубній [PERSON] (кв.44), [PERSON] (кв.31), [PERSON] (кв.32) складено акт про те, що [PERSON], [INFO], не проживає в [INFO] з 06 травня 2014 року (а.с.8). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON]А, який є онуком позивача, в квартирі [ADDRESS] ніколи постійно не проживав. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Судом встановлено, що [PERSON], який є онуком позивача, не проживає в [INFO] більше 4-х років, участі в утриманні квартири не приймає. Реєстрація відповідача за вказаною вище адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження квартирою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved