Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 58 у будинку № 16 по вулиці Лермонтова в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстрована його колишня дружина, відповідач по справі, [PERSON], шлюб з якою розірвано у 18 грудня 2013 року. Відповідачка в квартирі не проживає більше двох років, участі в утриманні квартири не приймає, оплату за комунальні послуги не оплачує, добровільно знятися з реєстрації відмовляється, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, він не може скористатися своїм право на отримання субсидії. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування квартири від 15 квітня 2004 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5-6). В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з домової книги (а.с.10-11). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 19 червня 2018 року (а.с.15). 25 травня 2018 року головою «ЖБК ДУ № 1» [PERSON] та паспортистом ЖБК ДУ № 1» [PERSON] в присутності мешканців будинку № 16 по вулиці Лермонтова [PERSON] (кв.№55), [PERSON] (кв.№59) та [PERSON] (кв.№60) складено акт про те, що [PERSON], [INFO], не проживає в [INFO] більше двох років (а.с.9). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS], відповідач, хоча і зареєстрована в квартирі, однак не проживає в ній більше двох років. Факт реєстрації в квартирі відповідача, яка в ній не проживає, порушує права позивача як власника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved