Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У червні 2017 року позивачі звернулись в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. Свої вимоги мотивують тим, що квартира [ADDRESS] є спільною власністю [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (частка 42/100), [PERSON] (частка 16/100). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 1514 від 29 травня 2012 року [PERSON] придбала 58/100 частин цієї квартири. 13 листопада 2015 року [PERSON] подарувала 16/100 частин квартири своєму сину [PERSON] на підставі договору дарування. Позивачі як співвласники спірної квартири дозволу на укладення договору дарування не давали та взагалі не знали про існування такого договору. Протягом останніх двох років сумісне проживання з [PERSON] є неможливим, оскільки він не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні речовини, постійно здійснює крадіжки. У зв`язку з цим, ними неодноразово викликалась поліція. Просять суд ухвалити рішення, яким припинити право власності відповідача на частку у спільному майні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Інші позивачі у судове засіданні не з`явились, у матеріалах справи міститься їх заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутність, вимоги позову підтримують в повному обсязі (а.с. 44-47). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Треті особи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Представник Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації подана до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує, оскільки вони не порушують права та інтереси дітей. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільною власністю [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (1/4 частина від 42/100), [PERSON] (частка 42/100), [PERSON] (частка 16/100). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначена квартира належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 грудня 1995 року (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 1514 від 29 травня 2012 року [PERSON] придбала 58/100 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 185). 13 листопада 2015 року [PERSON] подарувала 16/100 частин квартири своєму сину [PERSON] на підставі договору дарування квартири (а.с. 188). Позивачі зазначають, що вони як співвласники спірної квартири дозволу на укладення договору дарування не давали та взагалі не знали про існування такого договору. Протягом останніх двох років сумісне проживання з [PERSON] є неможливим, оскільки він не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні речовини, постійно здійснює крадіжки. У зв`язку з цим, ними неодноразово викликалась поліція. Просять суд ухвалити рішення, яким припинити право власності відповідача на частку у спільному майні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Положення ст. 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів по справі. Питання чи є частка незначною, підлягає вирішенню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, також має робитись у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який спільним майном. Позивачами наведено обставини, на підставі яких вони просять припинити право власності відповідача на частку у спільному майні. Разом з тим, доказів на підтвердження вказаних обставин позивачами суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Невиконання позивачем цієї умови є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Процедура внесення суми для відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою стороною. З матеріалів справи вбачається, що позивачами не було внесено на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва вартість частки відповідача у спільному майні. Позивачі взагалі не посилаються на необхідність внесення коштів, що передбачено ч. 2 ст. 365 ЦК України. Таким чином, вимога про припинення права власності відповідача на частку у спільному майні задоволенню не підлягає, оскільки позивачі не виконали вимогу ч. 2 ст. 365 ЦК України щодо внесення вартості частки відповідача на депозитний рахунок суду. Позивачі як на підставу для задоволення позову також посилаються на те, що вони як співвласники спірної квартири дозволу на укладення договору дарування не давали. Частинами 1, 2 ст. 362 ЦК України передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Вбачається, що законом передбачений порядок повідомлення співвласників про намір продажу своєї частки у спільній частковій власності, а не про намір подарувати таку частку. [PERSON] подарувала частину спірної квартири відповідачу та не мала обов`язку отримання дозволу інших співвласників на укладення договору дарування. Крім того, укладення договору дарування без згоди співвласників квартири не є підставою для припинення права власності відповідача на частку у спільному майні. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed