Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 29.04.1995 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання неповнолітнього сина між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 07.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 29.04.1995 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1313, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , [PERSON] 05.01.2016 року змінила ім`я на [PERSON] , актовий запис № 1 (а.с. 6). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.05.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Дитина сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи установлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки та стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved