Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому, з урахуванням уточненого позову, просив визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис, вчинений 24.11.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за № 1749 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його скасувати. Позов мотивовано тим, що 31.05.2007 році між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір, за яким останньому було надано грошові кошти у розмірі 70 000 доларів США на умовах повернення, строковості та платності та цього ж дня між позивачем, відповідачем та третіми особами [PERSON] [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки на квартиру [ADDRESS], а у зв'язку із невиконанням кредитного зобов'язання, 24.11.2010 року приватним нотаріусом [PERSON] був вчинений виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру. Представник позивача вказав, що заборгованість позивача не є безспірною, оскільки у виконавчому написі зазначено, що існує заборгованість по пені і ця пеня рахувалася в доларах США, у виконавчому написі нотаріусом визначено додаткову заборгованість за 16 днів, що суперечить заяві відповідача про вчинення виконавчого напису. Також зазначив, що виконавчий напис вчинений 24.11.2010 року, а строк коли можна вчиняти виконавчий напис ще не настав і тому існує спір відносно права відповідача застосовувати дострокове стягнення грошових коштів. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, подав письмові заперечення (а.с. 157). Третя особа Приватний нотаріус КМНО [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала письмові заперечення (а.с. 57), а справу просила слухати у її відсутність з урахуванням поданих письмових заперечень. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, а також письмові пояснення в яких підтримали позицію представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які брали участь у справі дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредитні кошти в сумі 70 000 дол. США зі строком повернення не пізніше 31 травня 2017 року, з процентною ставкою 12,5% річних (а.с.5). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 31.05.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержателем позивачем [PERSON] та третіми особами [PERSON] [PERSON], [PERSON], як іпотекодавцями було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавці з метою належного виконання позивачем зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передають в іпотеку, а іпотеко держатель прийняв в іпотеку предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям в рівних частинах на праві власності. У зв'язку із неналежним виконанням позивачем зобов'язань за кредитним договором, 13.07.2010 року відповідачем на адресу позивача було направлено лист-вимогу (а.с. 132) в якій відповідач зазначив розмір загальної заборгованості за кредитом, а саме простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 2 589,84 дол.США, нарахованих та прострочених процентів за користування кредитом в розмірі 2 297,44 дол.США та пені за несвоєчасне погашення заборгованості та з вимогою не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа-вимоги здійснити повне погашення кредиту у сумі 48 392,00 дол. США. Також Банк повідомив, що у разі незадоволення цієї вимоги Банк буде змушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про примусове стягнення боргу (а.с. 132). Досудова вимога була отримана позивачем особисто 14.07.2010 року. Окрім цього, письмова вимога була також направлена на адресу третіх осіб [PERSON] [PERSON], [PERSON] (а.с. 133-135). Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору Судом встановлено, що 24 листопада 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13). Вказаний виконавчий напис було вчинено з метою задоволення вимог відповідача у розмірі заборгованості 47 224 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.09.2010 року становить 373 456 грн. 84 коп. - сума не простроченого кредиту (основного боргу), 3 757 дол. США 84 центи, що за курсом НБУ становить 29 717 грн. 75 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 3 178 дол. США 52 центи, що за курсом НБУ становить 25 136 грн. 37 коп. - сума відсотків за користування кредитом; 254 дол. США 17 центів, що за курсом НБУ 2 010 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 186 дол. США 18 центів, що за курсом НБУ становить 1 472 грн. 35 коп. - пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту, а загалом загальну суму заборгованості 54 600 дол. США 71 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 10 вересня становить 431 793 грн. 34 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису нотаріусу надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається із надісланої позивачу та третім особам, іпотекодавцям досудової вимоги, позивач отримав від відповідача досудову вимогу про наявність загальної заборгованості по кредиту в розмірі 48 392,00 дол. США, тоді як у виконавчому написі зазначений інший період та загальна сума заборгованості становить 54 600 дол. США 71 центів, що перевищує суму, яка зазначена відповідачем у досудовій вимозі. Отже, говорити про безспірність вимог відповідача є безпідставним, оскільки виходячи із положень діючого законодавства, відповідач мав би проінформувати позивача про збільшення розміру заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача в ході розгляду справи не довів та не надав доказів на підтвердження того, що сума заборгованості, яка зазначена приватним нотаріусом у виконавчому написі була безспірною, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, такими що засновані на законі та підлягають задоволенню. В той же час, вимога позивача про скасування виконавчого напису нотаріуса, яка пред'явлена до ПАТ «Державний ощадний банк України» не підлягає задоволенню, оскільки ПАТ «Державний ощадний банк України» не є належним відповідачем, до якого мала б бути пред'явлена вказана вимога, а за правилами ст. 33 ЦПК України коло відповідачів визначається виключно позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із тим, що суд задовольняє позов, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial