Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив солідарно стягнути з відповідачів на його користь суму основного боргу в розмірі - 784 186,85 грн., відсотки за користування коштами в розмірі - 39 309,34 грн., три відсотки річних в розмірі - 7 476,50 грн., пеню в розмірі 120 074,69 грн. у зв`язку з невиконання договору позики, укладеного 6 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] , та на підставі договору поруки, укладеного 6 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] . Ухвалою суду від 30.05.2019 відкрито провадження за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 серпня 2019 року (а.с. 34). 30 серпня 2019 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 10 лютого 2020 року (а.с. 50)ю Відповідачі не скористались своїм правом для подання відзиву на позовну заяву та у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не було подано. 07.04.2020 року представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з`явились, хоча про час, день місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому, суд розглянув справу у дві сутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 06.12.2018 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, посвідчений Черповицьким М.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 21276 (а.с. 9-10). Ч. 1 п. 1 договору позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у сумі 784 186, 85 грн., що є еквівалентом 28 031 доларів США 00 центів. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання позивачем (позикодавцем) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 784 186, 85 грн., що є еквівалентом 28 031 доларів США 00 центів відповідачеві (позичальнику) підтверджується договором позики. Факт укладення вказаного договору та отримання коштів від позивача відповідачем не заперечується. Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання зобов`язання 06.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки від 06.12.2018, який посвідчений Черповицьким М.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 21278 (а.с. 11-12). Згідно з п.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] (надалі за текстом - боржник) свого обов`язку за договором позики, укладеним між кредитором і боржником та посвідченим Черповицьким М.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 грудня 2018 року та зареєстрованим в реєстрі за № 21276. Поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання за договором позики. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 2. п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Також судом встановлено, 25.01.2019 позивачем на адресу відповідача 2 була надіслана вимога № 23/01-2 від 23.01.2019 про повернення коштів (позики) за договором позики, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та квитанцією про поштове відправлення № 0740024175409, але відповідач 2 вимогу позивача не виконав. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Отже, позивачем виконано вимоги договору, а тому поручитель відповідає солідарно з боржником перед кредитором, та відповідно є всі правові підстави солідарно стягнути грошові кошти. П. 3 договору позики позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві не пізніше 06 січня 2019 року, включно, грошову суму в гривнях, що буде еквівалентна 28 031 доларів США 00 центів по курсу Національного банку України на день повернення боргу, в порядку та умовах, передбачених договором. Однак, з настанням строку виконання зобов`язання за договором позики позичальник не виконав свого обов`язку за договором позики щодо повернення суми позики, навіть, частково. Як встановлено судом, 25.01.2018 позивачем на адресу відповідача 1 також була надіслана вимога №23/01-1 від 23.01.2019 про повернення коштів (позики) за договором позики, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та квитанцією про поштове відправлення № 0740024175417. Зазначена вимога була отримана 06.02.2019, що підтверджується поверненим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але відповідач 1 вимогу позивача не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення позики в строки, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики. Ч. 2 п. 1 договору позики передбачено, що за користування грошовими коштами позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю 5 процентів від зазначеної суми, що складає 39 309,34 грн. За домовленістю сторін виплата процентів за користування грошовими коштами здійснюється позичальником одноразово - в момент повернення суми позики. Також, відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Ч. 3 п. 1 договору передбачено, що у випадку прострочення строку повернення суми позики позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,132% від суми позики за кожен день прострочення. Розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 120 074,69 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми. Розміру 3% річних становить 7 476, 50 грн. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги № 2-19 від 30.01.2019 року, копією додаткової угоди № 1 від 30.01.2019 року до договору № 2-19 від 30.01.2019 року, копією акту прийому-передачі робіт (послуг) від 07.05.2019 року; копією квитанції про оплату правової допомоги у розмірі 5 000 грн.; копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копія ордеру серія КВ № 290017 від 10.05.2019 р. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9 510,48 грн. та витрати, понесені позивачем за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000 грн. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 14 510 грн. 48 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідачів в рівних частинах, тобто по 7 255 грн. 24 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved