Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою особою її чоловіка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що 22 березня 1990 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінградського району міста Риги Латвія, актовий запис №454. З чоловіком вони проживали в [INFO]. Наприкінці січня 1998 року внаслідок постійних сварок вони припинили сімейні стосунки. [PERSON] забрав свої документи та особисті речі поїхав до м. Дніпропетровськ. Через кілька місяців, десь у грудні 1998 року, він подзвонив їй вже з Хмельницької області, хотів повернутися, але вона йому не пробачила. З того часу звязок з [PERSON] був втрачений. На почату минулого року вона намагалася знайти свого чоловіка для того щоб офіційно розірвати із ним шлюб. Надіслала листи до відділів адресно- довідкової роботи усіх областей України. Однак це не дало позитивних результатів. [PERSON] ніде не значиться зареєстрованим. Визнання чоловіка безвісно відсутнім необхідно їй для оформлення розірвання шлюбу. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала. Просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо поданої заяви немає. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. 22 березня 1990 року відділом РАГС Ленінградського району м. Риги, Латвія був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON] ( [PERSON]), [INFO] (а.с.5,6). Подружжя проживало в [INFO]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] суду показали, що проживають в одному будинку з [PERSON]. Знають, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] приїхала в м. Бердянськ у 1995 році. Жили спільно у квартирі [ADDRESS]. На початку 1998 року [PERSON] начебто поїхав на заробітки, з того часу вони його ніколи не бачили, нічого про нього не чули. З наданих довідок управлінь Державної міграційної служби в Івано-франківській області (а.с.12), в Житомирській області, в Дніпропетровській області, в Хмельницькій області, в Запорізькій області [PERSON] зареєстрованим або знятим з місця проживання не значиться. За інформацією Бердянського відділу МВС України в Запорізькій області від 09.06.2015р. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався та в розшуку не перебуває. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відсутній в місці свого постійного проживання з 1998 року, тобто більше одного року. Останні відомості про місцеперебування [PERSON] були отримані у грудні 1998 року. З того часу місце його перебування не відомо. За таких підстав, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, [PERSON] необхідно визнати безвісно відсутнім з 01 січня 1999 року.

Outcome: approved