Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком по пров. Биндюків, 15 в с. Жовтневе Менського району Чернігівської області, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником вказаного житлового будинку на підставі рішення Менського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2009 року. 24 липня 1993 року її син [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого остання зареєструвалась у вказаному будинку. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. З 2012 року відповідачка у спірному будинку не проживає, речі її відсутні, не несе витрати по утриманню будинку та не оплачує комунальні послуги, що призводить до порушення її прав власника. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаюсь на обставини викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що відповідач у зареєстрованому будинку не проживає більше року, витрати повязані з утриманням будинку не несе, на звернення позивача знятись з реєстрації по вказаному будинку ніяких дій не вчинила. Реєстрація відповідача у спірному будинку призводить до нарахування зайвих коштів по його утриманню та перешкоджає оформити субсидію. У звязку з неявкою відповідача в судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, у звязку неявкою відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю не надходило. У звязку з цим суд згідно з вимогами ст. 169, ст.224-225 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач та її представник в судовому засіданні. Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою [PERSON], добре знає її сімю, після одруження сина позивача - [PERSON] з відповідачем, остання зареєструвалась у будинку позивача по пров. Биндюків, 15 в с. Жовтневе Менського району, згодом подружжя виїхало на проживання в м. Мурманськ, у спірному будинку проживали лише тоді, коли приїжджали з м. Мурманська. Позивач не чинила перешкод для проживання відповідачу в даному будинку, проте остання в 2012 році зібрала свої речі і виїхала із спірного будинку, проживає [INFO], будь-якої допомоги по утриманню будинку позивачу не надає, остання самостійно несе усі витрати повязані з утриманням будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав аналогічні показання про те, що відповідач з 2012 року не проживає у спірному будинку, будь-яких витрат по його утриманню не несе. Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №15 по пров. Биндюків в с. Жовтневе Менського району Чернігівської області, що вбачається з [PERSON] про реєстрацію права власності, в якому підставою виникнення права власності вказано рішення Менського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2009 року. Право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] Чернігівським МБТІ 05 травня 2009 року (реєстраційний №27200302) (а.с.5,6). Заочним рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року шлюб зареєстрований 24 липня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). З довідки №218/03/14 від 21 квітня 2015 року, виданої Жовтневою сільською радою Менського району Чернігівської області вбачається, що в будинку №15 по пров. Биндюків в с. Жовтневе Менського району Чернігівської разом з [PERSON] зареєстровані її сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO]. Факт не проживання [PERSON] у спірному будинку, підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], наданих в судовому засіданні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в житловому будинку по пров. Биндюків, 15 в с. Жовтневе Менського району Чернігівської області без поважних причин, а тому [PERSON] необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке належить позивачу. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені останньою при подачі позову 243,60 грн. (а.с.1 ).

Outcome: approved