overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором, 12.11.2014 року було ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 8618,43 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн., в іншій частині позову відмовлено. 04.02.2015 року до Томаківського районного суду надійшли матеріали вищевказаної цивільної справи з ухвалою судової палати Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.12.2014 р. Тобто справу повернуто до суду першої інстанції для належного оформлення згідно вимог ст. 297 ЦПК України Повідомлені сторони у судове засідання не з'явились, але їх присутність не є обов?язковою. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається в мотивувальній частині рішення, суд зазначив у ній загальну суму боргу та з чого вона складається. Разом з тим, в резолютивній частині рішення суд зазначив лише загальну частину боргу та не вказав з чого вона складається. Відповідно ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню . Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.07.2013 року справа була повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення по справі. Як вбачається з мотивувальної частини рішення позивач по справі просить стягнути з відповідача - 461,16 грн. заборгованість за кредитом; · 10205,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 313,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; · 14297,77 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором, від цієї суми заборгованості позивач просив відняти суму 4880,66 грн., яка була стягнута за судовим наказом, а також штрафи у сумі 500 грн., фіксована частина , та 1019,82 - процентна складова. А всього 21916,20 грн. Ухваленим рішенням суд зменшив пеню за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором до 1000 грн. та присудив до стягнення з відповідача на користь позивача 8618,43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У срепні 2015 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, обґрунтовуючи тим, що частина квартири [ADDRESS] належить йому на праві власності. У вказаній квартирі зареєстрований його брат - колишній власник частини квартири [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації, витрат за комунальні послуги не несе в зв'язку з чим просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який є колишнім власником частини квартири. Частина вказаної квартири належить позивачу на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на житло від 01.12.98 року. Як вбачається з відповідного акту, наданого стороною позивача, складеного комісією ЖЕД-310, відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2010 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У срепні 2015 року позивач звернулась з вищевказаним позовом до суду, обґрунтовуючи тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності. У вказаній квартирі зареєстрований колишній чоловік - [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації, витрат за комунальні послуги не несе в зв'язку з чим просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком власника квартири. Вказана квартира належить позивачу на праві власності згідно Свідоцтва про право власності від 17.08.05 року. Як вбачається з відповідного акту, наданого стороною позивача, складених комісією ЖБК «Арсеналець-25», відповідач не проживає у вказаній квартирі з 12.03.12 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

установив: Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів, на що може бути витрачений значний час, та виключні обставини, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У суд звернувся [PERSON] із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 29 червня 2012 року помарла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та права на земельну частку (пай), розміром 2,37 га, на яку видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 048680. При звернені в державну нотаріальну контору позивачу відмовлено в оформлені спадщини по тій причинні, що відсутні правовстановлючі документи на спадкове майно. 20 червня 2012 року [PERSON] складено заповіт, за яким все належне їй майно вона заповіла [PERSON] .. А тому позивач просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, що залишились після смерті [PERSON] .. В судове засідання позивач подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання подала заяву, у якій просить слухати справу у її відсутності, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно засвідченої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що батьками [PERSON] є батько [PERSON] , мати [PERSON] . 20.06.2012 року [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла [PERSON] , що стверджується заповітом від 20 червня 2012 року, посвідченого громадським нотарусом округу Кінг, штату Вашингтон, США. Із технічного паспорта та довідки № 857 від 21.09.2020 року, виданої Кременецьким РК БТІ слідує, що право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно інформації від 06.08.2018 року, виданої відділом у Кременецькому районні Головного управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області, [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №048680 по КСП «Хотовицький», розміром 2,37 га. 29.07.2020 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] .. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні встановлено, що єдиними спадкоємцями майна померлої [PERSON] є сторони по справі. Однак відповідач по справі не заперечує проти спадкування позивачем вищевказаного майна, тому суд вважє, що позов підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

У суд звернувся позивач [PERSON] із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельньої ділянки площею 1,27 га, яка розташована на території Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, на яку видано державний акт на право на земельну ділянку серії № ЯЗ № 062209. Ще за життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно позивачу. При звернені в державну нотаріальну контору позивачу відмовлено в оформлені спадщини. А тому позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] .. В судове засідання позивач подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак подали заяви, у яких просять справу слухати у їх відсутності, позов визнають повністю та не заперечують проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що свтерджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 30.08.2019 року. З витягу із технічноїб документації від 08.04.2019 року та державного акту на право на земельну ділянку серії ЯЗ № 062209, слідує, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,27 га, кадастровий номер 6123484400:01:001:0767, що розташована на території Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Згідно заповіту від 27.12.2010 року, посвідченого секретарем Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, [PERSON] заповів все належне йому майно на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось [PERSON] .. На день смерті [PERSON] з ним проживали та були зареєстровані в житовому будинку по [ADDRESS] : дружина - [PERSON] ,; син - [PERSON] ; син [PERSON] ; невістка - [PERSON] та внучка - [PERSON] .. 22.03.2019 року державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] .. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] є сторони по справі, однак із врахуванням того, що відповідачі не мають наміру спадкувати вказане майно та не заперечують проти визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У суд звернувся позивач [PERSON] із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,12 га (кадастровий номер 6123482300:01:001:0455), на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 795852. При зверненні в нотаріальну контору позивачу відмовлено в оформлені спадщини. Відповідачі по справі не мають наміру спадкувати вищевказане спадкове майно та в нотаріальну контору із такою заявою не звертались. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивач в судове засідання подав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. Відповідачі в судове засідання подали заяви в яких позовні вимоги визнають повністю та просять справу слухати у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 11 січня 1997 року. Після реєстраці шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] З довідки № 690 від 29.05.2019 року виданої Дунаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області слідує, що до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] В даному будинку зареєстровані та проживали: тесть [PERSON] , теща [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] .. Згідно\~державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~серії ЯА\~№ 795852,\~земельна ділянка\~площею 1,12\~(кадастровий\~номер 6123482300:01:001:0455),\~ що розташована на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області належить [PERSON] . 02 квітня 2021 року державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] .. У відповідності до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що єдиними спадкоємцями майна померлого [PERSON] є сторони по справі. Однак відповідачі не заперечують проти спадкування позивачем вищезазначеного майна, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У суд звернувся позивач з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що [INFO] помер його дядько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), яка розташована на території с. Будки Кременецького району та на яку видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який позивач має намір успадкувати. При зверненні до державного нотаріуса позивачу відмовлено в оформлені спадщини по тій причині, що не представлено доказів родинних строкунків. А тому позивач просить визнати за ним, як за спадкоємцем п'ятої черги, право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] - його дядька. Позивач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, однак від них надійшли заява, у яких вони позов визнають та просять слухати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та повідомлення відділу Держгеокадастру від 04.01.2017 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай), який перебуває у колективній власності КСП «Весна». Згідно довідок № 1489 від 28.12.2016 року та № 108 від 25.01.2017 року, виданих Будківською сільською радою, [PERSON] здійснював похорони свого дядка [PERSON], який був зареєстрований та проживав до дня смерті в с. Комарівка Кременецького району Тернопільської області. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Кременецької державної нотаріального контори від 28.12.2016 року. У відповідності до ст.1265 Цивільного Кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненості включно. Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] є позивач по справі. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

У суд звернувся позивач з позовом про стягнення з відповідача аліментів на його користь на неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що в шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми та знаходяться на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, має нерегулярний дохід, регулярно їздить на роботу в Російську Федерацію. Тому представник позивача просить стягнути із відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи із часу пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Згідно рішення Кременецького районного суду від 17 серпня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановленого, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача, відповідач є матір'ю дітей та в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved