Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 10.10.2013 їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Однак до теперішнього часу всупереч вимогами зазначеного договору, в квартирі зареєстрований відповідач по справі [PERSON] Оскільки реєстрація останнього перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні її власністю, позивач просила суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] з квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, з матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 жовтня 2013 року укладеним між нею та [PERSON]. В даній квартирі досі зареєстрований колишній власник [PERSON]. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За таких підстав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачу її власністю, а тому [PERSON] підлягає зняттю з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved