Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У червні 2015 року прокурор Бородянського району звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що Прокуратурою Бородянського району за результатами опрацювання інформації про стан законності на території району встановлено, що Козинцівською сільською радою Бородянського району безпідставно, всупереч порядку, встановленого нормами земельного законодавства, в порушення інтересів держави, прийнято рішення на 25-й сесії 5-го скликання від 16 січня 2009 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок», яким вирішено надати дозвіл на передачу земельних ділянок у власність та виготовлення державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, розташованої в с.Козинці Бородянського району по вул. Лісовій,18. 25 березня 2010 року [PERSON] померла і на її ім»я 27 травня 2010 року було виготовлено, але не видано, державний акт серії ЯК № 894997 на право власності на вказану земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3221083500:04:003:0228, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2010 року право власності на спірну земельну ділянку було визнано за чоловіком [PERSON] [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті останньої. 12 червня 2013 року [PERSON] помер, та за життя він /[PERSON]О./ склав заповіт, яким заповів належне йому майно, в тому числі і зазначену земельну ділянку, відповідачці [PERSON] і остання прийняла спадщину після його смерті на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України. Як було встановлено з наданої Управлінням Держземагентства у Бородянському районі інформації від 04 червня 2015 року, відповідно до Проекту формування території та встановлення меж Козинцівської сільської ради Бородянського району і населених пунктів с.Козинці та с. Діброво-Ленінське Бородянського району від 1993 року земельна ділянка з вказаним кадастровим номером знаходиться за межами населеного пункту с.Козинці, перебувала в числі інших земель на праві постійного користування в Інституті картоплярства НААН та належала до земель сільськогосподарського призначення, що також підтверджується інформацією Інституту картоплярства НААН за № 135 від 04 червня 2015 року та Державного акту на право постійного користування землею Серії КВ ІД 000069 від 10 серпня 1995 року земля, площею 1668,1 га. За Розпорядженням Бородянської РДА № 233 від 21 квітня 2004 року «Про вилучення земельних ділянок із користування Інституту картоплярства УААН» вирішено вилучити із користування Інституту земельні ділянки загальною площею 11,0 га, з них 7,8 га земель водного фонду та 3,2 га сільськогосподарських угідь (рілля) на території Козинцівської сільської ради Бородянського району; перевести вилучені вказані земельні ділянки загальною площею 11,0 га до земель запасу Козинцівської сільської ради Бородянського району. Згідно п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади, однак в порушення вказаної норми, Козинцівською сільською радою Бородянського району, яка не є органом, уповноваженим розпоряджатися землями, які розташовані поза межами населеного пункту, до яких належить і спірна земельна ділянка, прийнято вищевказане рішення щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність [PERSON], крім того, вказану земельну ділянку, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення було передано останній для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, без попереднього прийняття відповідного рішення, чим фактично змінено цільове призначення цієї земельної ділянки, то таке рішення грубо порушує вимоги ще й вимоги ч.2 ст.20, ст.ст.23, 38 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Тому, у зв»язку з викладеним, просив скасувати рішення Козинцівської сільської ради Бородянського району 25-ї сесії 5-го скликання від 16 січня 2009 року, а так як право власності на спірну земельну ділянку перейшло до [PERSON] на підставі зазначеного рішення, яке є незаконним, то просив також визнати недійсним вищезазначений державний акт на право власності на дану земельну ділянку, виготовлений на ім»я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію, а оскільки на даний час власником спірної земельної ділянки є відповідачка [PERSON], то просив також витребувати на користь держави, в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, з незаконного володіння відповідачки зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні прокурор Прокуратури Бородянського району Київської області [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Козинцівська сільська рада Бородянського району свого представника в судове засідання не направила, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням 25-ї сесії 5-го скликання від 16 січня 2009 року Козинцівської сільської ради Бородянського району «Про надання дозволу на приватизацію земельних ділянок» було вирішено передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га, розташовану по вул. Лісова, 18, с.Козинці Бородянського району, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /а.с.21,95-96/. 25 березня 2010 року [PERSON] померла і на її ім»я 27 травня 2010 року було виготовлено, але не видано, державний акт серії ЯК № 894997 на право власності на вказану земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3221083500:04:003:0228, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд /а.с.9,59/. За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2010 року право власності на спірну земельну ділянку було визнано за чоловіком [PERSON] [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті останньої /а.с.60/. 12 червня 2013 року [PERSON] помер, та за життя склав заповіт, яким заповів все належне йому майно, в тому числі і зазначену земельну ділянку, відповідачці [PERSON] /а.с.66/, а оскільки вона /[PERSON]В./ постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою від 19 жовтня 2015 року Козинцівської сільської ради Бородянського району /а.с.97/, то на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після його [PERSON] смерті та відповідно успадкувала вищевказану земельну ділянку. Як вбачається з листа Управління Держземагентства у Бородянському районі від 04 червня 2015 року, відповідно до Проекту формування території та встановлення меж Козинцівської сільської ради Бородянського району і населених пунктів с.Козинці та с. Діброво-Ленінське Бородянського району від 1993 року земельна ділянка з вказаним кадастровим номером знаходиться за межами населеного пункту с.Козинці, відносилась до земель Інституту картоплярства НААН та належала до категорії земель сільськогосподарського призначення, інформація щодо зміни її цільового призначення відсутня /а.с.29/. Те, що передана покійній [PERSON] у власність вказана земельна ділянка знаходиться поза межами населеного пункту с. Козинці підтверджується також планом складу земель Козинцівської сільської ради /а.с.67/. Згідно Розпорядження Бородянської РДА № 233 від 21 квітня 2004 року «Про вилучення земельних ділянок із користування Інституту картоплярства УААН», на підставі клопотання Інституту картоплярства УААН, вирішено вилучити із користування Інституту земельні ділянки загальною площею 11,0 га, з них 7,8 га земель водного фонду та 3,2 га сільськогосподарських угідь (рілля) на території Козинцівської сільської ради Бородянського району; перевести вилучені вказані земельні ділянки загальною площею 11,0 га до земель запасу Козинцівської сільської ради Бородянського району /а.с.27-28/. З листа № 58 від 05 березня 2015 року директора Інституту картоплярства вбачається, що земельна ділянка, загальною площею 45 га, що знаходиться на території Немішаївської селищної ради, за межами населеного пункту, Постановою Президії УААН від 23 листопада 2006 року, протокол № 17, вилучена із землекористування Інституту для облаштування садово-городнього товариства «Ясна поляна», та в ході інвентаризації від 02 березня 2015 року виявлено, що земельні ділянки, в числі яких і спірна земельна ділянка, на території Козинцівської сільської ради Бородянського району, незаконно передані у власність /а.с.30/. Відповідно до п.12 Перехідних положень земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до ч.2 ст. 20 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Відповідно до ст.38 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), землі придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки спірна земельна ділянка, яка була передана у власність [PERSON] розташована поза межами населеного пункту с. Козинці Бородянського району, згідно п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади, то в порушення вказаної норми, Козинцівська сільська рада Бородянського району, не будучи органом, уповноваженим розпоряджатися землями, які розташовані поза межами населеного пункту, прийняла вищевказане оспорюване рішення щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність [PERSON], крім того вказана земельна ділянка, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення була передана останній для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, чим фактично змінено цільове призначення цієї земельної ділянки без попереднього прийняття відповідного рішення, то суд вважає, що таке рішення порушує вимоги і ч.2 ст.20, ст.ст.23, 38 Земельного кодексу України, а тому вбачає за необхідне визнати рішення Козинцівської сільської ради від 16 січня 2009 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га в с.Козинці по вул.Лісовій, 18, незаконним та скасувати його. Так як Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку було виготовлено на ім»я [PERSON] з порушенням норм чинного законодавства, через те, що останньою набуто право власності на земельну ділянку, яка незаконно вибула із власності держави, то враховуючи положення ч.1 ст. 155 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суд вважає за необхідне визнати недійсним державний акт серії ЯК № 894997 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 3221083500:04:003:0228, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с.Козинці Бородянського району Київської області по вул.Лісовій, 18, виданий на імя [PERSON] та зареєстрований 27 травня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011093902787, і скасувати його державну реєстрацію, а так як на даний час власницею зазначеної земельної ділянки являється відповідачка [PERSON], яка успадкувала дану земельну ділянку після смерті [PERSON], а той в свою чергу після смерті [PERSON] Н.В., то суд вбачає за необхідне витребувати на користь держави з незаконного володіння [PERSON] вказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з Козинцівської сільської ради Бородянського району в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved