Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив витребувати у відповідача та передати на зберігання позивачу предмет застави та звернути стягнення на предмет застави: автомобіль FRENAF, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, тип ТЗ: напівпричіп, № кузова/шасі: YFКТF34V1W3RВ2171, державний реєстраційний номер BE 0228 ХТ, автомобіль марки ТІТАN, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, тип ТЗ: напівпричіп, № кузова/шасі: YFLСS2Т2ХW005209, державний реєстраційний номер BE 3901 ХХ, автомобіль марки Vоlvо, модель: FН 12, рік випуску: 1998, тип ТЗ: напівпричіп, № кузова/шасі: ХV2А4В2А4WВ204197, державний реєстраційний номер BE 9951 АС, що належить на праві власності [PERSON] (54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, пров. Ударний, буд. 2, ІПН [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути судовий збір. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що 17.05.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6МК/2011 відповідно до якого вона отримала в Банку кредит у розмірі 815 168,31грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.05.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і [PERSON], 18.05.2011р. уклали договір застави рухомого майна (надалі договір застави). Згідно з цим договором застави відповідач надав в заставу автомобіль FRENAF, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, тип ТЗ: напівпричіп, № кузова/шасі: YFКТF34V1W3RВ2171, державний реєстраційний номер BE 0228 ХТ, автомобіль марки ТІТАN, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, тип ТЗ: напівпричіп, № кузова/шасі: YFLСS2Т2ХW005209, державний реєстраційний номер BE 3901 ХХ, автомобіль марки Vоlvо, модель: FН 12, рік випуску: 1998, тип ТЗ: напівпричіп, № кузова/шасі: ХV2А4В2А4WВ204197, державний реєстраційний номер BE 9951 АС, що належать на праві власності [PERSON]. Далі позивач вказував, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 08.04.2015 відповідач має заборгованість 930 746, 53 гривень. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість, позивач просив звернути стягнення на заставні автомобілі. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив звернути стягнення на предмет застави -: напівпричіп FRENAF, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, № кузова/шасі: YFКТF34V1W3RВ2171, реєстраційний номер BE0228ХТ, автомобіль марки RENFULT, модель PREMIUM 400, рік випуску: 2000, № кузова/шасі VF622GVA000104654, реєстраційний номер: ВЕ 3916АМ, напівпричіп ТІТАN, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, № кузова/шасі: YFLСS2Т2ХW005209, реєстраційний номер BE3901ХХ, автомобіль Vоlvо, модель: FН 12, рік випуску: 1998, № кузова/шасі: ХV2А4В2А4WВ204197, реєстраційний номер BE 9951 АС, що належать на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаних автомобілів з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, а також надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. За рахунок проданого майна погасити заборгованість [PERSON] за кредитним договором 6МК/2011 від 17 травня 2011 року на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК, яка утворилася станом на 08.04.2015р. в сумі\~930 746, 53 грн. Крім того, просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. Уточненні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Після перерви представник позивача не з»явився до суду та просив в подальшому слухати позов за його відсутністю. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у справі поштові повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 17.05.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №6МК/2011, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 815 168, 31 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.05.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 18.05.2011 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі договір застави). Згідно з договором застави відповідач надав в заставу напівпричіп FRENAF, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, № кузова/шасі: YFКТF34V1W3RВ2171, державний реєстраційний номер BE 0228 ХТ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВЕС №047274, що видане Миколаївським МРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області від 31.05.2008 року; напівпричіп и ТІТАN, модель: SRЕМ, рік випуску: 1998, № кузова/шасі: YFLСS2Т2ХW005209, реєстраційний номер BE 3901 ХХ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС №995427, що видане Миколаївським МРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області від 21.03.2006 року; автомобіль марки Vоlvо, модель: FН 12, рік випуску: 1998, № кузова/шасі: ХV2А4В2А4WВ204197, реєстраційний номер BE9951АС, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №134923, що видане Миколаївським МРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області від 23.03.2006 року, що належать на праві власності [PERSON], . Відповідач належним чином не виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 08.04.2015 має заборгованість 930 746, 53 грн., яка складається з наступного: - 503 570, 19 грн. - заборгованість за кредитом; - 226 604, 49 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 155 298, 21 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також відповідно до договору: - 1 000, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 44 273, 64 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору. Згідно ч. 2 ст. 1 та ст. 20 Закону України „Про заставу в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості \~заставленого майна та набуває право звернення стягнення на предмет застави та право одержати \~задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.19 Закону України „Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст.589 ЦК України та ст.20 Закону України „Про заставу у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно зі ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Відповідно до ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Пунктом 24 Договору застави передбачено, що заставодержатель має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави, який зокрема полягає у продажу предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. \~Крім того пункт 2 статті 26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень також передбачає таку процедуру як продаж обтяжувачем предмету забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета обтяження з іншою особою-покупцем. Тому суд дійшов висновку, що\~заявлені банком вимоги про звернення стягнення на предмет застави\~\~підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати: судовий збір в сумі 3 654, 00 грн.

Outcome: approved