Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У травні 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: [PERSON], [PERSON], Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 25.07.1997 року нею та її чоловіком [PERSON], за спільні кошти придбано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Факт придбання підтверджується договором купівлі-продажу від 25.07.1997 року, який був посвідчений Південно\-українською товарною біржою «Славутич», зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 1540 від 25.07.1997 року. Покупцем зазначеного житлового будинку в договорі зазначено [PERSON] На його ім'я, відповідно до реєстраційного посвідчення, право власності на підставі вказаного договору зареєстровано в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 7 р 1058 від 25.09.1997 року. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Заповіту [PERSON] не залишав. Позивач є спадкоємцем першої черги як дружина померлого. Крім неї, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], які на спадкове майно не претендують, заяви про прийняття спадщини не подавали. Позивачка зазначає, що прийняла спадщину, відкриту після смерті чоловіка у встановленому законодавством порядку, шляхом звернення до Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом. При оформленні своїх спадкових прав на житловий будинок з'ясувалось, що отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не є можливим оскільки правовстановлюючий документ на житловий на цей час не є дійсним. В зв'язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, в зв'язку з тим, що вона не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, позивачка я змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Крім того, вона не може зареєструвати частину житлового будинку, що належить їй на праві спільної власності подружжя на своє ім'я, оскільки на підставі біржового договору реєстрація права власності не можлива, тим більше, власником зазначено чоловіка - [PERSON] В судовому засіданні була присутня позивачка [PERSON], яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача - Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився. В судове засідання з'явилась третя особа [PERSON] яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачем, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого будинком урочистої реєстрації шлюбу 23.11.1972 року, позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO] року. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 25.07.1997 року, посвідченого Південно\-українською товарною біржою «Славутич», зареєстрованого в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 1540 від 25.07.1997 року, [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Зазначена обставина також підтверджується копією реєстраційного посвідчення права власності на підставі вказаного договору, зареєстрованого в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 7 р 1058 від 25.09.1997 року. За приписами ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю, що діяв на час придбання майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно з вимогами ст.28 КПШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з вищевикладеного, житловий будинок 6 по вул. Прияружна в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області є спільною сумісною власністю подружжя. Виходячи з презумпції рівності часток, кожному з подружжя повинна належати 1/2 частина спадкового майна. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2016 року, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді Ѕ частини житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 1266 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та чоловік (дружина) померлого. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом була витребувана копія спадкової справи № 256/2016, яка була відкрита 22.02.2016 року. Згідно матеріалів спадкової справи, вбачається, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась лише позивачка [PERSON] Як було зазначено в позові, підтверджено позивачем в судовому засіданні та як вбачається з матеріалів спадкової справи, крім позивачки, спадкоємцем після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] та [PERSON], які не виявили бажання звернутись до нотаріусу. В матеріалах справи також міститься постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій від 21.12.2017 р. видана Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Підставою відмови у вчинені нотаріальних дій зазначено, що відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до п.п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 пункту 4 та пункту 5 глави 10 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих стороною позивача як докази та визнає, що позивачем по справі обраний вірний спосіб захисту свого права. З урахуванням визнання відповідачем по справі позовних вимог [PERSON], суд вважає що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved