Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. На підставі судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва від 02.05.2018 року, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухилявся від сплати аліментів, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з 10.04.2018 року по 31.07.2020 року. Вказані обставини призвели до того, що спільна донька знаходилася на повному її утриманні, що поставило її в скрутне матеріальне становище, відповідач свідомо протягом тривалого часу ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, у зв`язку із чим [PERSON] просить суд стягнути на її користь пеню у розмірі 31 582 грн. 80 коп. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі з тих підстав, що у ньому викладені, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи тим, що не може з`явитися до суду за станом здоров`я, проте доказів на підтвердження наведених у заяві обставин суду не надав, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що з 26.03.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31.05.2016 року розірваний (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.06.2010 року серії [NUMBER] , актовий запис № 1440, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8). Судовим наказом Оболонського районного суду міста Києва від 02.05.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). Постановою старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Браташовим А.В. відкрито виконавче провадження № 56678344 з примусового виконання судового наказу № 756/4554/18, виданого 27.06.2018 року Оболонським районним судом міста Києва (а.с. 10-11). Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Духоборової А. від 28.08.2020 року у період з 10.04.2018 року по 31.07.2020 року заборгованість [PERSON] згідно з судовим наказом № 756/4554/18 від 27.06.2018 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва станом на 01.08.2020 року становить 72 926 грн. 90 коп. (а.с. 13-15). Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Духоборової А. від 19.03.2021 року у період з 10.04.2018 року по 28.02.2021 року заборгованість [PERSON] згідно з судовим наказом № 756/4554/18 від 27.06.2018 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва станом на 01.03.2021 року становить 104 427 грн. 40 коп. (а.с. 16-18). З наведеного позивачкою розрахунку пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] станом на 01.03.2021 року, заборгованість [PERSON] за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2018 року по 28 лютого 2021 року становить 31 582 грн. 80 коп. (а.с. 19-20). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). Згідно із частинами 1-3 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При розрахунку пені за заборгованістю за аліментами необхідно виходити із положень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, яке містить визначення максимальної суми пені у розмірі 100 відсотків заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягненню з відповідача пені у межах суми заборгованості зі сплати аліментів, тобто у розмірі 31 582 грн. 80 коп., згідно наведеного позивачкою розрахунку, який відповідачем у порушення вимог ст. 81 ЦПК України не спростовано. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved