Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат на навчання в сумі 14 332 грн. 63 коп. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (далі - Університет) з 26.08.2015 року по 06.11.2015 року на посаді курсанта. 06 листопада 2015 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 05.11.2015 року № 271. Частиною 10 статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено: Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На виконання вказаного пункту 3 «Порядку відшкодування витрат курсантами затрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». [PERSON] зобов`язався добровільно відшкодувати витрати на утримання в Університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку № 350/176/100-8/1133. На теперішній час відшкодування заборгованості відбулось частково в сумі 1050 грн. на користь університету. В той же час, пунктом 7 «Порядку відшкодування витрат...», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, визначено: У разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Таким чином, невідшкодування на користь Харківського національного університету Повітряних Сил відповідачем суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Це проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету, що у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Збройних Сил України та нанесення шкоди національній економіці України. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на користь Університету збитки у розмірі 14 332,63 грн. та судовий збір у розмірі 1921 гривні. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2019 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] , до суду в порядку передбачено законом відзив на позов не подавала. Таким чином ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2019 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (далі - Університет) з 26.08.2015 року по 06.11.2015 року на посаді курсанта, що підтверджується копією контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу. Тобто відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. № 1153/21)08, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 26.08.2015 року. 06 листопада 2015 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 05.11.2015 року № 271, копію якого додано до матеріалів справи. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 був затверджений Порядок відшкодування курсантами затрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (далі - -Порядок відшкодування витрат...»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 вказаного «Порядку відшкодування витрат...» - відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування витрат...» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання вказаного пункту 3 «Порядку відшкодування витрат...», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» (далі - «Порядок розрахунку витрат...»). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 26.05.2015 року, [PERSON] взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах сержантського та старшинського складу після закінчення цього закладу». [PERSON] зобов`язався добровільно відшкодувати витрати на утримання в Університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку № 350/176/100-8/1133. На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету [PERSON] не відбувається та сплачено лише 1050 грн. Отже, Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба відповідно до вимог «Порядку відшкодування витрат...» та «Порядку розрахунку витрат...» були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 14 332 гривні 63 копійок, що підтверджується «Загальним розрахунком № 350/116/100-8/1133 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] ». Крім того, вищевикладені обставини також підтверджуються наступними документами: довідкою для відпрацювання уточненого розрахунку розміру коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта 1 курсу факультету ППО СВ (набору 2015 року) [PERSON] ; рапортом щодо відрахування від подальшого навчання з університету; розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] ; розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням по продовольчому забезпеченню курсанта [PERSON] ; розрахунком коштів, пов`язаних з утриманням курсанта 1 курсу факультету ППО СВ Шпака О.О.; довідкою-розрахунком на відшкодування витрат комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, пов`язаних з утриманням [PERSON] . Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що існують всі підстави для задоволення даних позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved