overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Шлюб існує формально, оскільки сімейно-шлюбні відносини не підтримують близько року. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 18 листопада 2000 року виконкомом Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області, актовий запис №5. В судовому засіданні позивач позов підтримав, викладене підтвердив, проти примирення заперечував. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала, однак підтвердила, що тривалий час проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони з 18 листопада 2000 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4), копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Враховуючи, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, а відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, відповідач проти примирення заперечує, то суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] визнати за ним право власності на: - земельну ділянку площею 4,17 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 5123783700:01:001:0597. - земельну ділянку площею 0,13 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 5123783700:01:001:0268. Сторони в судове засідання не з'явились, але позивач та відповідачі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до цих заяв позивач позов підтримав, а відповідачі проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 278578 про право власності на землю від 10 серпня 2007 року, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010752900161, [PERSON] є власником двох земельних ділянок загальною площею 4,30 га на території Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області: - площею 0,13 га під №294 на масиві №10; - площею 4,17 га під №24 на масиві №7. [PERSON] помер [INFO] року. Позивач та відповідач [PERSON] є синами, а відповідачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] 13 травня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON], а відповідачі від спадщини відмовились. Але у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірне майно нотаріусом було відмовлено, оскільки на дві земельні ділянки було оформлено тільки один правовстановлювальний документ. З урахуванням вищенаведених обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що спадкодавцю [PERSON] на час смерті дійсно належали земельні ділянки: - земельну ділянку площею 4,17 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №5123783700:01:001:0597; - земельну ділянку площею 0,13 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №5123783700:01:001:0268. Позивач вчасно та належним чином прийняв спадщину свого батька [PERSON], а відповідачі як інші спадкоємці [PERSON] першої черги від його спадщини відмовились та цей позов визнали, тому даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

у травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 17.09.1994 року. У шлюбі у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю, що проявлялося у постійних непорозуміннях. Дані обставини призвели до того, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. З вищевикладених підстав позивач просив суд розірвати шлюб, вважає примирення неможливим і небажаним для себе. В судове засідання позивач не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що не підтримує шлюбних відносин з відповідачкою та не веде спільне господарство з листопада 2013 року. В судове засідання відповідачка не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що не підтримує шлюбних відносин з позивачем та не веде спільне господарство з листопада 2013 року. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності сторін, які не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 17.09.1994 року у відділом загсу Мінського району м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1562, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 3), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 4), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] З листопада 2013 року сторони не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дітей сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати, [PERSON], яка володіла на праві власності 1/2 частки квартири [ADDRESS] у с-щі Донське Волноваського району Донецької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з зазначеного майна. Позивач є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, тому вважає, що строк пропустив з поважних причин тп просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з*явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує позовні вимоги. Відповідач, Донська селищна рада Волноваського району Донецької області, в судове засідання представника не направила, подала клопотання про розгляд справи без участі представника, з позовом згодна. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.09.1977 року Донською селищною радою Волноваського району Донецької області, [PERSON] народився [INFO], його матір*ю є [PERSON]. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19 грудня 2011 року , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Належність спадкодавцю спадкого майна підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.05.2004 року, виданим Волноваським БТІ, згідно якого, [PERSON], на підставі свідоцтва (№ 280 від 10.03.2004 року) про право власності на житло, виданого Донською селищною радою народних депутатів, належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, свідоцтв про право на спадщину видано не було - як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 37474053, виданої 26.05.2014 року Волноваською державною нотаріальною конторою- що свідчить про відсутність у нотаріальній конторі заяви позивача про відмову від спадщини. Заповіт складений [PERSON] 13.09.2011 року та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 432, чинний, змінений або скасуваний не був- що підтверджується інформаційою довідкою за № 37474059 від 26.05.2014 року, що підтверджує право позивача на спадщину. На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилося після смерті його матері - [PERSON], що померла [INFO] року. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через незнання закону, але й не відмовився від спадщини, тому суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] та задовольняє позовні вимоги. На підставі ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223, 1233, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №396 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 серпня 2003 року. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 08 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 572. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з літа 2013 року та вони ведуть окреме господарство через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, різність поглядів на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя», а тому вважається повідомленою належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. За відсутності заперечень з боку позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 08 листопада 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 572. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не була присутня в судовому засідання та у суду не було можливості з'ясувати її думку щодо зміни прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 квітня 1994 року Корабельним райвідділом запису актів громадянського стану міста Миколаєва, актовий запис № 170. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони не ведуть сумісного господарства, тривалий час мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, що призвело до втрати почуття кохання. Відповідач ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України, тому він вимушений звернутися до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Просила залишити шлюбне прізвище. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 16 квітня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним райвідділом запису актів громадянського стану міста Миколаєва, актовий запис № 170. Від шлюбу мають повнолітню доньку, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідачки. Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, сторони не ведуть сумісного господарства, тривалий час проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідачкою висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 22 липня 2010 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 280. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з кінця 2013 року, з того часу вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя, все це призводило до сварок, а в подальшому до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила прізвище залишити шлюбне. Суд, вислухавши сторони, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 22 липня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 280. Мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст. 110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачкою висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 28 серпня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 634. Позивач зазначав, що він з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2014 року, вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги один до одного, все це призводило до сварок, які негативно впливали на психічний стан дитини, а в подальшому все це призвело до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи в її відсутність не зверталася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 28 серпня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 634. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені в березні 2014 року, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не була присутня в судовому засідання та не висловила думку щодо зміни свого прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved