Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CVRSCC9EUP0003 від 02.03.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 8500,00 грн. з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в заяві та Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Зокрема, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 15 по 20 число кожного місяця позичальник зобов'язався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 406,55 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідач засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, а відповідач взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконав, що призвело до того, що станом на 16 травня 2014 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 11604,01 грн., в тому числі: заборгованості за кредитом - 2777,17 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 0,32 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 340,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7457,76 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 528,76 грн., просив позов задовольнити та стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором № CVRSCC9EUP0003 від 02.03.2011 року в сумі 11604,01 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника банку, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення в газеті, про що у справі маються належні докази, причини відсутності не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З наявних у справі доказів вбачається, що 02.03.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CVRSCC9EUP0003, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 8500,00 грн. з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в заяві та Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 15 по 20 число кожного місяця позичальник зобов'язався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 406,55 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с. 6). При цьому, відповідач [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с. 9), що свідчить про те, що відповідач з умовами був ознайомлений й відповідно сторони досягли також домовленості щодо зміни термінів строків позовної давності, та на які вимоги банку сплили строки позовної давності, а які вимоги пред'явлено у межах строків позовної давності. Крім того, судом також встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Зокрема, станом на 16.05.2014 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 11604,01 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2777,17 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 0,32 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 340,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7457,76 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 528,76 грн., що підтверджується наданим представником позивача на підтвердження своїх вимог відповідним розрахунком суми боргу (а.с. 4-5). Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. До того ж, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного повернення кредиту та сплати процентів й відповідно належного виконання взятих на себе за договором кредиту зобов'язань. Останнє погашення кредиту та сплату процентів здійснював у жовтня 2013 року (а.с. 5). Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved