Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

У червні 2019 року представник заявника звернулась до суду з даною заявою. На її обґрунтування послалася на те, що [INFO] в подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка - [PERSON] - заявник по справі. Згодом в них народилася друга дочка - [PERSON] , [INFO] (сестра заявника). В січні 1994 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », переїхала жити в м. Рівне, а її молодша сестра залишилася проживати з батьками в м. Сокаль за своїм місцем реєстрації. Вказує, що після смерті батьків [PERSON] залишилася проживати одна в квартирі, періодично виїжджала на роботу за межі України та підтримувала зв`язок лише із заявником. Останній зв`язок із сестрою відбувся у заявника на початку грудня 2017 року. Приїхавши в м. Сокаль на великодні свята в квітні 2018 року вдома сестру вона не знайшла, у квартирі було ввімкнене світло, речі складені у валізу. Коли заявник не змогла в черговий раз зв`язати із сестрою, звернулася в поліції із заявою про оголошення останньої в розшук. [PERSON] перебуває в розшуку по даний час. Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, вказаних у заяві, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, подала повідомлення про розгляд справи у відсутності представника Відділу. Вислухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є сестрою [PERSON] , [INFO] , яка з 18.04.2018 року перебуває в державному розшуку серед категорій осіб, котрі пропали безвісті. Відомості щодо зникнення [PERSON] , [INFO] , внесено 10.04.2018 року до ЄРДР за № 12018140310000227. Згідно з актом Сокальської міської ради Львівської області від 29.05.2019 року [PERSON] зі слів сестри - [PERSON] та сусідів в [ADDRESS] не проживає з грудня 2017 року. Такі ж відомості містяться в акті Сокальської міської ради Львівської області від 26.05.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Безвісна відсутність - це категорія цивільного законодавства, яка може застосовуватись у випадку, коли через тривалу відсутність фізичної особи відносини, які виникли за її участю, набули невизначеності. Можливість визнання особи безвісно відсутньою необхідна для забезпечення стійкості та визначеності цивільних відносин та захисту прав і законних інтересів їх учасників. Визнання фізичної особи безвісно відсутньою здійснюється за судовим рішенням на підставі встановлення кількох юридичних фактів: відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності, враховуючи те, що по місцю реєстрації [PERSON] немає відомостей про місце її перебування, остання перебуває в розшуку, як безвісті зникла, оскільки немає точної дати одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] та як видно з матеріалів справи заявник вказує, що про її сестру немає відомостей з грудня 2017 року, тому суд приходить до переконання, що [PERSON] , [INFO] , слід визнати безвісно відсутньою з 01.01.2018 року. Таким чином, заява задовольняється частково, в указаний вище спосіб.

Outcome: partial