Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який постійно до смерті мешкав в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області. Після його смерті відкрилася спадщина у виді земельних ділянок, розташованих на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Іншим спадкоємцем першої черги по закону є її син [PERSON], який заяви про прийняття спадщини до місцевої нотаріальної контори не подавав, і бажання її приймати на даний час не виявляє. Строк для прийняття спадщини їй було відновлено рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 червня 2013 року. Оформити право на спадщину на земельну ділянку у розмірі 0,33 гектарів та 2,25 гектарів позивачка не може, через те, що оригінали Державних актів втрачені, а отримати дублікати даних актів у зв'язку зі змінами в чинному земельному законодавстві з 01 січня 2013 року вона не може. Уважаючи себе спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], просила суд визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею 0,33 га та 2,25 га, розташованих на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, як набуті позивачкою в порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Відповідач, представник Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, але в своїй письмовій заяві селищний голова позов визнав в повному обсязі, просить суд розглянути справу без присутності представника ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй письмовій заяві поданій до суду позов визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його присутності. Представник відділу Держземагенства у Липоводолинському районі, як третя особа, до суду не з'явився, але в письмовій заяві не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника відділу Держземагенства у Липоводолинському районі. Представник Липоводолинської державної нотаріальної контори, як третьої особи, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON]. Іншим спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який заяви про прийняття спадщини до місцевої нотаріальної контори не подавав, і бажання її приймати на даний час не виявляє (а.с.6,7,32). З архівної копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 675545 від 10 грудня 2002 року вбачається, що [PERSON], який мешкав в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області, на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації від 29 липня 2002 року № 331 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,25 га, яка розташована на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та з архівної копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 640248 від 10 грудня 2002 року вбачається, що [PERSON], який мешкав в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області, на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації від 29 липня 2002 року № 331 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,33 га, яка розташована на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, для ведення особистого селянського господарства (а.с.10,11). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 червня 2013 року, яке станом на день розгляду даної справи набрало законної сили, [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] тривалістю в два місяці (а.с.8). З довідки Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 422/01-16 від 16 травня 2014 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі 27 серпня 2013 року заведена спадкова справа № 135/2013 за заявою [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] Липоводолинською державною районною нотаріальною конторою не посвідчувався (а.с.9,32,55). 21 червня 2014 року у районній газеті «Наш край» за № 49-50 розміщено оголошення про загублені Державні акти на право приватної власності на землю серії Р2 640248, виданий Лучанською сільською радою 10 грудня 2002 року за № 482 та серії Р2 № 675545, виданий Лучанською сільською радою 10 грудня 2002 року за № 481 на ім'я [PERSON]. До відділу Держземагенства у Липоводолинському районі не надходили звернення з відомостями про відшукання вищезгаданих правовстановлюючих документів і передачу їх Держземагенству на тимчасове зберігання (а.с.53,57). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено. При визнанні права власності на земельні ділянки, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). На підставі ч. 3 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON], прийнявши в установленому законом порядку спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], з часу її відкриття набула права на успадковані земельні ділянки (це право володіння та користування ними відповідно), а право розпорядження зазначеними вище земельними ділянками у позивача, як спадкоємця [PERSON], виникає з часу державної реєстрації його права власності на вказану нерухомість (ч.2 ст.1299 ЦК України). Тобто права на вищевказані земельні ділянки входили у спадкову масу, яка виникла після смерті [PERSON] Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими, а визнання позову відповідачами підлягає прийняттю на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України. За життя право власності на спірні земельні ділянки належало на законних підставах гр. [PERSON], а тому [PERSON], як спадкоємець за законом, має право на цей спадок при втраті правовстановлюючих документів на таке нерухоме майно.

Outcome: approved