Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Уточнившись з позовними вимогами Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В обґрунтування позову вказує, що 05.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 141400 грн., з кінцевим терміном повернення до 05.02.2038 року, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 141000 грн., сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник зобов'язаний надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші виплати. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. У порушення умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості Позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за Кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 26.04.2013 року має заборгованість в сумі 521447 грн. 62 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом - 129397 грн. 92 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 192399 грн. 31 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 152246 грн. 06 коп.; штрафу (процентна складова) - 47404 грн. 33 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 05.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено Договір іпотеки квартири № CSIPGI0000004646, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 66,2 кв. м., житловою площею - 37,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.1993 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 191900 грн. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуваням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 08.08.2013 року № 1043 в помешканні [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та Банком, передбачено право Іпотекодержателя на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від Іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Оскільки Іпотекодержатель не надавав своєї згоди відповідачу на відповідну реєстарцію осіб за адресою предмету іпотеки, він вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав Іпотекодержателя та повинне відбуватися на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Таким чином відповідачі підлягають виселенню з квартири, яка є предметом іпотеки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни Украни, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 «Про свободу пересування та вільний вибір міця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами закоодавтсва при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання Іпотекодавцю та Боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки Іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Також відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Також вказує, що Банк до зверенння із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житло у разі продовження порушеня. А тому, просять в рахунок погашення заборгованості за Кредитиним договором № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року в сумі 521447 грн. 62 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року, а саме: квартиру, загальною площею 66,20 кв.м., житловою площею 37,90 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS], зі зняттям їх з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входить питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю Васьковський Р.М., позовні вимоги підтримав, пояснивши, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим заборгованість постійно збільшується, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі; звернути стягнення на квартиру, загальною площею 66,20 кв.м., житловою площею 37,90 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних йому для здійснення продажу. Крім того, просив виселити відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS], зі зняттям їх з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, пояснивши, що позивач разом з вимогою про погашення заборгованості за Кредитним договором, попереджав відповідача [PERSON] про можливе виселення з квартири. Також просив стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 3326 грн. 30 коп. В судовому засіданні 30.07.2014 року відповідачка [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснивши, що Банк не правомірно збільшив розмір відсоткової ставки до 25,08% річних, що в свою чергу потягло неправильність розрахунку боргу в частині відсотків, пені, штрафу. Також просили врахувати, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована неповнолітня [PERSON], [INFO], а тому просили в задоволенні позову відмовити. В судове засідання 20.08.2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Відповідачка [PERSON] направила до суду телеграму про перенесення розгляду справи, в зв'язку з хворобою дитини, однак доказів поважності її неявки в судове засідання не надала, а тому суд вважає неявку відповідачки [PERSON] такою що спрямована на затягування розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не повідомив про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, а саме в судовому засіданні 30.07.2014 року, при оголошенні перерви до 20.08.2014 року. В судовому засіданні 30.07.2014 року та 20.08.2014 року представник третьої особи - Орган опіки та піклування м. Черкаси, за довіреністю Дахновська Т.В., виходячи з інтересів неповнолітньої [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача - Васьковського Р.М., відповідачки [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], представника третьої особи - Дахновської Т.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступних підстав. 05.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 141400 грн., з кінцевим терміном повернення до 05.02.2038 року, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 141000 грн., сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Відповідно до п. 2.4 Договору про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року Позичальник зобов'язався щомісячно до 5-ого числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі 1811 грн. 50 коп., шляхом внесення готівки до каси Кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок [NUMBER], відкритий у Кредитора. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 05.02.2038 року. Відповідно до п. 6.4 Договору про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року при порушенні Позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.4, 6.2. Даного договору, Кредитор має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривни за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. Відповідно до п. 6.6 Договору про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року при порушенні Позичальником строків платежів по зобов'язаннях, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі в межах 10% від суми невиконаного зобов'язання. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 05.02.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за Договором про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено Договір іпотеки квартири № CSIPGI0000004646, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 30.09.1993 року. Свої зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 141400 грн. В порушення умов Договору про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року та ст. 526 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 26.04.2013 року має заборгованість перед банком в сумі 521447 грн. 62 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом - 129397 грн. 92 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 192399 грн. 31 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 152246 грн. 06 коп.; штрафу (процентна складова) - 47404 грн. 33 коп. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом зверенння стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 2.1.5 Договору іпотеки квартири № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року Іпотекодержатель має право у випадку невиконання зобов'язань, а також в інших випадках, передбачаних цим договором задовольнити свої вимоги за рахунок предмета Іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про зверення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуваням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Оскільки в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання повернути позику частинами перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за Договором про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року не виконав, в зв'язку з чим станом на 26.04.2013 року має заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пенею та штрафом, що стверджується розрахунком заборгованості, то відповідно до п. 2.1.5 Договору іпотеки квартири від 05.02.2008 року ст. 33 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель, а саме ПАТ КБ «ПриватБанк» має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 66,20 кв.м., житловою площею 37,90 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 30.09.1993 року. Доводи відповідачки [PERSON] та представника [PERSON] - [PERSON] в частині незаконного застосування позивачем при розрахунку відсотків процентної ставки 25,08% не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Натомість в судовому засіданні встановлено, що питання законності збільшення процентної ставки з 15% до 25,08% річних було предметом розгляду в суді першої та апеляційної інстанції і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2010 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, а ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12.08.2010 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2010 року в частині збільшення процентної ставки з 15% річних до 25,08 річних залишено без змін. При винесенні рішення суд враховує вимоги ч. 1 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені, штарфу), які нараховані відповідачу [PERSON], а саме: пені до 50000 грн.,штрафу до 20000 грн. Таким чином заборгованість відповідача [PERSON] за Договором про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 551 ЦК України буде складати 391797 грн. 23 коп., з яких: із заборгованість за кредитом - 129397 грн. 92 коп.; заборгованість по процентах за користування кредитом - 192399 грн. 31 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 50000 грн.; штраф - 20000 грн., а тому в рахунок погашення саме вказаної заборгованості необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки. При визначенні способу реалізації предмета іпотеки, суд вважає на необхідне встановити спосіб реалізації - шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Початкову ціну предмета іпотеки визначити в 191900 грн. Крім того, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення відповідачів з квартири [ADDRESS] також підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбаченого законом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову Іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою ст. ст. 9, 109 ЖК України, ст. ст. 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З матеріалів справи вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою від 08.08.2013 року № 1043. Позивачем 06.02.2012 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено письмову вимогу щодо виконання останнім взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, в якій пропонувалося негайно погасити заборгованість за кредитним договором та повідомлялося, що у разі невиконання вимоги Банк буде змушений звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення всіх мешканців. Крім того, 22.03.2013 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено вимогу щодо виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором, в якій пропонувалося негайно погасити заборгованість за кредитним договором та повідомлялося, що у разі невиконання вимоги Банк буде змушений звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення всіх мешканців. Цією вимогою Банк одночасно пропонував добровільне виселення із займаного житла (а.с. 91-92). Вказана вимога була направлена на адресу [PERSON] 26.03.2013 року, що стверджується реєстром № 2861 відправок рекомендованих листів. Стосовно вимоги про добровільне виселення до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд керується роз'ясненнями пленумів Верховного та Вищого спеціалізованого судів, які вказують на те що, якщо справа про виселення знаходиться на розгляді у суді певний час і відповідачу на протязі більше місяця відомо про позовні вимоги - можливо вважати попереднє вручення вимоги про добровільне виселення виконаним. Якщо ж відповідач під час знаходження справи у суді добровільно не звільнить приміщення на протязі місяця, суд приймає рішення по суті вимог. Дана справа на розгляді суду першої інстанції знаходиться з 25.07.2012 року. Відповідачам за місцем їх реєстрації направлялися судові повістки та копія позову, частина з яких були отримані ними, а частина поверталася з відміткою «за спливом терміну зберігання», а тому вони відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи. При вирішенні питання про можливість виселення неповнолітньої [PERSON], суд враховує роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 40 постанови №5 від 30 березня 2012 року - при розгляді позову Іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, зокрема, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору іпотеки між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] неповнолітня [PERSON], [INFO] ні права власності на предмет іпотеки, ні права користування предметом іпотеки не мали, оскільки народилася після укладення Договору про іпотечний кредит № CSIPGI0000004646 від 05.02.2008 року. А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] та члени його сім'ї, які зареєстровані і проживають з ним у квартирі [ADDRESS], підлягають виселенню з квартири. Що стосується позову в частині зняття відповідачів із реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, то в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити виходячи з наступного. Позивач не пред'являв позов до територіального органу державної міграційної служби України про зняття відповідачів із реєстраційного обліку. Такий орган не приймав участь в розгляді справи, тому суд позбавлений можливості зобов'язати такий орган зняти із реєстрації відповідачів. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про виселення. Оскільки відповідачі підлягають виселенню із займаного ними житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення на підставі рішення суду, то це є підставою для зняття з реєстрації відповідачів відповідно до вищеназваного Закону. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 3240 грн. 46 коп. (3219 грн. /позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки/ + 21 грн. 46 коп. /позовні вимоги про виселення/), з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 21 грн. 46 коп. судового збору. На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 627, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial