Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У червні 2019 року позивач АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить АТ «Укрсоцбанк», а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] ) було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05-038/33. На забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 31.01.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір 02-038/46, відповідно до умов якого іпотекодавець передала в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . У зв`язку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, позивач був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 22.01.2019 року право власності на вказане майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк». Однак позивачу стало відомо, що реалізувати заставне майно неможливо, оскільки постановою ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві від 13.10.2009 року у виконавчому провадженні № 15459051 та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2009 року у справі № 2-5066 було накладено арешт на зазначене нерухоме майно. Таким чином, внаслідок арешту порушено права позивача як іпотекодержателя відповідного майна, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовче судове засідання на 30.09.2019 року (а.с. 34). Ухвалою суду від 04.12.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено (а.с. 91). Ухвалою суду від 04.12.2019 року заяву представника позивача [PERSON] про заміну позивача правонаступником задоволено, замінено у справі позивача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» (а.с. 92). Ухвалою суду від 19.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.04.2020 року (а.с.102). Ухвалою суду від 04.02.2021 року витребувано у Печерському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції копію виконавчого провадження № 15459051, у якому постановою державного виконавця 13.10.2009 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 139). Ухвалою суду від 18.03.2021 року повторно витребувано у Печерському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального між регіонального управління Міністерства юстиції копію виконавчого провадження № 15459051, у якому постановою державного виконавця 13.10.2009 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 148). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до судового засідання не з`явився. Тому, суд розглянув справу у його відсутність. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.01.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05-038/33, за умовами якого остання отримала у кредит грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості 260 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 30.01.2023 року (а.с. 6-8). З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05-038/33, 31.01.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір 02-038/46, відповідно до умов якого іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 9-11). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 31.01.2008 року реєстратором: приватним нотаріусом Ханіною А.В. зареєстровано заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 6503349, підстава обтяження: договір іпотеки № 02-038/46, 193, 31.01.2008, об`єкт обтяження, квартира, загальна площа 87,9 кв.м., жила площа 62,9 кв.м., адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] (а.с. 14). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 22.01.2019 року державним реєстратором Алієв Гусєйн Азіз Огли КП «Світоч» м. Києва зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк» право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності зазначено доказ направлення, серія та номер: б/н, виданий 17.07.2017, видавник: ПАТ «Укрпошта», повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: 08.305-186/2674, виданий 06.07.2017, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк», договір кредиту, серія та номер: 05-038/33, виданий 31.01.2008, видавник: АКБ СР «Укрсоцбанк», договір іпотеки, серія та номер: 02-038/46, виданий 31.01.2008, видавник: АКБ СР «Укрсоцбанк»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45204341 від 24.01.2019, [PERSON] , КП «Світоч» м. Києва (а.с. 13) Як вбачається з матеріалів справи, постановою ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві від 13.10.2009 року відкрито виконавче провадження № 15459051 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2009 року у справі № 2-5066 про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] на праві власності. Згідно з даними АСВП (Автоматична система виконавчих проваджень) 28.10.2009 року державним виконавцем Онопрієнко І.В. виконавче провадження завершено на підставі п. 9 ст. ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення) та станом на 06.04.2021 року матеріали виконавчого провадження № 15459051 знищені за закінченням строку зберігання, відповідно до Наказу Мінюста № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». При цьому, арешт з квартири при закінченні виконавчого провадження державним виконавцем знятий не був. 17.06.2016 року відповідачем [PERSON] було змінено прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданого Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 50 (а.с. 53). Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Особливості звернення стягнення на заставлене нерухоме майно визначено також положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно). Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належало відповідачу (боржнику), а на даний час належить йому, тобто АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом у випадку, який регламентований Законом України «Про виконавче провадження», як «інший випадок». Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», статті 1 Закону України «Про іпотеку» і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Позивач звернувся до суду не як стягувач за виконавчим провадженням, а як власник майна, яке не належить боржнику. На майно накладено арешт, який перешкоджає власнику вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном, тому з метою усунення перешкод у володінні і розпорядженні майном власником подано відповідну позовну заяву з метою захисту свого порушеного права власника. До подібних за змістом правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 13 березня 2019 року у справі № 815/2969/16 та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 335/12353/17. Враховуючи наведене, судом встановлено, що накладений 13.10.2009 року постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві в межах виконавчого провадження № 15459051 арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності АТ «Укрсоцбанк», а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка передана в іпотеку банку, порушує права останнього як іпотекодержателя, який з дата державної реєстрації іпотеки 31.01.2008 року має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність правових підстав для арешту зазначеного майна, а тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою в межах виконавчого провадження № 15459051, 13.10.2009 року ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві. При цьому, позовні вимоги про звільнення з-під арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва №2-5066 від 02.10.2009 року не підлягають задоволенню, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2010 року скасовано арешт квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2009 року (а.с. 144). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial