Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

у суд із позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . На даний час між нею та відповідачем відсутні взаєморозуміння, довіра та припинені подружні стосунки. Вважає, що сім`я розпалася, шлюб носить чисто формальний характер. На примирення не згодна, подальше спільне життя як подружжя збереження шлюбу суперечимите та її інтересам. У судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Категорично заперечила проти надання часу на примирення, оскільки ще з початку року між нею та відповідачем припинені шлюбні відносини та з червня 2021 року проживають окремо. Також зазначила, що відповідач зловживає спиртними напоями та інколи вдається до фізичного насильства щодо неї. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, провив надати час на примирення. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні 22 липня 2005 року виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 30. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Подружні відносини фактично припинені і практично крім шлюбу сторін нічого не зв`язує. Причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинило спільне проживання протягом часу, який оцінюється тривалим, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Із початку 2021 року припинили шлюбні відносини та з червня 2001 року проживають окремо, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Враховуючи викладене, суд не знаходить підставі для надання сторонам часу на примирення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved