Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] предявив позов до КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради, в якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просив поновити його на посаді юрисконсульта КП «Діловий центр» та стягнути з останнього середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у новому штатному розписі підприємства з 03.05.2017 не передбачено посади юрисконсульта, яку займав [PERSON] У звязку з цим останнього наказом відповідача від 15.02.2017 попереджено про наступне вивільнення з 03.05.2017. У цьому наказі також зазначено, що запропонувати [PERSON] вільну посаду за фахом з урахуванням кваліфікаційних вимог на підприємстві немає можливості, оскільки він не надав документального підтвердження наявності в нього свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. 03.05.2017 наказом відповідача № 21 позивача звільнено з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що є незаконним, оскільки: - вимога директора КП «Діловий центр» про надання [PERSON] документального підтвердження наявності у нього свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю є порушенням вимог ст. 25 КЗпП України, - незважаючи на зміни у порядку здійснення правосуддя в Україні, чинне законодавство, що регулює спірні правовідносини, не передбачає звільнення юрисконсультів підприємств, установ та організацій, які не мають свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, - оскільки [PERSON] є головою первинної профспілкової організації КП «Діловий центр», то звільнення його з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може мати місце лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої він є. Проте адміністрація підприємства не зверталася ні до цієї профспілкової організації, ні до профспілкової організації вищого рівня за отриманням згоди на скорочення посади юрисконсульта. Тому в силу ст. 43 КЗпП України накази відповідача від 26.01.2017 № 3-к про скорочення штату і від 15.02.2017 № 6-к про персональне повідомлення позивача про наступне вивільнення є незаконними. Крім того, ці накази суперечать ст. 252 КЗпП України й ст. 14 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)». Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення та ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог. Доводи скарги є ідентичними доводам, які викладено у позовній заяві. У судовому засіданні [PERSON] та його представник і представник Чернігівської обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» підтримали апеляційну скаргу, а представник КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради її не визнав. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем 04.04.2017 надіслано до органу профспілки лист з проханням погодити звільнення позивача з роботи, на що профспілкова організація ніякої відповіді не надала, то звільнення позивача з роботи з 03.05.2017 вважається правомірним; крім того, позивачем не оскаржується наказ про звільнення його з роботи. Проте з таким висновком не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. З 15.10.2009 [PERSON] працював у КП «Діловий центр» на посаді юрисконсульта, що підтверджується копією його трудової книжки (арк. 14). Наказом начальника Управління комунального майна Чернігівської обласної ради № 8 від 11.01.2016 затверджено статут КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради, який пройшов державну реєстрацію 13.01.2016 (копія цього статуту на арк. 94-105). 06.01.2017 наказом начальника Управління комунального майна Чернігівської обласної ради № 3 затверджено нову редакцію статуту КП «Діловий центр» (арк. 42-54). Згідно з цими статутами, КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради є юридичною особою. З 01.01.2017 введено в дію штатний розпис КП «Діловий центр» з кількістю штатних одиниць 52,25. Цей штатний розпис 30.12.2016 затверджено директором КП «Діловий центр» та погоджено начальником Управління комунального майна Чернігівської обласної ради 18.01.2017. У ньому малися посади провідного юрисконсульта та юрисконсульта. Дані обставини підтверджено копією наказу директора КП «Діловий центр» № 4-к від 26.01.2017 (арк. 64) і копією штатного розпису, про який йдеться (арк. 65-66). Управління комунального майна Чернігівської обласної ради у листі № 01-47 від 17.01.2017 проінформувало, зокрема, КП «Діловий центр» про те, що з метою забезпечення дієвого механізму захисту у судах майнових прав комунальних підприємств, установ, закладів, засновником яких є обласна рада, в структурі КП «Діловий центр» утворюється юридична служба, яка буде укомплектована відповідними фахівцями (адвокатами) для забезпечення надання на договірних засадах кваліфікованої правової допомоги, в тому числі з урахуванням статусу та обмежених фінансових можливостей комунальних підприємств, установ, закладів (копія вказаного листа на арк. 58-59). Наказом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради № 2 від 05.01.2017 на КП «Діловий центр» покладено обовязок розробити й подати на погодження організаційну структуру та штатний розпис підприємства, в якому передбачити структурний підрозділ юридичну службу у кількості трьох штатних одиниць з укомплектуванням її виключно адвокатами, й вивести із штатного розпису посаду юрисконсульта (копія даного наказу на арк. 60). На виконання згаданого наказу № 2 від 05.01.2017 КП «Діловий центр» затвердило та ввело в дію з 03.05.2017 новий штатний розпис підприємства, з якого вивело посаду юрисконсульта. Новий штатний розпис у кількості 51,25 штатних одиниць затверджено директором КП «Діловий центр» 28.04.2017 та у цей же день погоджено з начальником Управління комунального майна КП «Діловий центр». Даним штатним розписом передбачено посаду провідного юрисконсульта у кількості однієї штатної одиниці. Ці обставини підтверджено копією наказу КП «Діловий центр» № 3-к від 26.01.2017 (арк. 69) і копією штатного розпису, про який йдеться (арк. 70-71). Посадова інструкція провідного юрисконсульта КП «Діловий центр» передбачає, що на дану посаду призначається особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи у галузі права не менше двох років та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (п. 1.4). Провідний юрисконсульт відповідно до даної інструкції має перелік обовязків, до яких, серед іншого, входить обовязок представляти інтереси підприємства в судах, правоохоронних органах, а також в інших підприємствах, установах і організаціях у процесі розгляду правових питань (п. 2.1). Це підтверджено копією даної посадової інструкції (арк. 67-68). КП «Діловий центр» листом № 085-17 від 07.02.2017 повідомило [PERSON] про скорочення на підприємстві займаної ним посади юрисконсульта і цим же листом для розгляду питання про можливість запропонувати [PERSON] вакантну посаду провідного юрисконсульта йому запропоновано до 10.02.2017 надати документальне підтвердження наявності або відсутності у нього свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (копія листа на арк. 72). Даний лист [PERSON] отримав 07.02.2017, про що мається розписка останнього на цьому листі. [PERSON] відмовився від підготовки та здачі до Чернігівської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури документів, необхідних для подальшої здачі іспитів та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Він також відмовився від працевлаштування на посаді спеціаліста з господарського забезпечення КП «Діловий центр», про що 15.02.017 складено два акти (їх копії на арк. 73, 74). Наказом КП «Діловий центр» № 6-к від 15.02.2017 [PERSON] персонально попереджено про наступне вивільнення з 03.05.2017 у звязку з скороченням штату на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У мотивувальній частині цього наказу зазначено, що запропонувати [PERSON] вільну посаду за фахом з урахуванням кваліфікаційних вимог до неї немає можливості, оскільки не надано документального підтвердження наявності в нього свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а інших вакантних посад у штатному розписі підприємства немає. З даним наказом [PERSON] ознайомлений 15.02.2017 (його копія на арк. 75-76). 03.03.2017 відбулося засідання трудового арбітражу з розгляду колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками робітниками КП «Діловий центр» та адміністрацією цього підприємства, в якому [PERSON] брав участь як представник від найманих працівників - член профкому (до складу трудового арбітражу він не входив). За результатами проведення даного засідання трудовим арбітражем винесено рішення (витяг з нього на арк. 125-126). Наявними у справі доказами не підтверджено, що [PERSON] у ході розгляду й вирішення згаданого трудового конфлікту брав участь як незалежний посередник чи член примирної комісії. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.03.2015 щодо Первинної профспілкової організації КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» вбачається, що [PERSON] протягом всього часу виникнення та тривання спірних правовідносин є головою цієї первинної профспілкової організації (арк. 40). 04.04.2017 КП «Діловий центр» надіслало голові Чернігівської обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» листа № 199-17 з проханням погодити звільнення [PERSON] з додаванням до нього копії наказу підприємства № 6-к від 15.02.2017 про персональне попередження [PERSON] про вивільнення з 03.05.2017 у звязку з скороченням штату на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України (копія цього листа на арк. 77). Чернігівська обласна організація Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» відмовила КП «Діловий центр» в наданні такої згоди, оскільки [PERSON] є керівником первинної профспілкової організації КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради та працівником, якого було обрано представником від найманих працівників для участі у розгляді трудового спору (конфлікту) з КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради, від дня вирішення якого не пройшло одного року. Тож звільнення [PERSON] являтиметься грубим порушенням трудового законодавства (ст. 252 КЗпП України і ст. 14 Закону України «Про порядок вирішення трудових спорів (конфліктів)». Це підтверджено копією листа Чернігівської обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» відповідного змісту № 41/3 від 03.05.2017 (арк. 123). 03.05.2017 наказом № 21-к [PERSON] звільнено з роботи. У цьому наказі зазначено, що останнього звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку зі скороченням штату працівників та неможливістю подальшого працевлаштування, відмовою [PERSON] від працевлаштування на іншій посаді та узгодженням звільнення з головою Чернігівської обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» (копія даного наказу на арк. 79). Вищезгаданий лист Чернігівської обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» № 41/3 від 03.05.2017 відповідач отримав 04.05.2017, що підтверджено копією повідомлення про вручення поштового відправлення відповідного змісту (арк. 124). Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Відповідно до ст. 252 КЗпП України, звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації, його керівників, крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок) (ч. 3). Звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі у зв'язку із станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена можливість звільнення з роботи чи служби) (ч. 4). З викладеного випливає, що звільнення КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради [PERSON] з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, який у момент звільнення був повноважним головою Первинної профспілкової організації КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі», здійснено всупереч ч. 4 ст. 252 КЗпП України. Крім того, звільнення [PERSON] без попередньої згоди очолюваної ним Первинної профспілкової організації КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» та без згоди Чернігівської обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі», суперечить ч. 3 ст. 252 КЗпП України. Тож в силу приписів цих норм права [PERSON] підлягає поновленню на роботі. Посилання суду І інстанції на норми ч. ч. 2, 3 ст. 43 КЗпП України як на підставу відмови останньому у позові є помилковим, так як ці норми права спірні правовідносини не регламентують: норми ст. 252 КЗпП України є спеціальними відносно норм ст. 43 цього ж Кодексу. Отже для вирішення справи підлягають застосуванню приписи саме ч. ч. 3, 4 ст. 252 КЗпП України. Про це прямо й конкретно йдеться також і у розясненні, викладеному в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових зборів» У звязку поновленням позивача на роботі на його користь з відповідача належить стягти середній заробіток за вимушений прогул у такому розмірі: 4228 грн 20 коп. (середньомісячний заробіток позивача згідно з довідкою відповідача № 296-17 від 12.05.2017 за 2 місяці, що передують даті звільнення: (4228 грн 20 коп. (нарахована зарплата за березень 2017 року) + 4228 грн 20 коп. (нарахована зарплата за квітень 2017 року)): 2 = 4228 грн 20 коп. (арк. 86)): 21 (середньомісячна кількість робочих днів по нормі у березні - квітні 2017 року) = 201 грн 34 коп. (середньоденний заробіток позивача за 1 робочий день) х 90 (кількість робочих днів за час вимушеного прогулу з 04 травня по 12 вересня 2017 року) = 18120 грн 60 коп. (обовязкові платежі з цієї суми не утримано, у звязку з чим їх належить утримати при виплаті цієї суми [PERSON]І.). Таким чином, рішення суду І інстанції підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення вимог позивача. У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України з КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради належить стягнути у дохід держави судовий збір у загальній сумі 2688 грн 00 коп., виходячи з ставок судового збору, встановлених підп. 1, 2 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»: 640 грн 00 коп. (судовий збір, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви про поновлення на роботі) + 640 грн 00 коп. (судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул) + 1408 грн 00 коп. (судовий збір, що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги: 640 грн 00 коп. + 640 грн 00 коп. = 1280 грн 00 коп. х 110 % = 1408 грн 00 коп.) = 2688 грн 00 коп.

Outcome: approved