Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У червні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 29 вересня 2010 року позивач видав [PERSON] кредитну картку «Універсальна», за допомогою якої відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобов`язався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 30% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалась сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості.Відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 1353 гривень 90 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 70657 гривень 66 копійок, пеня в розмірі 4272 гривень 90 копійок та штраф в загальному розмірі 4314 гривень 22 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 80598 гривень 68 копійок. [PERSON] ухиляється від погашення цього боргу. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 80598 гривень 68 копійок. Представник позивача не з`явився у судове засідання та надіслав клопотання (а.с.41), в якому він підтримує позов та не заперечує проти проведення заочного розгляду цивільної справи в його відсутності. [PERSON] також не з`явилась у судове засідання. Вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.46, 49, 50). Чергове відкладення судового засідання ще на один місяць призведе до невиправданого затягування розгляду цивільної справи понад 6 місяців. На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін (а.с.51). Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що по-зов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 вересня 2010 року позивач видав [PERSON] кредитну картку «Універсальна», за допомогою якої відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобов`язався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 30% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалась сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Ці умови кредитного договору викладені у витязі з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» (а.с.7) та у витязі з умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-30). Факт отримання відповідачем кредитної картки та його ознайомлення з тарифами обслуговування кредитної картки «Універсальна» підтверджується копією підписаної ним анкети-заяви (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, вста-новлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф). З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.4-5), вбачається, що відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 1353 гривень 90 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 70657 гривень 66 копійок та штраф в розмірі 4314 гривень 22 копійок. Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.4-5), вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за кредитним договором відповідачу також нарахована пеня в розмірі 4272 гривень 90 копійок. Водночас, за вказане порушення на [PERSON] вже накладений штраф. Додаткове стягнення з неї ще й пені буде свідчити про притягнення відповідача до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що прямо суперечить ст.61 Конституції України. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір пені взагалі підлягає виключенню зі складу боргу за кредитним договором. Таким чином, загальний розмір боргу [PERSON] за кредитним договором становить 5668 гривень 12 копійок (1353,90 + 500 + 3814,22). Відповідач ухиляється від добровільного погашення цього боргу. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 5668 гривень 12 копійок. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується також сплатити банку або іншій фінансовій установі проценти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини, на які він по-силається як на підставу своїх вимог. Дійсно, з письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.4-5), вбачається, що у [PERSON] виник борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 70657 гривень 66 копійок. При цьому 1 вересня 2014 року розмір процентів за користування кредитом був збільшений до 34,80% річних від суми боргу, а 1 квітня 2015 року - до 43,20% річних від суми боргу. Як вбачається з п.1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг (а.с.13), банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «Приватбанк» не менше ніж за 7 днів до 1 вересня 2014 року та до 1 квітня 2015 року повідомив відповідача про збільшення розміру процентів за користування кредитом. [PERSON] була позбавлена права висловити свою незгоду з приводу такої зміни тарифів. В такому випадку позивач не мав права застосовувати новий розмір процентів за користування кредитом. Ці обставини свідчать про те, що письмовий розрахунок, приєднаний до позову, в частині розміру боргу по сплаті процентів за користування кредитом не відповідає дійсності. ПАТ КБ «Приватбанк» не подав іншого письмового розрахунку з законними розмірами процентів за користування кредитом. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 70657 гривень 66 копійок відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1762 гри-вень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №PROM5ВIXTQ від 15 травня 2018 року (а.с.37). Пред`явлений позов задоволений на 7,03% (5668,12 : 80598,68 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 123 гривень 86 копійок (1762 : 100% х 7,03%).

Outcome: partial