Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

у червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 24.07.2013 року. Від шлюбу у них є донька Євангеліна, [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час вона подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, лише іноді підробляє різноробочим та отримує дохід, який повністю витрачає лише на свої потреби. На утримання доньки потрібно не менше 2000 грн., які вона витрачає щомісячно на наступне: їжу, одяг, взуття, комунальні послуги та інше. А тому просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], 12.05.2015 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття та судові витрати на правову допомогу у написанні позовної заяви у розмірі 400 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Однак подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Судові витрати понесені нею на правову допомогу у написанні позовної заяви в розмірі 400 грн. просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без участі відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечила позивач. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.197 ЦПК України. Зясувавши письмову думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в суді, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2013 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 135021, виданого повторно, 13.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ № 247418, виданим 18.05.2015 року Мокіївською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Згідно довідки № 412 від 31.05.2016 року, виданої виконавчим комітетом Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] в с. Мокіївці, Шепетівського району, Хмельницької області. Позивач [PERSON] не працює, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації та отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісяця, що підтверджується довідкою №663 від 14.06.2016 року, виданою управлінням соціального захисту населення Шепетівської РДА. Відповідач відомостей про наявність у нього інших утриманців та розмір доходів не надав. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак на даний час не працює, що свідчить про нерегулярність його доходів, разом з дитиною не проживає та не допомагає позивачу її утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі з [PERSON] є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який на день розгляду справи становить 1228 грн. і передбачений ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», обовязок утримувати дітей також і матірю, тому знаходить визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки сторони, які є батьками неповнолітньої Євангеліни в рівній мірі несуть обовязки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. Крім того, за змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Також, на підставі\~п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд вважає, що судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved