Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У травні 2015 року до суду надійшла зазначена вище позовна заява [PERSON] та [PERSON] Вказували, що [INFO] померла їх матір, яка залишила у спадок земельну ділянку розміром 5,2821 га в межах Сорокотязької сільської ради. Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на земельну ділянку з тих підстав, що державний акт на земельну ділянку від 11.12.2009 року видано після смерті [PERSON], позивачі просили визнати за ними як спадкоємцями першої черги за законом право власності в розмірі 1/2 частини за кожним на земельну ділянку площею 5,2821 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивачі не з'явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради . В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 31.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 5,2821 га у межах згідно з планом, розташованої на території Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області, що вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації від 28.01.2009 року № 61 (а.с. 4). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON], що підтверджується даними копій свідоцтв про народження (а.с. 10-11). З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері позивачі звернулись до Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, де була заведена спадкова справа № 384/2009. 20.05.2015 року постановою № 1115/02-31 державного нотаріуса Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса мотивована посиланнями на ту обставину, що власник земельної ділянки [PERSON], яка померла [INFO] не могла отримати державний акт на землю [NUMBER], виданого 11.12.2009 року, тобто після смерті останньої. Згідно наданої на запит суду копії спадкової справи № 384/09, позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом, які звернулись із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], а відповідно до поданої нотаріусу заяви [PERSON] від 06.04.2015 року, який є батьком позивачів по справі та чоловіком померлої [PERSON], останній не претендує на прийняття спадщини після померлої дружини. Крім того, згідно надісланого на запит суду листа Управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області від 26.05.2015 року № 06-7/429 вбачається, що рішенням загальних зборів працюючих і пенсіонерів ДП «Сорокотязьке» від 25.12.2007 року затверджено списки на розпаювання землі та 24.03.2008 року директор вказаного підприємства звернувся до голови Білоцерківської районної державної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та виготовлення державних актів. [PERSON] свою позицію щодо виготовлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку виявила на загальних зборах від 25.12.2007 року. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів спадкової справи вбачається про відсутність спадкоємців, крім позивачів, які б претендували на спадкове майно. Через тривалість виготовлення державного акту на земельну ділянку на ім'я матері позивачі, як спадкоємці за законом, не можуть оформити на земельну ділянку відповідне свідоцтво, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved