Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулася до суду з позовом до суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про захист прав споживачів, розірвання договору та повернення сплачених коштів, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір № 2027 про замовлення меблів. Предметом даного Договору відповідно до п. 1.1. є «Виконавець», який зобов'язується виготовити меблі, після передати замовлення «Замовнику», а «Замовник» зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, оплатити і прийняти меблеві вироби (надалі іменується «Продукція») згідно Специфікації та креслення, погодженими та підписаними із «Замовником», що є невід'ємною частиною цього Договору. Замовлення здійснене на загальну суму 53 415 грн. Передплата складає 26 165 грн. На виконання умов Договору нею сплачено передплату 50 % від вартості товару, 26 165 грн. Остаточний розрахунок внесено по факту отримання продукції (перед монтажем) 25 000,00 грн. Всього сплачено 51 165,00 грн. При замовленні стільниць-умивальників із штучного каменю Позивач визначившись з кольором відповідно до експерементальних зразків здійснив замовлення штучного каменю, який попередньо був вибраний, для стільниць - умивальника туалетної кімнати був фактично світлого кольору із невеличким вкрапленням мало визначеної та ледь помітної смужки рудоватого кольору на кремовому тлі, який підходить інтер'єру кімнати замовника. 24 квітня 2015 року на квартиру, Відповідач доставив товар, але після огляду виявила, що стільниці умивальника із штучного каменю для туалетної та ванної кімнати не відповідають зразкам стільниць, що надавалися під час замовлення, а саме доставлено стільницю в якій яскраво виражені руді та чорні смуги. Відтінок штучного каменю був більш насиченим, ніж той який вона обрала при укладенні договору. Позивач відмовилась від прийняття цього товару та попросила забрати та поміняти стільниці відповідно до замовлення, але Відповідач в усній формі відмовив їй, посилаючись на те, що цей товар обміну не підлягає. Замовник вважала, що невідповідність замовленого товару по наданому зразку являється виною Відповідача та вимагала від Відповідача, забрати із квартири стільниці, повернути сплачені кошти. Сума коштів, які підлягають поверненню за невідповідність замовленого товару становить 35 720,00 грн. Крім того, позивач зазначає, що їй спричинена моральна шкода в розмірі 5 000,00 грн. В позовних вимогах просила суд розірвати договір про замовлення меблів, стягнути з Відповідача на її користь кошти в сумі 35 720,00 грн., зобов'язати Відповідача забрати з квартири стільниці, стягнути з Відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1 400,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з викладених підстав в позові та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в його задоволенні, оскільки Відповідач в повному обсязі виконав умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір № 2027 про замовлення меблів (а.с. 7-9). Предметом даного Договору відповідно до п. 1.1. є «Виконавець», який зобов'язується виготовити меблі, після передати замовлення «Замовнику», а «Замовник» зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, оплатити і прийняти меблеві вироби (надалі іменується «Продукція») згідно Специфікації та креслення, погодженими та підписаними із «Замовником», що є невід'ємною частиною цього Договору. Меблеві вироби наступні: 1.Шафа купе кутова - 6 150 грн. 2.Тумба МДФ пряма - 2 150 грн. 3.Тумба МДФ радіусна - 6 180 грн. 4.Стільниця Штучний камін (пряма) - 13 000 грн. 5.Стільниця Штучний камін (рад) - 12 000 грн. 6.Плінтуса та стільниці гнуті - 1 870 грн. 7.Радіус на стільниці прямій - 300 грн. 8.Додаткове замовлення (ДСП Egger, виготовлення, збирання, монтаж, виготовлення лекал, чаші мийок) - 10 800 грн. 9.Кромкування периметру - 965 грн. Отже, договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони зрозуміли його умови та погодились з ними. На виконання умов Договору згідно п. 2.1., п. 2.2. замовником сплачено передплату 50 % від вартості товару, 26 165 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ч.1 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист справ споживачів» (далі - Закону) споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону, недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до статті 6 Закону, продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. 28 грудня 2014 року відповідно до розмірів та креслень зазначених в специфікації до Договору про замовлення меблів № 2027 [PERSON], замовлено вироби з штучного акрилового каменю, виробником яких є компанія Наnех, а саме: стільниці з штучного акрилового каменю Наnех BL-003 Pietra Раnnа та стільниці з штучного акрилового каменю Наnех BL-014 Stratus. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, при укладенні даного Договору вироби, а саме стільниці з штучного акрилового каменю Наnех BL-003 Pietra Раnnа та Наnех BL-014 Stratus були вибрані Позивачем особисто на підставі екперементальних зразків Наnех BL-003 Pietra Раnnа та Наnех BL-014 Stratus. Зі змісту позову, вбачається, що основною підставою розірвання договору про замовлення меблів № 2027 від 28 грудня 2014 року та повернення коштів зазначено Позивачем невідповідність готових виробів стільниці з штучного акрилового каменю Наnех BL-003 Pietra Раnnа та Наnех BL-014 Stratus, зразкам стільниць, що надавались під час замовлення та укладання договору. Отже, на думку позивача, основною причиною є невідповідність замовленого товару наданому зразку. Стаття 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положенням, передбаченим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров'ю або майну споживача. Відповідно до норм статті 9 Закону України «Про захист справ споживачів», перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. 19 березня 1994 року постановою Кабінету Міністрів України № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», затверджено перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню), до яких відносяться пиломатеріали, погонажні (плінтус, наличник), плитніматеріали (деревноволокнисті та деревностружкові плити, фанера) і скло, нарізані або розкроєні під розмір, визначений покупцем (замовником). Пиломатеріали - пиляні матеріали, отримані шляхом розпилювання. їх класифікують по породам, геометричній формі поперечного перерізу, характеру обробки, призначенню, розмірам, якості. 15 грудня 2015 року товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОПАЛ», код ЄДРПОУ 31936337, в особі представника компанії Галаніна Станіслава Володимировича, офіційного дистрибютора продукції з штучного акрилового каменю Наnех підтверджено замовлення та відвантаження штучного акрилового каменю Наnех BL-003 Pietra Раnnа та Наnех BL-014 Stratus, в кількості згідно креслень зазначених в специфікації до Договору про замовлення меблів № 2027 від 28 грудня 2014 року (а.с. 70). Частина 2 статті 22 Закону передбачає, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до викладеного вище, суд дійшов до висновку, що замовлені Позивачем, відповідно до умов Договору про замовлення меблів № 2027 від 28 грудня 2014 року, стільниці Наnех BL-003 Pietra Раnnа та Наnех BL-014 Stratus, в кількості згідно креслень зазначених в специфікації до Договору є ідентичними та відповідають експерементальним зразкам, також є ексклюзивними та поставляються лише під індивідуальне замовлення, а тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed