Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 20.07.2007 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя. Перші роки подружнього життя пройшли в більш-менш нормальних відносинах. З часом відповідач почав віддалятись від сім'ї, зловживати спиртними напоями, друзі стали на першому місці. Вона просила змінити своє відношення до сім'ї, відповідач обіцяв, але продовжував свою поведінку. Принижував її різними образливими словами. Пиячив не лише в м.Хмельницькому, а друзі його почали приїжджати до них додому в село, де також влаштовували п'янки. Останні три роки були нестерпними для спільного проживання. Щоб зберегти дитині здоров'я так, як дочка вкрай перелякана поведінкою батька, вона змушена була 20.11.2016 його залишити. Відповідач робив спроби помиритись, але приходив п'яний, а коли зрозумів, що примирення не буде, почав їй погрожувати. Вже півроку, як вони припинили подружні відносини, примирення між ними виключається так, як у відносинах між ними втрачені взаєморозуміння та повага, шлюб існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги свого позову, на розірванні шлюбу наполягає, причиною розірвання шлюбу зазначає несумісність характерів, відмінність поглядів на життя, проживання відповідача окремо від неї та дитини, зловживання спиртними напоями. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. 02 серпня 2017 року, з урахуванням наявності в сторін неповнолітньої дитини та необхідності забезпечення її прав та інтересів, ухвалою суду судовий розгляд справи відкладено та надано сторонам строк для примирення до 09 год. 02 жовтня 2017 року. По закінченні цього строку сторони не примирились, ухвалою суду провадження в справі відновлене і судовий розгляд справи продовжено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у тому числі права та інтереси дитини, оскільки проживання дитини в сім'ї, де відсутні любов, злагода, взаєморозуміння і взаємоповага, є сварки і взаємна неприязнь між батьками гірше впливають на дитячу психіку, ніж проживання дитини з одним із батьків, і примус батьків до спільного проживання всупереч їх волі та обставинам, що склалися, приведе до порушення прав дитини на належні умови життя, що є важливішим, ніж збереження шлюбу батьків. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

Outcome: approved