Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11190684000 від 27.07.2007 року та судових витрат, в обґрунтування якої послався на те, що 27.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено вище зазначений договір, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти (кредит) в порядку і на умовах зазначених цим договором у розмірі 26 820,00 доларів США, для особистих потреб, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 27.07.2014 року і сплатити банку проценти за користування кредитом протягом перших тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту в розмірі 12,5 % річних та виконати всі інші зобов'язання в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Кредитні кошти було надано з метою придбання позичальником [PERSON] автомобіля марки Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, синього кольору, номери агрегатів - [NUMBER], державний номер - [NUMBER], який передано в заставу банку у забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту. 27.07.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» повністю виконав зобов'язання по договору про надання споживчого кредиту, надавши [PERSON] кредит у розмірі 26 820,00 доларів США, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER]. 08.12.2011 року ПАТ «УкраСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги боргу до осіб, які є позичальниками ПАТ «УкраСиббанк» за укладеними кредитними договорами. В зв'язку з тим, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору щодо сплати ануїтетних платежів, у нього виникла заборгованість в розмірі 45 858,91 доларів США, що станом на 13.05.2014 року за курсом НБУ еквівалентно 534 102,95 гривень, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а. с. 51/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а. с. 49, 50/, про причини не явки не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За зазначених вище обставин, суд зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 27.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту № 11190684000, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 26 820,00 (двадцять шість тисяч вісімсот двадцять) доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору еквівалентно 135 441,00 (сто тридцять п'ять тисяч чотириста сорок одна) гривень на придбання автомобіля, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 27.11.2014 року та сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, а також виконати всі інші зобов'язання у строки й порядку, встановленому кредитним договором /а. с. 6-16/. Копією заяви на видачу готівки № 15 від 27.07.2007 року та квитанції № 18 від 27.07.2007 року підтверджується, що АКІБ «УкрСиббанк» виконав свій обов'язок, зарахувавши на поточний рахунок позичальника [NUMBER] грошові кошти в сумі 26 820,00 доларів США /а. с. 17/. Підпунктом 1.2.2. пункту 1.2 договору про надання споживчого кредиту, передбачено обов'язок [PERSON] повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 485 (чотириста вісімдесят п'ять) доларів США в день сплати ануїтет них платежів. Однак, відповідач [PERSON] вищезазначені умови кредитного договору щодо сплати ануїтетних платежів у розмірі та порядку встановленому в договорі не виконує, у зв'язку з чим станом на 13.05.2014 року у нього виникла заборгованість, яка згідно наданої позивачем довідки складає в розмірі 45 858,91 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 534 102,95 гривень, із яких: тіло кредиту - 25 334,31 доларів США, що еквівалентно - 29 5060 гривень; заборгованість по процентам - 20 524,6 доларів США, що еквівалентно - 239 042,95 гривень /а. с. 18/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. а при відсутності таких умов до вимог закону Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 та ч.1 ст.516 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пункту 10.12. кредитного договору № 11190684000 від 27.07.2007 року позичальник [PERSON], надав банку згоду передавати права і обов'язки банку за даним договором третій особі, без отримання на це його додаткової згоди /а. с. 14/. З матеріалів справи убачається, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець), укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно умов якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець погодився придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі /а. с. 25-26/. Пунктом 2.3. договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року передбачено, що права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. 21.03.2012 року між представниками ПАТ «УкраСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» підписано акт прийому-передачі документації прав вимоги за кредитами /а. с. 22/ і таким чином передано позивачу право вимоги належного виконання відповідачем [PERSON] всіх своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11190684000 від 27.07.2007 року. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в договорі про надання споживчого кредиту № 11190684000 від 27.07.2007 року і підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення № 45143184 від 26.05.2014 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 гривень /а. с. 5/. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved