Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У червні 2015 року комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення. Заявлені позовні вимоги обгрунтовувало тим, що комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради надає послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідно до умов, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633 та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], співвласником якої є Відповідач забезпечується послугами централізованого опалення, які надає комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Позивач зазначив, що між комунальним підприємством «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та Відповідачем існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно свідоцтва про одруження від 08.04.2003 року [PERSON] змінив прізвище на «Завальний». За рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2003 року у справі 2-11706/03 [PERSON] виділено окремий особовий рахунок споживача послуг в квартирі [ADDRESS] на опалювальну площу 39,20 кв.м. Відповідач не сплачує за надані послуги, порушуючи ст. 162 Житлового кодексу України, п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та абзац 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». За період з 01 жовтня 2009 року по 01 грудня 2015 року утворилась заборгованість за надані послуги у сумі 8 343,12 грн., що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку Відповідача. Представник Позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 8 343 грн. 12 коп. боргу за надані послуги з централізованого опалення та суму витрат на оплату судового збору. В судовому засіданні Відповідачем були подані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 30104361 [PERSON] є власником 1/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зазначив, що відповідно до рішення Боннського районного суду від 12.02.2003 року у справі № 2-11706/03 за ним виділено в користування кімнату площею 10,6 кв.м. Відповідно до довідки комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради № 8 за № 539 від 16.06.2014 року особові рахунки відкриті на [PERSON] (39,2 кв.м.) та [PERSON] (23,00 кв.м.). Окремий особовий рахунок споживача послуг в квартирі [ADDRESS] на ім'я [PERSON] відсутній. Також, Відповідач звернув увагу на те, що він з 28 лютого 2009 року по теперішній час проживав в [INFO] та [ADDRESS], у зв'язку з чим не користувався спірною квартирою та не платив комунальні послуги. В письмових запереченнях Відповідачем було також проаналізовано довідку про склад сім'ї на предмет можливості її використання як належного та допустимого доказу по справі. Після смерті власника особового рахунку за № [NUMBER] [PERSON] у січні 2004 року у вищевказаній квартир проживають та зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідач зазначив, що саме [PERSON] є споживачем житлово- комунальних послуг, стороною фактичних договірних відносин з комунальним підприємством «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього на користь комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості в сумі 8 343,12 гривень. 17.07.2015 року представник комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради подав до канцелярії Києво- Святошинського районного суду заяву про уточнення розміру позовних вимог за вх. № 19687, просивши суд стягнути з Відповідача на користь комунального підприємства заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 9 782 грн. 39 коп., яка утворилась за період з 01.10.2009 року по 04.07.2015 року та сплачені підприємством судові витрати. В судове засідання представник Позивача ке з'явився, подав до суду заяву з проханням слухати цивільну справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. [PERSON] заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. [PERSON], [PERSON] подали до канцелярії суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У ст. З Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є:1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; б) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10\ визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи з разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради надає послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідно до 5'мов, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633 та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2003 року було відмовлено в позові [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розподіл квартири в частині виділення позивачці [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] належної відповідачу [PERSON] на праві власності 1/5 частини квартири [ADDRESS], визначено порядок користування квартирою [ADDRESS], згідно з яким виділити в користування позивачки [PERSON] та її сина [PERSON] кімнату площею 17,4 кв.м. (літера 6), відповідачеві [PERSON] - кімнатою 10,6 кв.м. (літера 5), відповідачу [PERSON] - кімнатою 17,4 кв.м. (літера 7); кухню, коридор, ванну та. туалет залишити у спільному користуванні сторін, розділити особові рахунки сторін, згідно визначеного судом порядку користування спірною квартирою. Відповідно до ч. З ст. 61 ЦГЕК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, ке доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Проте, як вбачається із матеріалів цивільної справи особовий рахунок власників вищезазначеної квартири так і не був розділений. Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, п. 7 яких встановлює обов'язок власників та користувачів квартири оплачувати надані житлово- комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення надаються споживачеві згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабміну України від 21.07.2005 року № 630. Пункт 30 вищезазначеної постанови також встановлює обов'язок споживача оплачувати послуги з централізованого опалення. Згідно вимогам ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи, у зв'язку із несплатою послуг з теплопостачання квартири 16 за адресою: м. Житомир, пров. Деревообробний, 2 за період з 01 жовтня 2009 року по 04 липня 2015 року утворився борг за послуги з централізованого опалення у сумі 9 782,39 грн., що підтверджено обігово-сальдовою відомістю з особового рахунку споживача. Відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно власниками вищезазначеної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За змістом статей 541 ЦК України, 156, 64 ЖК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» співвласники квартири несуть солідарний обов'язок зі сплати комунальних послуг. Частиною 1 статті. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦШС України). Позивачем пред'явлено позов до [PERSON] і саме з останнього Позивач просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги. Інші співвласники квартири до участі у розгляді даної справи у якості співвідповідачів не залучались. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на. нього. З урахуванням наведених норм відповідач не позбавлений права звернутися в порядку регресу до інших співвласників квартири з вимогою про стягнення заборгованості з оплати послуг. Також слід зазначити, що згідно із вищезазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідачем ке надано належних та допустимих доказів, що останній взагалі не користувався наданими житлово-комунальними послугами, не розділив особовий рахунок на підставі рішення суду та не звернувся до суду із заявою про застосування наслідків пропуску позовної давності. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121,80 грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 15,16, 526, 541 Цивільного кодексу України, ст. ст. 156, 64 Житлового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабміну України від 21.07.2005 року № 630 та

Outcome: approved