Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним, [PERSON], право власності на 1/12 частку у праві власності на квартиру № 95, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, будинок 108-а, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 19 грудня 2002 року. В обґрунтування\~позову,\~позивач вказав\~на те,\~він є\~сином [PERSON].\~19\~грудня 2002\~року батько\~помер,\~у звязку\~з чим,\~19\~грудня 2002\~року відкрилася\~спадщина після\~померлого [PERSON].\~За життя\~[PERSON],\~на підставі\~Свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~виданого ВАТ\~«Будівельно-монтажний\~трест №17»\~08\~жовтня 1998\~року,\~належала на\~праві спільної\~сумісної власності\~квартира [ADDRESS]\~(пр.\~[PERSON]),\~в м.\~Дніпропетровськ (м.\~Дніпро). Право власності\~на квартиру\~було набуто\~в результаті\~приватизації згідно\~із Законом\~України «Про\~приватизацію державного\~житлового фонду»,\~про що\~видано Свідоцтво\~про право\~власності на\~житло від\~08.10.1998\~р. Відповідно до вказаного свідоцтва співвласниками\~квартири є: [PERSON] (спадкодавець,\~батько позивача\~та відповідача); [PERSON] (дружина\~спадкодавця,\~мати позивача\~та відповідача); [PERSON] (донька\~спадкодавця,\~сестра позивача,\~Відповідач по\~справі); [PERSON] (син\~спадкодавця,\~позивач).\~Через те,\~що частка\~спадкодавця у\~спільному майні\~не була\~визначена,\~[PERSON] (донька\~спадкодавця)\~та [PERSON]\~(дружина\~спадкодавця)\~у 2008\~році звернулись\~до Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська з\~позовом до\~[PERSON] (позивач)\~про визначення\~часток у\~спільній сумісній\~власності.\~Рішенням Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~09\~червня 2008\~року визначено,\~що [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] та\~[PERSON] належать\~по 1/4\~частині у\~спільній сумісній\~власності на\~квартиру №95,\~що знаходиться\~за адресою\~м.\~Дніпропетровськ,\~вул.\~Героїв Сталінграду,\~будинок 108-А.\~Спадковим майном\~після померлого,\~[PERSON] є\~1/4\~частка у\~праві власності\~на квартиру\~№95,\~що знаходиться\~за адресою:\~м.Дніпро,\~пр.\~Б.\~Хмельницького,\~будинок 108-А.\~Спадкоємцями першої\~черги за\~померлим [PERSON]\~є:\~[PERSON] (дружина\~спадкодавця,\~мати позивача\~та відповідача); [PERSON] (донька\~спадкодавця,\~сестра позивача,\~Відповідач по\~справі); [PERSON] (син спадкодавця, позивач), у звязку з тим, що позивач є спадкоємцем 1/4 частини квартири, яка належала [PERSON], є спадкоємцем 1/12 частини, у звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві, та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач не зявилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзив; представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа Приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ № 651993 [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], [PERSON] (арк.с.16). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №768427, виданим повторно 07 вересня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №9702, [PERSON] помер 19 грудня 2002 року (арк.с.17). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08 жовтня 1998 року, виданого ВАТ Будівельно-монтажний трест № 17 квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк.с.20). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2008 року (справа № 2-0998-2008) визначено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 19.12.2002 року, належить по 1/4 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. Рішення суду набрало законної сили 05 серпня 2008 року. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з відповіді КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДМР від 10.10.2017 року № 13767, в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS], містяться відомості про право власності за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1998 р, виданого ВАТ Будівельно-монтажний трест № 17, згідно розпорядження № П-1373, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстраційну книгу № 274п за реєстраційним № 20-39. В матеріалах інвентаризаційної справи, відомості щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, накладання арештів та заборон на зазначене нерухоме майно відсутні (арк.с.21,100). Відповідно до довідки №18939 від 15.08.2017 року, виданої абонентським відділом №2 «Міські комунальні платежі» за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (арк.с.97). Згідно довідки № 18931 від 15.08.2017 року, виданої абонентським відділом № 2 «Міські комунальні платежі» [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO] з 11.04.1969 по 03.02.2003, та знятий з реєстраційного обліку, у звязку зі смертю 19.12.2002 актовий запис 9702 від 19.12.2002 (арк.с.98). Як вбачається із заяви [PERSON], останній 11.09.2017 року звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (арк.с.88). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2017 року, винесеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], відмовлено [PERSON], діючій по довіреності від імені [PERSON], у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири № 95, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 108а, після смерті його батька [PERSON], померлого 19 грудня 2002 року, у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документу (арк.с.19). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 308140, виданого Відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 26 жовтня 2009 року, актовий запис № 7448, 23 жовтня 2009 року померла мати позивача [PERSON] (арк.с.25). Згідно заяви [PERSON], остання звернулася до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори 14 квітня 2010 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишила [PERSON], яка померла 23.10.2009 року, посвідчений Пятою Дніпровською держнотконторою 02.10.2009 року за реєстром № 3-3115 (арк.с.122). Відповідно до ст. ст.1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є позивач [PERSON]. Судом достовірно встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на належне йому майно, а саме на 1/4 частину квартири за адресою м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, будинок 108-А. Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина, на належне їй майно, у тому числі і на належну їй 1/4 частину квартири № 95, що знаходиться за адресою м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, будинок 108-А, яку померла заповіла [PERSON]. 14 квітня 2010 року до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з чим Третьою Дніпровською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №255/2010 щодо майна померлої 23 жовтня 2009 року\~[PERSON] (арк.с.122). 11 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про те, що [PERSON] прийняв спадщину фактично, так як його батько [PERSON], [INFO], був зареєстрований і проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS], до дня своєї смерті. 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу № 48/2017 щодо майна померлого 19 грудня 2002 року\~[PERSON], та у звязку з тим, що у позивача [PERSON] були відсутні правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2017 року, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з ч.5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392\~ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.1. інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Отже, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про законність вимог позивача щодо його права на спадкування 1/12 частини квартири [ADDRESS], оскільки вони обумовлені тією обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], зясувалося, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], у звязку з чим, позивач позбавлений можливості прийняти спадщину за своїм батьком [PERSON], а саме оформити свої спадкові права на 1/12 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved