Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Александр Агро 2 « про стягнення орендної плати за договором оренди землі В позові зазначила, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 4, 8099 га, яка розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. 30.04.2015 року [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Алексаендр Агро2», відповідно до якого, позивачка надає в оренду свою земельну ділянку, яка розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Вказаний договір був зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Також позивачка зазначила, що сторони підписали акт прийому передачі за договором оренди землі 19.05.2015 року в якому було зазначено, що земельна ділянка придатна до сільськогосподарського використання, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, а також те, що вона відповідає умовам договору. Крмі того, вказаним договором оренди, був визначений розмір орендної плати в розмірі 10\~180,00 грн. та порядок її виплати помісячно, поквартально але не пізніше 31 грудня кожного року. Позивачка [PERSON] зазначає, що відповідач порушив умови договору оренди землі, не виплатив орендну плату, у звязку з чим нею була направлена претензія на адресу ТОВ «Александр Агро2», на яку відповідач ніяким чином не відреагував. У звязку з чим, позивачка [PERSON] була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ТОВ «Александр Агро2» на її користь 14\~979, 69 грн., з якої 14\~801,72 грн. орендна плата з урахуванням інфляції; 80,29 грн. 3% річних; 97,68 грн. пеня, а також просила суд стягнути з відповідача суму судового збору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання також зявились представники відповідача за довіреністю : [PERSON] та [PERSON], які проти позову [PERSON] заперечували, просили суд відмовити в позові, подали до суду зустрічну позовну заяву про визнання договору оренди землі недійсним, посилаючись на те, що вказана земельна ділянка не відповідає умовам договору, її використання є неможливим. Крім того, фактично визнали, що між позивачкою та ТОВ «Александ Агро2» був укладений договір, який був укладений на умовах сторони відповідача, однак при його укладанні, стороною відповідача не була перевірена земельна ділянка не було здійснено виїзд на місце розташування та не оглянуто її і це є помилкою саме сторони відповідача. Суд зазначає, що зустрічна позовна заява не була прийнята до спільного розгляду з первинною позовною заявою, про що суд виніс ухвалу 06.07.2016 року. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачці [PERSON] на праві приватної власності відповідно державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 093206 від 19.11.2004року належить земельна ділянка, кадастровий номер: 2322155600:03:003:0072, площею 4, 8099га, розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. 30.04.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, в момент укладення договору земельна ділянка була передана орендареві, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 19.05.2015 року, підписаним сторонами. Відповідно до п.3.1 Договору, строк дії його складає 10 років. Як передбачено ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до п.2.1 Договору та згідно акту прийому передачі, сторони зазначили, що в оренду передана земельна ділянка площею 4,8099 га у тому числі рілля 4,8099 га. Згідно акту прийому - передачі, зазначено, що склад земельної ділянки якісний, земельна ділянка придатна до сільськогосподарського використання, вона не має недоліків, які можуть перешкоджати її ефективному використанню, а також те, що земельна ділянка відповідає умовам договору. Згідно з п. 4.1, 4.3 Договору оренди землі розрахунок по орендній платі проводиться один раз на рік в грошовій формі в розмірі 10\~180,00 грн. але не пізніше 31 грудня кожного року. Відповідно до п.4.2 Договору, обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції Відповідно до ст. 629 ЦК України, \~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як зазначено позивачкою та визнано стороною відповідача в судовому засіданні, дійсно ТОВ «Александр Агро2» не сплатив [PERSON] орендну плату за рік використання земельної ділянки. Тому суд вважає, що умови договору оренди землі були порушені та порушені права [PERSON] Відповідно до п.4.6 Договору, у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,01% за кожен день прострочення. Факт того, що [PERSON] повідомляла ТОВ «Александр Агро 2» про реквізити для переведення орендної плати поштовим переводом, підтверджується її листом, квитанцією про сплату відправлення листа та поштовим повідомленням, які знаходяться в матеріалах справи. (а.с.18-21). Крім того, в матеріалах справи міститься претензія з квитанціями, які підтверджують факт направлення її на адресу відповідача ТОВ «Александр Агро2». Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У відповідності з ч.1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень п.п.1, 3 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. У відповідності з ч.1 ст.624 ЦК, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Надаючи пояснення по обставинам справи представники відповідача повністю визнали факт невиплати орендної плати але вважають, що стягнення інфляційних відсотків не передбачено договором і проти цього заперечували. Але договором та нормами діючого законодавства виплату інфляційних відсотків визнано обовязковою, тому суд не погоджується з вказаними доводами та приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved