overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 29 березня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відсутнє взаєморозуміння, вони різні люди з різними поглядами на життя, що призводило до сварок та скандалів та до втрати почуття поваги та любові. З листопада 2013 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №155. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з листопада 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 29 грудня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відсутнє взаєморозуміння, вони різні люди з різними поглядами на життя, що призводило до сварок та скандалів та до втрати почуття поваги та любові. Крім того відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. У вересні 2012 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]». У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1995 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1323. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені у вересні 2012 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 31 липня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відсутнє взаєморозуміння, вони різні люди з різними поглядами на життя, що призводило до сварок та скандалів та до втрати почуття поваги та любові. З грудня 2013 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]». У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №617. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з грудня 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], останнім місцем проживання якої було [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 2,712 га та 6,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Любимівської селищної ради, яка належала померлій на підставі державних актів на право власності на землю. Позивач звернувся до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Спадкова справа не заводилася. Позивач фактично користується земельними ділянками після смерті матері. Просив суд визначити йому строк для подання до Каховської державної районної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері, померлої [INFO]. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали до суду заяви в яких справу просили розглянути без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягає, представник відповідача позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 2,712 га та 6,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Любимівської селищної ради, що підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на землю серії ІV-ХС № 012261 та ІІ-ХС № 011078. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки зберігає правовстановлюючі документи на земельні ділянки у себе та користується даними земельними ділянками. Згідно листа Каховської районної державної нотаріальної контори № 604/01-16 від 02.07.2014 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися, спадкова справа не заводилася. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3 ст. 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про призначення спадщини. Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання з відповідачем шлюбу, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28.04.2013 року. Від цього шлюбу дітей не має. Однак, взаємовідносини в сім'ї погіршились у зв'язку з різним ставленням до сімейних обов'язків та втрати взаєморозуміння, в даний час вони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, де зазначив, що позов з підстав, зазначених у позовній заяві, підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, у заяві суду повідомила, що позов визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2013 року сторони вступили в зареєстрований шлюб (а.с. 6). Враховуючи, що відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, судом було надано строк для примирення сторін два місяця, але сторони не відновили сімейних стосунків. Таким чином, суд вважає, що наміри суду примирити сторони не дали позитивних результатів, а тому збереження сім'ї є неможливим. Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб 12.01.1991 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис 81. Від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та з огляду на постійні сварки. Тривалий час сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти позову не заперечувала, про що надала до суду відповідну заяву. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 12.01.1991 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис 81. Від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та з огляду на постійні сварки. Тривалий час сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 19.10.2007. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з жовтня 2013 року. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Майновий спір та спір про проживання дитини відсутні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.10.2007 між сторонами Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 799, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Із пояснень сторін встановлено, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки остаточно припинено з січня 2014 року. З цього часу проживають окремо і намірів їх поновлювати не мають. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 24.12.2011. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з червня 2013 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Майнового спору не мають. У судове засіданні сторони не з'явилися, до суду надали письмові заяви ро розгляд прави за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.12.2011 між сторонами Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 275, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Із змісту позову видно, що спільне життя з відповідачем не склалось, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено з червня 2013 року. З цього часу проживають окремо. Як слідує із заяв обох сторін намірів поновлювати шлюбні стосунки вони не мають. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла дружина батька та його мати [PERSON], що була спадкоємцем І черги за законом. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину, що їй належить трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Що належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], що належить на праві на праві власності будинок [ADDRESS]. Окрім того в спадкове майно [PERSON] входять грошові кошти на банківських рахунках № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] у Ощадбанку СРСР, а також депозитний договір № 32087204 від 31.05.2013 року в Ощадбанку України. Він є рідним сином померлих [PERSON] та [PERSON] та відноситься до спадкоємців І черги. На протязі шестимісячного строку до нотаріальної контори не звернувся, оскільки є юридично не грамотним. У зв'язку з чим, просить суд подовжити строк для прийняття спадщини на один місяць. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.5,6), копією паспорта позивача (а.с.7), копією свідоцтва про народження (а.с.9),копією реєстраційного посвідчення (а.с.10), копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.11), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.12), копією договору міни (а.с.13), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.14), копією банківських рахунків (а.с.16-18), копією договору депозитний (а.с.20), копією свідоцтва про народження (а.с.21), копією технічного паспорту (а.с.22-30), копією технічного паспорту по [ADDRESS] (а.с.32-39) Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач у встановлений строк спадщини, яка відкрилася після смерті батьків [PERSON], [PERSON] не прийняв. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд знаходить, що доводи позивача про поважність пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, а тому вважає можливим подовжити строк для прийняття спадщини на два місяці.

Outcome: approved