Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 23 січня 1996 року за №3-7556, згідно розпорядження від 23 січня 1996 року №72725 належить квартира [ADDRESS] . 18 березня 1996 року їх право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості». Вказували, що при отриманні свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 1996 року у них не було сумнівів стосовно його правильності. Але на даний час з`ясувалося, що в свідоцтві про право власності на житло від 23 січня 1996 року в записі «прізвище» є помилки, а саме в паспорті громадянина України, який був виданий 30 травня 2019 року, орган видачі 5114 на ім`я [PERSON] .В вказано « [PERSON] », в паспорті серії [NUMBER] , виданому Малиновським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я [PERSON] вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про право власності на житло від 23 січня 1996 року за №3-7556, вказано « [PERSON] » та « [PERSON] ». Стверджували, що вказані помилки у правовстановлюючому документі фактично позбавляють їх можливості реалізувати права, як співвласників належного їм на праві власності майна. Посилаючись на вказані обставини, заявники просили суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 23 січня 1996 року за №3-7556, виданого згідно з розпорядженням від 23 січня 1996 року №72725 на квартиру [ADDRESS] , їм, [PERSON] та [PERSON] , оскільки встановлення даного факту необхідно їм для належного оформлення свого права власності. Представник заявників, діюча на підставі ордерів від 02 вересня 2019 року, у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила суд її задовольнити (а.с. 35, 36). Заінтересовані особи: представники Департаменту міського господарства Одеської міської Ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 31, 32, 39). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] , [PERSON] про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документупідлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 23\~січня 1996\~року Управлінням\~житлово-комунального\~господарства виконкому\~Одеської міської\~ради народних\~депутатів на\~підставі розпорядження\~від 23\~січня 1996\~року №72725\~Секачьовій [PERSON] ,\~ [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло від 23 січня 1996 року, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-7556 (а.с. 7, 9). Відповідно до\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~від 23\~січня 1996\~року №72725\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7). Судом встановлено, що представник [PERSON] та [PERSON] звернулася до Департаменту міського господарства із заявою про внесення виправлень до свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 1996 року, але їй було відмовлено, оскільки усі спори, які виникають при приватизації житла розглядаються судом. З матеріалів\~справи вбачається,\~що в\~свідоцтві про\~право власності\~на житло\~від 23\~січня 1996\~року №3-7556\~були допущені\~помилки в\~написанні прізвищ\~співвласників квартири\~ [ADDRESS] ,\~а саме\~прізвище [PERSON] \~та [PERSON] зазначено як « [PERSON] », [PERSON] [PERSON] », а в їх паспортах громадянина України зазначено « [PERSON] », « [PERSON] ». Із заяви вбачається, що про вказані помилки у написанні прізвищ заявникам стало відомо тільки після звернення до нотаріальної контори з питання відчуження квартири. У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України суд вправі встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 1996 року на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] , та [PERSON] , виданого на ім`я [PERSON] , та [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 23 січня 1996 року №3-7556, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 23 січня 1996 №72725 на квартиру [ADDRESS] , належить [PERSON] , та [PERSON] . За таких обставин заява [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. Судовий збір у справі складає 384, 20 грн., які сплачені заявниками при зверненні до суду.

Outcome: approved