Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, треті особи: ФОП [PERSON], ПАТ «БМ Банк» про зняття арешту з майна, в якому просить зняти арешт, накладений на все рухоме майно ФОП [PERSON] державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ у виконавчому провадженні № 38459818 за наказом №18/3169/11, виданим 28.12.2011 р. Господарським судом Полтавської області, в частині належного на праві власності громадянину України [PERSON] рухомого майна - транспортного засобу - автомобілю марки CHEVROLET ЕРІСА LF 69 К, легковий седан, чорного кольору, 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама) № KL1LF69KE8B127898, реєстраційний №ВІ 1919АХ. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала протии їх задоволення. Третя особа ФОП [PERSON], в судове засідання не з»явилась, про причину своєї неявки суду не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Представник третьої особи ПАТ «БМ Банк» в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ перебуває наказ №18/3169/11, виданий 28.12.2011 р. Господарським судом Полтавської області про стягнення заборгованості в розмірі 55968,81 грн. з фізичної-особи-підприємця [PERSON] на користь стягувача - фізичної особи-підприємця [PERSON]. В звязку з цим постановою державного виконавця від 04.06.2013 р. у виконавчому провадженні №38459818 накладено арешт на все рухоме майно ФОП [PERSON] в межах суми боріу. Інформація про арешт всього рухомого майна включена до державного реєстру обтяжень. Між позивачем та AT «БМ БАНК» укладено 11.06.2008 р. договір застави № 21/27/110608. За цим договором застави кредитору AT «БМ БАНК» на забезпечення виконання укладеного кредитного договору № 21/27/110608 від 11.06.2008 р. надано в заставу належне позивачу на праві власності рухоме майно - автомобіль марки CHEVROLET ЕРІСА LF 69 К, легковий седан, чорного кольору, 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама) № KL1LF69KE8B127898, реєстраційний №B1 1919АХ. На підставі договору застави № 21/27/110608 від 11.06.2008 р. на зазначене рухоме майно 11.06.2008 p. AT «БМ БАНК» як заставодержателем 11.06.2008 р. накладено обтяження майна забороною відчуження, про що зазначено приватним нотаріусом в договорі застави. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження. В своєму позові та в судовому засіданні позивач зазначив, що оскільки обтяження AT «БМ БАНК» одного і того ж рухомого майна заставою і забороною відчуження рухомого майна (автомобілю) зареєстровано раніш, ніж арешт державного виконавця, накладений на майно фізичної особи- підприємця [PERSON], Публічне акціонерне товариство «БМ БАНК» як заставодержатель є пріоритетним обтяжувачем належного йому вказаного нерухомого майна і має переважне право звернення стягнення на предмет обтяження. А тому, згідно з умовами договору застави № 21/27/110608 від 11.06.2008 p. AT «БМ БАНК» має переважне право перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет застави, в тому числі, в позасудовому порядку. Також, позивач вважає, що наявний арешт державного виконавця, накладений на все рухоме майно ФОП [PERSON] без виключення з обсягу арештованого майна автомобілю - предмету застави AT «БМ БАНК» перешкоджає виконанню ним договору застави з AT «БМ БАНК». Відповідно до умов договору застави, він як іпотекодавець може виконати забезпечене заставою зобовязання добровільно за рахунок продажу предмету іпотеки за узгодженою з кредитором і іпотеко держателем АТ «БМ БАНК» ціною. Станом на час подання цієї заяви позивач має заборгованість перед АТ «БМ БАНК», за кредитним договором № 21/27/110608 від 11.06.2008 р. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18.03.2015 р. у справі №553/3601/14-ц за позовом АТ «БМ БАНК» вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 16.07.2014 р. в розмірі 34435,72 грн. Цю заборгованість, як стверджує позивач, він може сплатити виключно за рахунок реалізації предмета застави, яким забезпечено обовязок повернення кредиту. Внаслідок наявного арешту ВДВС, накладеного згідно постанови від 04.06.2013 р., позивач не може реалізувати автомобіль для виконання зобовязань перед АТ «БМ БАНК». Крім того, позивачем подано на адресу кредитора АТ «БМ БАНК» заяви про надання дозволу на добровільну реалізацію майна за узгодженою з АТ «БМ БАНК» ціною, їх розглянуто позитивно, АТ «БМ БАНК» не заперечує проти добровільного продажу ним автомобіля на виконання обовязків за договором застави № 21/27/110608 від 11.06.2008 р. за ціною, не нижчою від суми заборгованості перед кредитором-заставодержателем АТ «БМ БАНК» станом на час сплати боргу до спливу строку на подання на виконання рішення суду. Однак, наявність не скасованого арешту ВДВС, накладеного на все майно ФОП [PERSON], в тому числі на належне йому рухоме майно - автомобіль, який є предметом застави АТ «БМ БАНК», перешкоджає першочерговому задоволенню вимог АТ «БМ БАНК» за рахунок цього майна, порушує, на думку позивача, його права як заставодержателя. У відповідності з п. 26 постанови № 3 від 01.03.2013 р. Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюється цивільним законодавством, тому такі спори з урахуванням ст. 15 ЦПК України, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (субєкта владних повноважень). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ВІС № 072330, виданого Полтавським ВРУР при УМВС України в Полтавській області 10.06.2008 р., майно - автомобіль (предмет застави АТ «БМ БАНК») зареєстровано на праві власності за громадянином України [PERSON] в Ленінському районі [ADDRESS]. Проте, як вбачається із письмових заперечень Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, у відділі ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 18/3169/11, виданого 28.12.2011 Господарським судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] боргу в розмірі 55968,81 грн. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 38459818 з примусового виконання виконавчого листа № 18/3169/11, виданого 28.12.2011 Господарським судом м. Полтави, та направлено запити до реєструючи установ. 14.06.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно [PERSON] Згідно відповіді Центру надання послуг з використання транспортних засобів від 12.08.2013 за боржником зареєстровано автомобіль [NUMBER]. 15.10.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] 15.10.2013 року винесено постанову про розшук майна боржника. В матеріалах виконавчого провадження відсутні підтверджуючі документи, що автомобіль [NUMBER] є предметом застави. Також сам факт знаходження майна в заставі не перешкоджає накладенню арешту на дане майно оскільки заставодержатель має право на першочергове забезпечення виконання зобовязання за рахунок заставного майна лише в межах суми боргу забезпеченого заставою. Як вказано позивачем у позовній заяві борг перед заставодержателем становить 34435,72 грн.,( що менше вартості заставного майна), але доказів що вартість заставного майна перевищує суму боргу перед заставодержателем не надавав. Відповідно до п.3,6 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, у разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ є безпідставними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed