Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №ІСКGМСU.36547.004, за умовами якого банк зобов'язується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. на рахунок № 26250000031037, який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, а відповідач свої зобовяханя, визначені договором не виконує. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 06.02.2015 року має заборгованість, яка складається з сум, зазначених в розрахунку заборгованості, а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 2276, 52 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1826, 56 грн.; поточна заборгованість за процентами - 101, 06 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 1768, 92 грн.; сума пені - 1359, 69 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 06.02.2015 року складає 7 332,75 грн. Просить суд позов задовольнити, стягнути заборгованість за договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить суд слухати справу без участі представника позивача, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином \~та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 29.122012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №ІСКGМСU.36547.004, за умовами якого банк зобов'язується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. на рахунок № 26250000031037, який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг (а. с. 7-8). Банк нараховує проценти в розмірі 36 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - триста шістдесят днів, місяць - рівний кількості календарних днів. День повернення кредиту в часовий інтервал врахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. У рамках кредитного договору, банк встановллює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування, складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, проценти за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п. 2.3. та 2.5. які встановлені кредитним договором. Кредит надавався на підставі анкети - договору позичальника з лімітом, зазначеним в п. 2.2. на споживчі цілі. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3-х років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору (п. З.4.). Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши 29.12.2012 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. на рахунок №26250000031037, який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 5.2 договору). Згідно зі статею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до частини 1\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525,\~526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а договір відповідно до статті 629 ЦК України\~є обовязковим для виконання сторонами. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 06.02.2015 року має заборгованість, а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 2276,52 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1826,56 грн.; поточна заборгованість за процентами - 101,06 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 1768,92 грн.; сума пені - 1359,69 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним станом на 06.02.2015 року складає 7332,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №ІСКGМСU.36547.004 (а. с. 3-6). Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved