Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У травні 2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації за частку майна у спільній власності подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20.10.2007р. до 04.08.2011р. вони перебували в шлюбі. За період шлюбу вони придбали автомобіль марки Chevrolet Aveo SF69Y, заводський номер кузова [NUMBER], колір сірий, р. [NUMBER], 2005 року випуску. Відповідач чинить їй перешкоди в користуванні та володінні вказаним автомобілем, а тому спільно користуватися та володіти цим автомобілем не можливо. У 2009р. відповідач без її згоди продав спірний автомобіль, кошти від продажу використав на свій розсуд. Надати в добровільному порядку компенсацію за частку у майні відповідач відмовляється. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі ? частки вартості спірного автомобіля, що складає 43956,00 грн. У червні 2014р. позивач збільшила позовні вимоги, а саме просила суд також визнати вказаний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши письмові матеріали справи суд переходить до наступного. З 20.10.2007р. до 04.08.2011р. сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. 04.08.2011р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, свідченням чого є Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], а/з № 188 від 04.08.2011р. За період шлюбу, а саме 11.04.2008р. відповідач по справі придбав автомобіль марки Chevrolet Aveo SF69Y, заводський номер кузова [NUMBER], колір сірий, р. [NUMBER], 2005 року випуску. Вказане підтверджується Довідкою Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 20.06.2014р. за Вих. № 1104. З наведеної Довідки вбачається, що спірний автомобіль був відчужений відповідачем та його власником став [PERSON] Згідно з положеннями ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що майно, яке набуте за час шлюбу, а саме автомобіль марки Chevrolet Aveo SF69Y, заводський номер кузова [NUMBER], колір сірий, р. [NUMBER], 2005 року випуску, - є спільною сумісною власністю подружжя. Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України. За такого, при відчуженні відповідачем спірного автомобіля необхідна була згода позивача як дружини та співвласника цього автомобілю. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Роз'ясненнями, які містяться в п. 22 та п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007р. № 11, визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, враховуючи, що поділ вказаного автомобіля є неможливим, цей автомобіль був відчужений відповідачем без згоди позивача як дружини відчужувача та співвласника цього майна, позивач бажає отримати грошову компенсацію за належну їй частку у спільному майні. Таким чином, суд вважає можливим, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля в розмірі 43956,00 грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 439,56 грн..

Outcome: approved