Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона проживала в однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 23.01.2011 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з [PERSON] проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, дочка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON], матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, участі у її вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свою неповнолітню доньку. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % для дітей відповідного віку, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з»явилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позов підтримала, просила задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 23.01.2011 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітня донька [PERSON] мешкає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час матеріальної допомоги на утримання дочки у добровільному порядку не надає, участі у її вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.\~ З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити повністю, стягнути з [PERSON], 06.02. [INFO], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], проживаючої за адресою: [INFO], на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved