Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що 1 червня 2012 року між нею та КС «Рідне коло» укладено договір [NUMBER] про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до умов вказаного договору нею внесено на депозитний рахунок кредитної спілки 81 000 грн. Термін дії вказаного договору визначено з 1 червня 2012 року по 31 березня 2014 року. Разом з тим, у визначений договором строк КС «Рідне коло» внесені нею кошти їй не повернула й відповідно були залишені без виконання подані нею письмові вимоги щодо повернення коштів, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованості, яка станом на 02.06.2014 року складає 81 000,00грн. Також вказувала на те, що 18 червня 2007 року нею до КС «Рідне коло» було внесено пайовий внесок на суму 40 240 грн. 00 коп.. Посилаючись на те, що згідно із умовами статуту КС «Рідне коло», Закону України «Про кредитні спілки» та Інформаційного листа «Щодо пайових внесків, додаткових пайових внесків, депозитних внесків та правил нарахування на внески відсотків», схваленого та оприлюдненого Розпорядженням від 28.10.2010 № 814, член кредитної спілки має право в будь-який час достроково повернути пайовий внесок, письмово попередивши про це спілку, вона як члена кредитної спілки, у лютому 2014 року, звернулася із відповідною заявою до КС «Рідне коло» про повернення їй внесеного відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 18 червня 2007 року пайового внеску в розмірі 40240,00грн. Однак дані кошти їй відповідачем не повернуті. Посилаючись на вказане, просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 81 000 грн., внесені згідно договору № 1432 від 1 червня 2012 року та в сумі 40 240 грн., внесені згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 18 червня 2007 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, поовні вимого підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Причинт своєї неявки суду не повідомили. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Тому, ураховуючи вказане, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частинами 1-3 ст. 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як убачається з матеріалів справи, 1 червня 2012 року між [PERSON] як членом кредитної спілки та КС «Рідне коло» укладено договори про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на умовах строковості, платності та зворотності на депозитний рахунок в розмірі 81 000 грн. на строк до 31 березня 2014 року, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 1 червня 2012 року та від 18 червня 2007 року (а.с. 7,8). Відповідно до п. 2.8 даного договору, спілка зобов'язалась повернути члену КС суму внеску, а також нараховані але не виплачені проценти за внесок в день, визначений п. 1.1. договору в якості закінчення строку внеску. Крім того, згідно п. 3.3.1 договору член спілки в будь-який час має право достроково розірвати цей договір, письмово попередивши про це спілку. В такому випадку Спілка протягом 30 днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення повертає члену КС внесок та здійснює всі необхідні розрахунки щодо сплати належних члену КС процентів в порядку, визначеному п. 2.3 цього договору. З метою повернення внесених до кредитної спілки коштів, 13 лютого 2014 року позивачка звернулась до КС «Рідне коло» із відповідною заявою про припинення членства в КС та повернення пайових внесків, внесених в розмірі 40 240 грн., однак дані кошти їй не були повернуті, як не було повернуто й внесені нею кошти у розмірі 81 000 грн. по закінченню дії укладеного між нею та спілкою договору. Так, згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. При цьому, судом встановлено, що між сторонами в справі умови договорів про залучення внесків (вкладів) члена кредитної пілки на депозитний рахунок не переглядались, [PERSON] скористалась своїм правом повернення внесених грошових коштів, на що відповідної позитивної реакції відповідача в справі не відбулось, в чому є вина останнього, тому суд не може визнати дії відповідача правомірними в неповерненні грошей позивачу. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається. Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України. Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України «Про фінансові послуги та Державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитна спілка є фінансовою установою з надання фінансових послуг, а грошовий вклад є фінансовою послугою, що надається споживачам кредитної спілки. Згідно з абз.3 ст.21 цього Закону кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Закон України «Про захист прав споживачів», що регулює відносини між споживачем послуг та особами, які надають ці послуги, визначено право споживача звертатися до суду в разі порушення його прав. Крім того, ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені, зокрема, укладеними з членом кредитної спілки договорами. Частиною 7 ст.10 цього Закону передбачено, що повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 626-629, 631 ЦК України, укладений між сторонами договір депозиту від 1 червня 2012 року є цивільно-правовою угодою, в якій сторони на власний розсуд визначили зміст їх прав і обов'язків, які є обов'язковими до виконання сторонами протягом строку, визначеного договором. Зі змісту даного договору убачається, що кредитна спілка зобов'язалась повернути суму вкладу та сплатити проценти на суму вкладу у строк, визначений у договорі, тобто до 31 березня 2014 року. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно із вимогами ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу)або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Таким чином, враховуючи те, що на момент розгляду справи відповідач, порушивши умови договорів, на вимогу позивачки не повернув внесених коштів, а також не повернув суму вкладу по закінченню строку дії договору, заявлений [PERSON] позов підлягає задоволенню. Витрати по справі, понесені судом, необхідно покласти на відповідача по справі в силу ст. 88 ЦПК України, в розмірі 243 грн. 60 коп. згідно вимог Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач згідно вимог закону при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved