Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

У травні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на 1/5 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), за адресою: [ADDRESS] , який відповідає наступним характеристикам: загальна площа 124 кв.м., житлова площа 76,6 кв.м., господарські будівлі та споруди: погріб літ. «а1», погріб літ. «а5», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «Е», навіс літ. «Ж», огорожа № 3, ворота огорожі № 2, вимощення № 4, вимощення № 5. На обґрунтування вимог, позивачка вказала, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , про що 11.09.2020 року складено відповідний актовий запис за № 1255, місце реєстрації - Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Той факт, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , від т17.06.1993 року (видано повторно), де в графі «мати» значиться « [PERSON] », а також свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.05.1974 року відповідно до якого позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Елли Леонідівни, з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] матері - [PERSON] . Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку позивачу відмовлено з-за відсутності правовстановлюючих документів. З огляду на зазначене, позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя [PERSON] , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Тому позивач вважає, що при обставинах, коли відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрито провадження по даній справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Ухвалою суду від 07.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, надав подав до суду письмовий відзив в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гофман Елла Леонідівна в судове засідання не з`явилася, просила суд розглядати справу без її участі, при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , про що 11.09.2020 року складено відповідний актовий запис за № 1255, місце реєстрації - Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Після її смерті відкрилася спадщина у виді 1/5 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), за адресою: [ADDRESS] , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі: 63628238. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Елли Леонідівни, із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] матері - [PERSON] . До складу спадкового майна входить 1/5 частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), за адресою: [ADDRESS] , який відповідає наступним характеристикам: загальна площа 124 кв.м., житлова площа 76,6 кв.м., господарські будівлі та споруди: погріб літ. «а1», погріб літ. «а5», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «Е», навіс літ. «Ж», огорожа № 3, ворота огорожі № 2, вимощення № 4, вимощення № 5. Право власності на дане нерухоме майно підтверджується: довідкою ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 03.03.2021 року № 2132, відповідно до якої вбачається, що станом на 21.12.2012 року існує реєстрація права власності за адресою [ADDRESS] , у реєстровій книзі № 5, за реєстровим № 326, за [PERSON] частка 1/5 на підставі договору дарування посвідченого Першою Полтавською державною нотаріальною конторою від 16.01.2001 року № 2-78. 28 квітня 2021 року постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. № 98/02-31 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме документу, що підтверджує право власності померлої на вищевказану частку домоволодіння. Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд вважає встановленим та доведеним, що позивач [PERSON] правомірно набула право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері, оскільки позивачка, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач позбавлена права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті матері, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою права власності на спірне майно. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину після померлої матері, відповідач не спростував обставини, на які вона посилається як на підставу позову, оформити своє право в позасудовому порядку позивач не може, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі аналізу наявних у справі доказів слід визнати за [PERSON] право власності право в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на 1/5 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved