Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 02 грудня 2015 року, право власності на житловий будинок, позначений на плані А-1, загальною площею 115,7 м2, житловою площею 50,8 м2, та господарські будівлі і споруди: сарай Б, гараж В, сарай-літня кухня Г, вбиральня Д, погріб Е, колонка К, тротуар Т та огорожа N, що розташовані за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40. В обґрунтування позову зазначала, що 02 грудня 2015 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за вказаною адресою. Згідно із заповітом від 15 травня 2013 року [PERSON] все своє майно у рівних частках заповідав своїм дітям: їй, [PERSON], дочці померлого, та її братові [PERSON], синові померлого, який від прийняття спадщини після смерті батька відмовився, про що надав нотаріальній конторі заяву. У визначений строк вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області. 11 червня 2016 року нотаріальною конторою їй видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні батькові земельні ділянки площею 0,2500 га і 0,1186 га, що розташовані за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40, цільове призначення яких: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відповідно. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний [PERSON] житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за зазначеною адресою, нотаріальною конторою їй відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок спадкодавець за життя не одержав. Факт належності [PERSON] спірного нерухомого спадкового майна підтверджується записами в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області за 2011-2015 роки, технічним паспортом на житловий будинок. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у суд не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, просить суд його задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 02 грудня 2015 року у віці 74 років помер батько позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК №\~356031. Із заповіту від 15 травня 2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~124, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав у рівних частках синові [PERSON] та дочці [PERSON] У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Із спадкової справи № 50/2016 до майна померлого 02 грудня 2015 року [PERSON] видно, що 02 лютого 2016 року в установлений законом строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася спадкоємець за заповітом [PERSON], позивач у справі. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] подав 11 травня 2016 року нотаріальній конторі заяву про відмову від прийняття належної йому спадщини після смерті батька. 11 червня 2016 року позивачу [PERSON] нотаріальною конторою було видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,1186 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40, які належали померлому [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД №\~699381 і №\~699382. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON], який помер 02 грудня 2015 року, належав також житловий будинок А-1 із прибудовою а, тамбуром а1, тамбуром а2, загальною площею 115,7 м2, житловою площею 50,8 м2, та господарськими будівлями і спорудами: сарай Б, гараж В, сарай-літня кухня Г, вбиральня Д, погріб Е, колонка К, тротуар Т, ворота з хвірткою N та огорожа N1, що знаходяться за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40. Факт належності померлому [PERSON] даного нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, довідкою №\~110, виданою 05 лютого 2016 року [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, з якої вбачається, що згідно із записами в погосподарській книзі за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 0047-1, житловий будинок за зазначеною адресою рахувався за головою домогосподарства [PERSON], який помер 02 грудня 2015 року. Рішення про оформлення права власності на цей будинок на імя [PERSON] сільською радою не приймалося. У вказаному вище житловому будинку спадкодавець [PERSON] був зареєстрованим та проживав у ньому до дня смерті, про що свідчить довідка [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області від 26 січня 2016 року №\~166. Листом від 11 червня 2016 року за вих. №\~2999/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на належний йому спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу [PERSON] відмовлено, оскільки право власності на цей житловий будинок за життя спадкодавця на його імя не реєструвалось. Рекомендовано звернутися до суду. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], якому на момент смерті належав спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved