Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У травні 2016р. [PERSON] звернулася до суду із уточненою в подальшому заявою, посилаючись на те, що 23 травня 1983 р. помер [PERSON], який був рідним братом її батька [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 11/25 частини домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського, 47, в м. Одесі, де він проживав та був зареєстрований. Спадкоємицею другої черги після смерті [PERSON] була його рідна сестра [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження майном, а саме 11/25 частин домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, яке належало на праві власності померлому. При житті [PERSON] заповіт ні на кого не склав. Інша частина домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, а саме 14/25 належали на праві власності [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована в одному будинку з братом. Заявниця зазначала, що раніше домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі повністю належало на праві власності [PERSON], яка за згодою виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Одеси подарувала частину будинку своєму брату [PERSON], який був одинокою особою і з 1935 року в цьому будинку проживав та був зареєстрований. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 1981 року було визнано за [PERSON] право власності на 14/25 частин домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі та право власності [PERSON] на 11/25 частин домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі. Стверджувала, що оскільки [PERSON] як до смерті [PERSON] так і після його смерті постійно проживала разом з ним в домоволодінні по вул. Авдєєва-Чорноморського, 47, в м. Одесі, то вона відповідно до ст. 548, 549ЦК УРСР 1963р. прийняла спадщину після смерті брата, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме ні тільки його частиною домоволодіння, але й його речами: настільним годинником, кишеньковим ліхтариком, пляшками вина тощо. При цьому [PERSON] до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Заявниця зазначала, що 27 листопада 2007 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яку вона прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину. Вказувала, що 05 жовтня 2009 року померла її тітка [PERSON], рідна сестра її батька [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 14/25 частини домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі. Оскільки [PERSON] була одинокою людиною і заповіт при житті не склала, то [PERSON], як спадкоємець за правом представлення звернулася до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], де була відкрита спадкова справа щодо майна померлої [PERSON]. Крім того, оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] не оформила свідоцтво про право на спадщину, то заявниця також звернулася до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але державним нотаріусом їй було відмовлено, та запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] Посилаючись на дані обставини, заявниця просила суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], оскільки встановлення даного факту необхідно [PERSON] для належного оформлення права власності на спадкове майно. Заявник та її представник, діючий за ордером та угодою від 31 травня 2016 року у судове засідання не зявилися, представник надав до суду заяву, якою просив суд розглянути справу за його відсутністю та задовольнити уточнену заяву про встановлення факту прийняття спадщини (а.с.13,14,91). Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про підтримання та задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини (а.с.92). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, що підверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.31,32). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], батьками останніх були [PERSON] та [PERSON] (а.с.31,39). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2009 року було встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрою, а також встановлено, що [PERSON] є племінницею [PERSON] та [PERSON] (а.с.30). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належало на праві власності домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського (колишня вул. Шевченко), 47, в м. Одесі, що підтверджується справою 4/3281- 1964 року та технічними паспортами від 27 лютого1992 року та від 22 лютого 2005 року (а.с.22-24, 35-37, 68-72). Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Одеси від 01 вересня 1980 року [PERSON] було надано дозвіл на оформлення документів на дарування 3/10 частин домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського (колишня вул. Шевченко),47, в м. Одесі її брату [PERSON] (а.с.26). Рішенням Народного суду Київського районну м. Одеси від 14 квітня 1981 року за [PERSON] було визнано право власності на 14/25 частин домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, а за [PERSON] право власності на 11/25 частин домоволодіння по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі (а.с.27). Крім того, вказаним рішенням суду [PERSON] та [PERSON] були виділені в натурі окремі приміщення в зазначеному вище домоволодінні. 23 травня 1983 р. [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.21). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 11/25 частини домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, де він проживав та був зареєстрований. Судом встановлено, що [PERSON] був одинокою людиною, проживав разом з сестрою [PERSON] в домоволодінні, яке належало їм на праві спільної часткової власності. При житті померлий заповіт не оформив. Встановлено, що спадкоємців першої черги та спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] не було. Спадкоємицею другої черги за законом після смерті [PERSON] була його рідна сестра [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження майном, а саме 11/25 частиною домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, яке належало на праві власності померлому на підставі рішення Народного суду Київського району м. Одеси від 14 квітня 1981 року (а.с.64-65). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у державну нотаріальну контору не зверталася і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Встановлено, що 27 листопада 2007 року помер батько заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.29). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку заявниця прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 61). 05 жовтня 2009 року [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.33). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 14/25 частин домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, яка належала померлій на праві власності на підставі рішення Народного суду Київського району м. Одеси від 14 квітня 1981 року, та на 11/25 частин домоволодіння розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, яка належала померлій на праві власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Встановлено, що [PERSON] своєчасно звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується її заявою про прийняття спадщини у спадковій справі №1867/2009 щодо майна померлої (а.с. 26). Крім того, [PERSON] також звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] але їй було відмовлено, оскільки племінниця не входить у перелік спадкоємців ні першої ні другої черг, відповідно до діючого на той час законодавства (а.с.77). Суд вважає встановленим факт того, що [PERSON], як спадкоємиця другої черги за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження майном, а саме 11/25 частиною домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, оскільки постійно разом з ним проживала та була зареєстрована у домоволодінні, розташованому по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі, яке належало їй та померлому на праві спільної часткової власності на підставі рішення Народного суду Київського району м. Одеси від 14 квітня 1981 року (а.с. 64-65). Відповідно до ст. 530 ЦК України 1963року При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В порядку ст. 549 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після смерті рідного брата, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, так як на день смерті померлого постійно проживала разом з ним у домоволодінні, розташованому по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі. Відповідно до ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], вона належить [PERSON] У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт прийняття [PERSON], [INFO], померлої 05 жовтня 2009 року, спадщини після смерті [PERSON], померлого 23 травня 1983року, шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження його майном, а саме 11/25 частиною домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі,а тому заява підлягає задоволенню. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що [PERSON], яка померла 05 жовтня 2009року прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер 23 травня 1983 р., шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження його майном, а саме 11/25 частиною домоволодіння, розташованого по вул. Авдєєва-Чорноморського,47, в м. Одесі. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, підлягає задоволенню. Заявником при зверненні до суду сплачено судовій збір у сумі 275,60 грн.

Outcome: approved