Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 12 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1112. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, а також на шлюб та сім`ю. Позивач зазначає, що вже тривалий час, більше 6 місяців, з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а подружні відносини між ними фактично припиненні, примирення між ними не вбачається можливим. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу між ними суперечитиме як його інтересам, так і інтересам дружини [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2021 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. 11 березня 2021 року до канцелярії суду, засобами поштового зв`язку надійшов відзив відповідача, в якому остання не заперечує проти задоволення позову та зазначає, що спільне життя з позивачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння. Вказує, що вже тривалий час проживає окремо від позивача. За таких обставин, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу (примирення) неможливе. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 червня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] , актовий запис № 1112. Після одруження прізвище позивача « [PERSON] ». Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09 грудня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин, крім того відповідач у своєму відзиві не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] просить покласти судові витрати на нього, а тому розподіл судових витрат судом не здійснюється. З огляду на викладене та

Outcome: approved