Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дитину - [PERSON] [INFO]. Зазначила, що відповідач [PERSON] за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2010 року по справі №2-1417/10/12 була позбавлена батьківських прав. Батько - [PERSON] також за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2015 року був позбавлений батьківських прав( справа № 640/4077/15-ц). В цьому ж рішенні суду її було визнано опікуном над малолітнім [PERSON] і на теперішній час дитина мешкає з нею, перебуває на її утриманні. Вказала, що відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на неї обов'язку утримувати дитину, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку на місяць ,але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час проведення засідання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу без його участі (а.с.29). Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 05.01.2015 року №32 (а.с.30) у судовому засідання позовні вимоги [PERSON] підтримала, вважала їх законними та обґрунтованими. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ст.11 ЦПК України) об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії Свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 3181, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2010р. [PERSON] була позбавлена батьківських прав (а.с.4). Крім того, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 р. батько [PERSON] був також позбавлений батьківських прав, а позивача по справі було визнано опікуном над малолітнім [PERSON].(а.с.5-6). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є особою молодого віку, працездатною і має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові до досягнення ним повноліття щомісяця. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між сторонами щодо способу утримання дитини не досягнуто. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. Крім того, суд звертає увагу, що особливістю даної категорії справи є те, що, враховуючи необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, саме платник аліментів зобов'язаний доводи перед судом наявність обставин, які б свідчили про його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Також судом встановлено, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, заявленому позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved