Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Під час шлюбу нею із [PERSON] придбано садовий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Речові права на це нерухоме майно зареєстровані за [PERSON] Просить суд здійснити розподіл садового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], визначивши їй - 2/3 частини, а відповідачу - 1/3 частину цього нерухомого майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав. У судове засідання третя особа служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації представника не направила. До суду надійшли письмові пояснення цього учасника судового процесу, в яких зазначено, що позовні вимоги [PERSON] підтримуються. Судом роз'яснено особам, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, правові наслідки визнання позову, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України. У подальшому під час розгляду справи [PERSON] через представника [PERSON] подала до суду письмову заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме щодо поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про поділ земельної ділянки залишено без розгляду. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі із 30 грудня 1995 року (копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с.8). [PERSON] й [PERSON] мають трьох дітей: - [PERSON], [INFO], - [PERSON], [INFO], - [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). 26 липня 2002 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу садового будинку із [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Репою С.В. й зареєстрований у реєстрі за № 3764 (а.с.13). Із копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 березня 2004 року видно, що садовий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Форма власності: приватна. Частка: 1/1 (а.с.50). 26 липня 2002 року [PERSON] уклав договір купівлі- продажу земельної ділянки із [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Репою С.В. й зареєстрований у реєстрі за № 3767 (а.с.11). За цим правочином [PERSON] придбав земельну ділянку, площею 0,0500 га, в садовому товаристві «Будівельник-1» на території Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Частиною третьою пункту 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Суд приходить до висновку, що із урахуванням того, що, як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] із дітьми проживає окремо від відповідача [PERSON], останній піклується про дітей, надає їм матеріальну допомогу по мірі можливості, однак перебуває у скрутному матеріальному становищі, то позов підлягає задоволенню. При цьому судом також враховується те, що відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав.

Outcome: approved