Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

у травні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між нею та відповідачем шлюб розірвано. Від відповідача вона має двійню, двох синів: [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з нею. Та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і не приймає участі у вихованні, а тому позивачці важко самій їх утримувати, а тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку та не більше десяти прожиткових мінімуми на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.28), відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с. 19, 26), відзиву не надав. Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Так, судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 14.03.2017 р. та серія [NUMBER] від 14.03.2017 р. (а.с. 6,7). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Машівського районного суду Полтавської області від 12.07.2016 р. (а.с.5). Відповідно до довідки виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області №641 від 18.04.2019 р. позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані: [PERSON] ,2008 р.н., [PERSON] ,2017 р.н., [PERSON] ,2017 р.н., [PERSON] ,1957 р.н., [PERSON] ,1951 р.н., [PERSON] ,1976 р.н. (а.с.8). Відповідно до статті 51\~Конституції\~України та статті 180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 141\~СК\~України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХП (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1 та 3 статті 181\~СК\~України передбачено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 183\~СК\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183\~СК\~України передбачено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином законодавець визначив, що у безспірному порядку на двох дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). Статтею 182\~СК\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України\~«Про\~Державний\~бюджет України\~на\~2019\~рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дітей, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дітей не надає, вихованням не займається, а тому кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов`язку по утриманню дітей та перекладення обов`язку по утриманню та їх вихованню на позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач заперечень не надав, що свідчить про те, що він добровільно допомоги на утримання дітей не надає, але має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. У відповідності зі ст.141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved