Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У червні 2016 р. державне підприємство «Науково виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект» звернулося до суду з позовом, який обґрунтувало тим, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27 листопад 2007 р. визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення для будинку №13 по провулку Кобера в м. Миколаєві. Відповідач, який проживає в кімнаті №135 даного гуртожитку, споживає послуги централізованого опалення та повинен за них платити, але сплачував не в повному обсязі Заборгованість відповідача позивач визначає з двох частин: у розмірі 157,19 грн. до укладання 11 січня 2013 р. договору приєднання №0111350 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву пітної води, а за вказаним договором заборгованість складає 2222,01 грн. за період з лютого 2013 р. по лютий 2016 р. На суму боргу 157,19 грн. позивачем нараховані компенсація інфляційних втрат 129,31 грн. та 15,03 грн. в якості 3% річних, а на суму боргу 2222,01 грн. нараховані компенсація інфляційних втрат 780,63 грн. та 521,55 грн. в якості 3% річних, а також 4568,48 грн. пені передбаченої договором від 11 січня 2013 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва 05 серпня 2015 р. був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення з урахування пені, індексу інфляції, 3% річних , який був надалі скасований за заявою відповідача, який не погодився з розрахунком боргу. Крім того, позивач при обрахунку розміру боргу виходив в опалювальної площі квартири з урахуванням місць загального користування 15,7 кв.м., доведеною йому до відома балансоутримувачем будинку КП СКП «Гуртожиток». Ухвалою суду від 10 листопада 2016 р., занесеною до журналу судового засідання, до участі в справі залучене третьою особою без самостійних вимог КП СКП «Гуртожиток» В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача просила позов залишити без задоволення. Третя особа КП СКП «Гуртожиток» представника або відзиву до суду не направило. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Позивачем за інформацією наданою від балансоутримувача будинку КП СКП «Гуртожиток» розраховується плата за надані відповідачу послуги з опалення, тобто виходячи з загальної опалювальної площі належної йому до оплати в гуртожитку по вул. Кобера, 13 в м. Миколаєві - 15,7 кв.м., з яких 10,2 кв.м. житлова кімната та відповідна частка місць загального користування (а.с.28) Заперечуючи розмір загальної опалювальної площі представник відповідача на жоден належний доказ не послався. Крім того, 11 січня 2013 р. відповідач підписав договір приєднання №0111350 за яким позивач зобовязався надавати послуги, зокрема, з централізованого опалення відповідачу на кімнату №312 в гуртожитку по вул. Кобера, 13 в м. Миколаєві виходячи саме з опалювальної площі 15,70 кв.м. В свою чергу, [PERSON] за договором зобовязався своєчасно сплачувати надані послуги. У договорі передбачалася оплата споживачем пені в розмірі 0,5% належної суми до сплати за кожен день прострочення ( п. 6.1.1.). Згідно п. 3.9. договору споживач повинен обовязково вказувати період за який проводиться оплата, а за відсутності таких відомостей, виконавець самостійно має право віднести суму оплати за відповідний період. За наявності заборгованості споживача, виконавець зараховує кошти, що надійшли від нього на погашення заборгованості за послуги, отримані в попередні періоди, незалежно від вказаного в платіжному дорученні платежу Заперечення представником відповідача факту підписання [PERSON] цього договору є голослівними, від проведення почеркознавчої експертизи за пропозицією суду за рахунок відповідача представник відмовився. Звернення до поліції із заявою про підробку підпису само по собі достатнім доказом цьому не є. Розрахунок боргу представником відповідача не спростований. За його змістом вбачається, що прострочення по оплаті розпочалося за два місяці до укладання договору приєднання грудень, 2012 р. січень 2013 р. в сумі 157,19 грн., а за строк дії договору приєднання №0111350 з лютого 2013 р. і по лютий 2016 р., що є межею позову, заборгованість нарахована в розмірі 2222,01 грн. У вересні 2013 р., серпні та жовтні 2015 р. відповідач проводив оплату наданих йому послуг опалення, яка позивачем була розподілена за умовами п. 3.9 договору приєднання на заборгованість за березень 2011 р. - - грудень 2012 р.р. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Таким чином, за умовами договору приєднання, відповідач визнав свій борг, перервавши строк позовної давності частковою оплатою. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому позивач правомірно нарахував на суму боргу 3% річних та компенсацію інфляційних втрат в розмірах зазначених в детальних розрахунках. Разом з тим, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України суд вважає за потрібне зменшити розмір пені, оскільки вона значно перевищує саму суму боргу, з 4568,48 грн. до 300 грн. Пропорційно частині задоволених позовних вимог (49%) на користь позивача з відповідача слід стягнути 675,22 грн. судового збору.

Outcome: partial