Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

у травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 5,2201 га, що розташована на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області і вона являється спадкоємицею майна померлого за заповітом та належним чином прийняла спадщину. Натомість нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на господарські будівлі та споруди, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому позивачка просить визнати за нею право власності на господарські будівлі та споруди, за адресою: [ADDRESS] та включає в себе: літню кухню «Б» площею 41,8 м2; погріб`б» площею 12,4 м2; сарай «В» площею 49,4 м2; гараж «Г» площею 18,8 м2; колодязь №1, після померлого [INFO] . [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.49), відповідач стосовно позовних вимог заперечень не має та покладається на розсуд суду (а.с.39), третя особа покладається на розсуд суду (а.с.63). Суд уважає за можливе розглянути справу за вісдутності сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що [INFO] у с. Селещина Машівського району Полтавської області у віці 68 років помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 вересня 2016 року (а.с.5), який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] - донька,1975 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., що вбачається з довідки Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області №2324 від 17.12.2018 р. (а.с.10). Позивачка по справі, [PERSON] , являється донькою померлого та єдиною спадкоємицею його майна за заповітом, належним чином прийняла спадщину, що стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 01.11.1975 р., копією заповіту від 16.11.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, та зареєстрованого в реєстрі за № 266 та заявою [PERSON] від 08.02.2017 про прийняття спадщини (а.с.8,42,44). 20 квітня 2017 року приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовською-Будігай В.В. позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,2201 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , розташовану на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с.12). Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.27,28). Як видно з копії технічного паспорту на господарські будівлі, що по [ADDRESS] , він виготовлений станом на 11 січня 2019 р. на замовлення [PERSON] , відомості про власника у ньому відсутні, за характеристиками господарських будівель, а саме літньої кухні, погреба, сараю, гаража та колодязя, вони побудовані в 1990 році (а.с.15-17). Звітом про проведення технічного обстеження нового будівництва літньої кухні з погребом, сараю, гаражу, що по [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.20-26). Відповідно до положень чинного на той час ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. З наданої довідки в.о. старости Селещинсського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області Кербута [PERSON] Д. №607 від 16.05.2019 р. убачається, що згідно даних погосподарської книги, станом на 01.07.1990 р. головою колгоспного двору за адресою [ADDRESS] був [PERSON] , 1947 р.н. (а.с.18). Водночас згідно повідомлення ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 1993 від 06.03.2019 реєстрація права власності на господарські будівлі станом на 31.12.2012 р. за адресою: [ADDRESS] . Селещина, [ADDRESS] Солов`їна, [ADDRESS] не проводилася (а.с.19). Відсутні відомості про реєстрацію вказаного домогосподарства і в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.62). Відповідно до п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 1\~Глави 13\~розділу ІІ\~цього Порядку\~передбачено,\~що нотаріус\~відмовляє у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~в т.ч.,\~якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин, суд вважає, що у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на господарські будівлі та споруди в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В даному випадку позивач здійснив дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, звернувшись до нотаріальної контори, але через відсутність належно оформленого права власності на господарські будівлі та споруди за померлим батьком, має перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що відсутній інший передбачений законодавством спосіб набуття позивачем права власності на господарські будівлі і споруди в порядку спадкування, вбачаються підстави для визнання за позивачем права власності у судовому порядку, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved