Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, який у серпні 2014 року уточнила, і просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,058 га, цільове призначення «для ведення садівництва», яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, ОС «Степове», вул. Двадцять пята, № 2746; право власності на садовий будинок № 2746, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, ОС «Степове», вул. Двадцять пята; право власності на житлову квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 14 вересня 2008 року. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON], на підставі договору купівлі- продажу від 06.07.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], придбав у власність земельну ділянку, площею 0,058 га, цільове призначення «для ведення садівництва», яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, ОС «Степове», вул. Двадцять пята, № 2746, і належала продавцю- Бойченку О.М. на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 04.05.1998 року. За життя, у 2000 році [PERSON] на належній йому земельній ділянці без надежного дозволу та документації побудував садовий будинок, який не ввів до експлуатації, і право власності не зареєстрував. За життя [PERSON] виплатив пай за квартиру [ADDRESS], ЖБК «Гідробудівельник», що встановлено згідно довідки № 567 від 23.11.2006 року. В силу положення ст.15 Закону України «Про власність»\~член\~\~житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд. За життя [PERSON] не отримував свідоцтва про право власності на вказану квартиру. Разом із тим, у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини (п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 6 від 01.03.2013 року). 14.09.2008 року [PERSON] помер, що встановлено зі змісту свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 163478, виданого 14.09.2008 року першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку прийняла [PERSON], інші спадкоємці відсутні. 09.07.2014 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], про що видано постанову № 2687/02-31. Таким чином існує спір про право. В теперішній час спадкоємець до майна [PERSON] позбавлена можливості в інший, позасудовий спосіб, оформити своє право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Законодавцем в нормі ст. 1219 ЦК України визначений перелік прав та обовязків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обовязки, які нерозривно повязані з особою. В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, що за життя належало спадкодавцю. Згідно відповіді Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 12.01.2015 року № 16/ср-20816/10 вбачається, що погосподарські книги на садівничі товариства не ведуться. Доказів державної реєстрації права власності на садовий будинок за [PERSON] не надано. Отже, матеріали справи не містять доказів реєстрації садового будинку за життя спадкодавця. Предметом спору є визнання права власності на садовий будинок в порядку спадкування за законом, в межах якого перевірки судом підлягає наявність/відсутність права власності спадкодавці на спірний садовий будинок. Суд вважає, що не має підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на садовий будинок. В силу ст. 6 ЗК України в редакції 1992 року громадяни набувають право власності на земельні ділянки у випадку купівлі- продажу. В силу п.7 Перехідних положень ЗК України в редакції 2001 року, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що буди передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Отже, за життя [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку, але не встиг отримати державного акту. Проте, ця обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки право, що за життя виникло у спадкодавця, підлягає спадкуванню в загальному порядку. В силу ч. 3 ст. 384 ЦК України [PERSON] за життя став власником спірної квартири, оскільки у разі викупу квартири член житлово- будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже в цих частинах позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial