Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У травні 2014р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою вимогу мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. На даний час вона має намір продати цей будинок, у зв'язку з чим вона звернулася до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу будинку, однак отримала відмову в зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на будинок її прізвище записано на російській мові «[PERSON]», а в її паспорті та ідентифікаційному коді - «[PERSON]». На підставі вказаного, заявник просить суд встановити факт належності їй договору дарування житлового будинку від 27.10.1995р. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Від зацікавленої особи - Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшло клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, а також про те, що не заперечують проти задоволення заяви. Представник зацікавленої особи - Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва Головного Управління Міністерства доходів України у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення заявника, свідка - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. 27.10.1995р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування житлового будинку [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Очаківської державної нотаріальної контори Сибиряковою І.О. за р. № 1718. Тобто, власником спірного будинку є заявник, а правовстановлюючим документом на вказаний будинок є договір дарування від 27.10.1995р. за р. № 1718. У договорі дарування прізвище обдарованої, яка є заявником по даній справі, записано як «[PERSON]». В Паспорті та ідентифікаційному коді прізвище заявниці записано як «[PERSON]». Помилка в написанні прізвища [PERSON] у правовстановлюючому документі виникла на підставі невірного перекладу з української мови на російську. Факт того, що «[PERSON]» та «[PERSON]» є однією і тією ж особою підтверджується єдністю імені та по-батькові, місця реєстрації, що зазначаються в наступних документах: в договорі дарування від 27.10.1995р. за р. № 1718, посвідченого державним нотаріусом Очаківської державної нотаріальної контори Сибиряковою І.О.; у Паспорті та в ідентифікаційному коді [PERSON] Також цей факт підтверджується єдністю місця народження заявника, що вказані в Свідоцтві про її народження (а/з № 13) та в Довідці Парутинської сілької ради № 1297 від 26.11.2010р. У судовому засіданні свідок - [PERSON] підтвердила факт того, що «[PERSON]» та «[PERSON]» є однією і тією ж особою. Підтвердження факту того, що договір дарування дійсно належить заявниці необхідно їй для здійснення свого права щодо відчуження своєї власності. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин, вимоги заявника обґрунтовані і суд встановлює факт належності договору дарування житлового будинку від 27.10.1995р., [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved