Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 252/980-ФО від 30 жовтня 2007 року, який був укладений між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний Банк» та [PERSON], останньому було видано кредит в сумі 19760 гривень зі сплатою 26 % річних терміном повернення до 29 жовтня 2013 року. Проте відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконуються взяті на себе зобов'язання. Станом на 31 березня 2016 року відповідачем не повернуто кредитні кошти по договору в розмірі 50327 гривень 70 копійок, що включає в себе: - 11506 гривень 72 копійки - заборгованість за кредитом; - 17108 гривень 86 копійок - заборгованість по відсотках; - 5863 гривні 07 копійок - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 3323 гривні 27 копійок - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 1963 гривні 57 копійок - інфляційні збитки за кредитом; - 8536 гривень 95 копійок - інфляційні збитки за відсотками; - 1018 гривень 02 копійки - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків; - 1007 гривень 23 копійки - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту. У судове засідання представник позивача не з'явився. Подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікації оголошення у пресі. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 252/980-ФО від 30 жовтня 2007 року, за умовами якого останньому було видано кредит в сумі 19760 гривень зі сплатою 26 % річних, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № 252/980-ФО від 30 жовтня 2007 року (а.с. 7-9). Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків та пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 31 березня 2016 року відповідачем не повернуто кредитні кошти по договору в розмірі 50327 гривень 70 копійок, що включає в себе: - 11506 гривень 72 копійки - заборгованість за кредитом; - 17108 гривень 86 копійок - заборгованість по процентах; - 5863 гривні 07 копійок - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 3323 гривні 27 копійок - пеня за несвоєчасне повернення процентів; - 1963 гривні 57 копійок - інфляційні збитки за кредитом; - 8536 гривень 95 копійок - інфляційні збитки за відсотками; - 1018 гривень 02 копійки - три процента річних за несвоєчасну сплату процентів; - 1007 гривень 23 копійки - три процента річних за несвоєчасну сплату кредиту. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по договору станом на 31 березня 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 5-6). З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 1378 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved