overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У червні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, матеріально сімю не утримує. У звязку з чим вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не прибули. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 05 березня 2011 року, який зареєстровано Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 115. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 4-5). Як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у травні 2015 року, з вказаного часу сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, не піклувався про родину, матеріально сімю не забезпечував, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

У червні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 20 квітня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені у 2009 році. Основна причина розпаду сімї - це різні характери, відсутність взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуттів любові. На даний час відповідач проживає у місті Києві, де має нову сімю, тому позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не прибули. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач направив суду нотаріально засвідчену заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 20 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 119. Від шлюбу подружжя мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 4-5). Як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами були припинені у 2009 році, з вказаного часу сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що між подружжя відсутнє порозуміння та довіра, що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У червні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 22 лютого 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають троє неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між ними не склались, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Основна причина розпаду сімї - це різні погляди на життя та вирішення сімейних питань, відсутність порозуміння призвело до втрати почуттів любові. У звязку з чим вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не прибули. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 22 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом ДРАЦС РС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 101. Від шлюбу подружжя мають троє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 2, 7-8). Як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що подружжя мають різні погляди на життя та вирішення сімейних питань, відсутність порозуміння призвело до втрати почуттів любові. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває. Ухвалою від 21 червня 2016 року заява [PERSON] про відстрочення сплати судового збору задоволена, позивачу відстрочена сплата судового збору до ухвалення судового рішення. Відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору відповідно до вимог 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У червні 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 22 січня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, у пяному вигляді вчиняє сварки, в процесі яких міг вдарити її. У звязку з чим вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не прибули. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 22 січня 2005 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Білоус) [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 32. Від шлюбу подружжя мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 4-5). Як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у жовтні 2014 році, з вказаного часу сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, у пяному вигляді вчиняв сварки, в процесі яких міг вдарити позивачку. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 27.11.2004 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1752. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 27.11.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1752. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину, а саме [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 12.09.2001 року, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Шлюб носить формальний характер та останніх два роки вони проживають окремо, збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить його розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. \~ \~ \~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.09.2001 року між позивачем та відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського Житомирського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим\~ записом № 1428 і від шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. У звязку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сімю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. За подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підлягає стягненню на її користь із відповідача. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18.09.1993 року і від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, неодноразове порушення відповідачем протягом останнього часу норм суспільної моралі та прояви явної неповаги до неї та дітей, у тому числі в стані алкогольного сп'яніння. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить його розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18.09.1993 року між позивачем та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку було зареєстровано шлюб, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.07.2003 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні відносини між ними припинені та спільного господарства вони не ведуть. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26.07.2003 року між позивачем та відповідачем Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони дітей не мають. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджено документально і який підлягає стягненню з відповідача на її користь. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 26 липня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 254, зареєструвала шлюб з [PERSON] 19 серпня 2005 року у подружжя народилася дитина син [PERSON]. Посилалась, що має з чоловіком різні характери та погляди на життя, в родині часто відбувалися сварки. Це привело до втрати почуття любові та взаємоповаги та на думку позивача при таких обставинах сімя існувати не може. Зазначила, що раніше вже розривали шлюб, але зареєстрували його повторно заради дитини. На теперішній час позивач знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, як і відповідач - з іншою жінкою. У перебігу цього часу з відповідачем практично не спілкуються, шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved