Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом із базовою процентною ставкою 3% на місяць. Позивач зауважує, що позичальник [PERSON] помер [INFO] , в зв`язку із чим банк 08 лютого 2020 року направив претензію кредитора до Шостої київської державної нотаріальної контори, та від Двадцять першої київської державної нотаріальної контори 25 березня 2020 року отримано відповідь про те, що спадкоємцем померлого є відповідач, якому 21 грудня 2020 року направлено лист-претензію, який [PERSON] залишено без реагування. АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на викладене, а також те, що на дату смерті позичальника існувала заборгованість перед банком за спірним кредитним договором у розмірі 6 316,47 грн (несплачене тіло кредиту), відповідач, будучи спадкоємцем [PERSON] , в добровільному порядку відмовляється сплатити вказану суму коштів, просить суд стягнути їх в примусовому порядку. Ухвалою судді від 21 травня 2021 року відкрито провадження в указаній цивільній справі для розгляду за правилами спрощеного провадження. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року витребувано в Двадцять першої київської державної нотаріальної контори копію матеріалів спадкової справи, яку відкрито після померлого [INFO] [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, виходячи з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позов від [PERSON] до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно з кредитним договором від 28 жовтня 2010 року [PERSON] було надано кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 15 000,00 грн на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ «ПриватБанк» за укладеним договором від 28 жовтня 2010 року становить 6 316,47 грн (неповернуте тіло отриманого кредиту). [INFO] позичальник [PERSON] помер. Банком було складено претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України до спадкоємців боржника [PERSON] , яку 08 лютого 2020 року направлено до Шостої київської державної нотаріальної контори. Згідно з відповіддю Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 22 лютого 2020 року, спадкоємцем після померлого [INFO] , є його син [PERSON] і відповідач у вказаній справі. 21 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено лист-претензію до відповідача щодо необхідності погашення кредитної заборгованості померлого [PERSON] в розмірі 6 316,47 грн перед позивачем. Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач вказує на те, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , в зв`язку чим, як спадкоємець боржника, зобов`язаний задовольнити його вимоги, як кредитора. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також ч. 1 ст.1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст.1270 ЦК України). Одночасно із цим, за нормами ч. 1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовити від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. До суду надійшла копія спадкової справи № 94-2019, заведена Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою після смерті [INFO] [PERSON] , в якій наявна заява відповідача із посвідченим державним нотаріусом підписом останнього, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] відмовляється від спадщини після померлого батька. Отже, [PERSON] не є належним відповідачем у цій справі, оскільки відмовився від прийняття спадщини впродовж шести місяців після відкриття спадщини. При цьому, матеріли згаданої вище спадкової справи не містять відомостей про те, що [PERSON] використав своє право, встановлене ч. 6 ст. 1273 ЦК України, на відкликання відмови від прийняття спадщини в межах строку, встановленого для прийняття спадщини, а також стороною позивача не надано підтверджень того, що така відмова відповідача від прийняття спадщини визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст. ст. 225, 229-231 і 233 ЦК України. За викладених обставин, позивачем безпідставно пред`явлено вимоги до [PERSON] , як спадкоємця померлого [INFO] [PERSON] , оскільки відповідач не виступає таким і до нього не перейшло спадкове майно саме через відмову від прийняття спадщини, та він вважається позбавленим права на спадкування. Таким чином, вказані обставини свідчать про необґрунтованість заявлених банком позовних вимог, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed