Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У червні 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» про визнання відмови у виплаті страхового відшкодування неправомірною. У позовній заяві зазначено, що 25 вересня 2014 року, близько 12 год. 40 хв., на вул. Нижня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, водій [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номерний знак [NUMBER], скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON]. Внавслідок даної дорожньо-транспортної події [PERSON] отримав тілесні ушкодження. 08 лютого 2017 року від імені [PERSON] було подано на адресу страховика - [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування. За результатом розгляду зазначених документів відповідач своїм листом від 27 березня 2017 року за вих. номером 270317-00838 повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки така відмова є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного законодавства України. Враховуючи вищевикладене, позивач, в особі представника, просить суд визнати неправомірною відмову [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» у відшкодуванні шкоди, завданої позивачеві [PERSON] внаслідок шкоди, заподіяної 25 вересня 2014 року у ході дорожньо-транспортної події джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний реєстраційний номер [NUMBER]; стягнути компенсацію витрат на правову допомогу у сумі 4800 грн. з відповідача [PERSON] «СК «Арсенал Страхування». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги виходячи з підстав, що викладені у письмовій формі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Частиною першою статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до п.1.6 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року, приблизно о 12 год. 40 хв., на вул. Нижняя у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, водій [PERSON], керуючи забезпеченим транспортним засобом автомобілем «ЗАЗ 1102», державний реєстраційний номер [NUMBER] (Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8849296 від 22.11.2013, виданого [PERSON] «СК «Арсенал Страхуання»), скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON]. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події [PERSON] отримав тілесні ушкодження. 08 лютого 2017 року від імені [PERSON] було подано на адресу страховика - [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування. За результатом розгляду зазначених документів відповідач своїм листом від 27 березня 2017 року за вих. номером 270317-00838 повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.3 вказаного Закону, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч.17 ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник або потерпіла особа. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Виходячи з положень ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Оскільки велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження, було зареєстровано кримінальне провадження №12014080190001802 за ч.1 ст.286 КК України. Зазначене вище кримінальне провадження було закрито у зв'язку із відсутністю в діяннях осіб складу кримінального правопорушення, згідно постанови старшого слідчого Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 27 листопада 2015 pоку. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №702/14 від 25 листопада 2014 року в діях [PERSON] відсутні невідповідності Правил дорожнього руху України, котрі знаходяться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. [PERSON] не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода. 27 березня 2017 року [PERSON] «СК «Арсенал Страхування» відмовило Позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі ст.6, ч.1 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» оскільки вина особи, відповідальність якої застрахована не встановлена, з чого і слідує, що - цивільно-правова відповідальність [PERSON] не настала. Відповідно до абз.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Обгрунтовуючи позовні вимоги до відповідача [PERSON] «СК «Арсенал Страхування», позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], посилається, що на спірні правовідносини поширюється дія статей 1166, 1167, 1187 ЦК України, якими передбачено підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, та відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Однак відповідач - [PERSON] «СК «Арсенал Страхування», не заподіювало майнову та/або моральну шкоду Позивачеві, не є володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля «ЗАЗ 1102», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України. Спосіб захисту цивільного права, обраний Позивачем, в особі Представника, визнання неправомірною відмови [PERSON] «СК «Арсенал страхування» у відшкодуванні шкоди, завданої [PERSON] внаслідок шкоди, заподіяної в ході ДТП, не передбачений вказаною правовою нормою. Не встановлений такий спосіб захисту договором або законом. У звязку із відмовою у задоволенні позову, суд також відмовляє у стягненні з Відповідача та користь Позивача понесених судових витрат на правову допомогу у сумі 4800 грн.

Outcome: dismissed