Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У червні 2018 року до суду звернувся [PERSON] міськрайонний центр зайнятості з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі\~3\~272,94 грн. Позивач вказував, що відповідач [PERSON] звернувся у листопада 2016 року як такий, що шукає роботу, у звязку з чим йому було присвоєно статус безробітного та призначена допомога. На виконання вимог пункту 18 частини 2\~статті 22 Закону України «Про зайнятість населення», [PERSON] МРЦЗ було проведено розслідування страхового випадку відносно [PERSON] шляхом звірки обміну даних з податковим органом, державним центром зайнятості. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №11 від 25 січня 2018 року, встановлено, що в період перебування на обліку в [PERSON] МРЦЗ з 30 листопада 2016 року по 15.06.2017 року та з 20.09.2017 року по 14.12.2017 року [PERSON] одночасно приступив до виконання обв»язків директора та головного бухгалтера ТОВ « Нафтомаршторг» з 18.05.2017 року. Отже, [PERSON] не вважався безробітним і не мав права перебувати на обліку в [PERSON] МРЦЗ. У судове засідання представник позивача та відповідач не прибули повторно, були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи. Керівництво позивача - [PERSON] міськрайонного центру зайнятості подало до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримало в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про причини своєї повторної неявки в судове засідання суд не повідомив, а також не подав належні та допустимі докази щодо причин поважності неявки в минулі судові засідання, і не подавав заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] 30 листопада 2016 року звернувся до [PERSON] міськрайонного центру зайнятості як такий, що потребує працевлаштування. У своїй заяві [PERSON] зазначив, що на момент звернення до Центру зайнятості не має постійного або тимчасового заробітку, в тому числі, з поміж іншого, за договорами цивільно-правового характеру. На підставі особистої заяви [PERSON] та відповідно до\~Закону України «Про зайнятість населення»\~останній було надано статус безробітної та призначено допомогу. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №11 від 25 січня 2018 року, встановлено, що в період перебування на обліку в [PERSON] МРЦЗ з 30 листопада 2016 року по 15.06.2017 року та з 20.09.2017 року по 14.12.2017 року [PERSON] одночасно приступив до виконання обв»язків директора та головного бухгалтера ТОВ « Нафтомаршторг» з 18.05.2017 року. Відповідно до наданого розрахунку, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 18 травня 2017 року по 08 червня 2017 року становить 919,39 грн та за період з 14.10.2017 року по 08.12.2017 року2353,55 грн, загалом 3\~272,94 грн. 02 травня 2018у наказом директора [PERSON] МРЦЗ за №215 прийнято рішення про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем в розмірі 3\~272,94 грн. 03 травня 2018 року позивач направив відповідачеві повідомлення за вихідним № 1137, про необхідність повернення ним виплаченої йому призначеної позивачем допомоги по безробіттю. Відповідно до п.7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністра Праці та соціальної політики України від 13 лютого 2009 року №60/62, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів місія прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення, повернути незаконно виплачені кошти. Згідно підпункту 1 пункту 5.5. Порядку надання допомоги по безробіттю у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого\~Наказом Мінпраці від 20 листопада 2000 року № 307, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами). Таким чином, особи, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, предметом яких є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт та надання послуг, закон відносить до зайнятого населення. У зв'язку з чим, вони не можуть були зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу. У добровільному порядку сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю до цього часу, відповідачем не повернуто. Наказ про повернення допомоги по безробіттю в установленому законом порядку [PERSON] не оскаржувався. Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначаються правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Статтею 36 ч. 3 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення ці палання соціальних послуг. Згідно пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та ДПА України №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому порядку га повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, утому числі одноразової її ніш дат для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого\~Наказом Мінпраці від 20 листопада 2000 року № 307. якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплат, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Відповідно до ч. 3\~ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року\~відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Безпідставне невиконання відповідачем покладених на нього зобовязань будучи безробітним та обізнаним з положеннями\~Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~під час надання статусу безробітного, порушує право [PERSON] МРЦЗ на відшкодування в даному випадку незаконно отриманих соціальних послуг у вигляді допомоги по безробіттю, котрі були виплачені [PERSON] У ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідач не подав до суду належних і допустимих доказів на спростування позову. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] міськрайонного центру зайнятості кошти у повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 3\~272,94 грн. З відповідача на користь держави згідно абз. 3 п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на день подання позову) необхідно стягнути судовий збір на загальну суму 704,80 грн. Згідно частини 4 статті 38 Закону України\~Про загальнообовязкове державне страхування на випадок безробіття, строк давності в разі стягнення штрафних санкцій передбачених цим\~Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Outcome: approved