Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів з 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на 1/4 частку його доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2012 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року змінено розмір аліментів на дитину, а саме, стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час у нього змінився сімейний стан, він одружився та усиновив дитину, крім того має хворобу, яка потребує лікування та грошових витрат. Також, на його утриманні знаходиться хвора мати, у зв`язку з чим просить зменшити розмір аліментів з 1/3 частини на 1/4 частину. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про долучення доказів до справи в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, ч. 5, ч. 7 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення цього рішення суду 11 жовтня 2021 року. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року змінено розмір аліментів на дитину, а саме, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15-16). На підставі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідно до ст. 192 СК (2947-14) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Судом встановлено, що з моменту ухвалення судом рішення про стягнення з [PERSON] на користь відповідача аліментів, у нього змінився сімейний стан - позивач одружився, усиновив дитину, крім того погіршилося здоров`я. Вказані обставини піттверджуються копією епікризу з історії хвороби №101471/2016 хворого [PERSON] якому встановлено діагноз симптоматична епілепсія внаслідок переносеної ЧМТ з сенсорними припадками та генералізованими тонікоклонічними припадками в анамнезі. Протипоказана робота на висоті, біля води, біля вогню та рухомих механізмів (а.с.19); та копією свідоцтва про шлюб укладеного між позивачем [PERSON] та [PERSON] . На підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року [PERSON] є усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.17-18). Згідно довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» від 19 лютого 2021 року, [PERSON] працює на посаді начальника відділу заміщення персоналу з 06 січня 2021 року з окладом, згідно штатного розкладу, в розмірі 6 300 грн. (а.с.24). З урахуванням теперішнього сімейного та матеріального стану позивача, стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку на утримання відповідача є неможливим без погіршення матеріального стану його теперішньої родини. Посилання позивача про перебування на його утриманні хворої матері [PERSON] , суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач у позовній заяві зазначив, що у нього на утриманні перебуває хвора мати - [PERSON] . На підтвердження своїх доводів позивачем надано медичні довідки про стан здоров`я матері, проте належних та допустимих доказів, які підтверджують факт перебування на його утриманні непрацездатної матері, зокрема, розмір її доходів; відсутність інших осіб, які зобов`язані надавати їй допомогу; розмір витрат на лікування; відомостей про те, що така допомога фактично надається позивачем, не надано. Надані позивачем медичні довідки стосовно матері свідчать про стан здоров`я останньої та жодним чином не підтверджують як її стан здоров`я впливає на майнове становище позивача. Враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частки до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів). На підставі викладено та

Outcome: approved