Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» (далі ПАТ «Перший Український [PERSON]»), треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таки, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що 23 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 34 на підставі якого запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку: кадастровий номер 3222482401:01:008:0024 цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа 0,1018 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, пров. Лісний, ділянка 9 (в тому числі на усі розташовані на земельній ділянці будівлі (споруди), належні на праві власності Іпотекодавцю та на обєкти незавершеного будівництва, незалежно від власника), яка належить [PERSON] (що народився 23.05.1957 року, в селищі Кіровське, Автономної Республіки Крим, місце роботи невідоме, паспорт: серія СО № 818314, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER], який зареєстрований за адресою: Україна, [ADDRESS]), право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія: ЯД № 759588, виданим управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 22.11.2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 2007 року № 3801, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 010732900277. 10 травня 2017 року постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження № 53730635 про примусове виконання вищезазначеного виконавчого напису. Позивач зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом [PERSON] було допущено порушення постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, зокрема неправильно зазначено його місце реєстрації: [ADDRESS], замість вірного Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Лісна, буд. 51. Крім того, [PERSON] вказує на те, що у виконавчому написі зазначено, що заборгованість за кредитним договором № 5939465 від 12.12.2007 року (в якості забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки, предметом якого є вищезазначена земельна ділянка кадастровий номер 3222482401:01:008:0024) становить 35\~346, 66 дол. США та 171\~468,24 грн., а заборгованість за кредитним договором № 6246334 від 02.04.2008 року становить 26\~127,94 дол. США, що на думку Позивача, не відповідає дійсності оскільки: 24.09.2009 року його донька внесла на рахунок ПАТ «Перший Український [PERSON]» 4\~008 грн., що становило близько 500 дол. США, проте відсутні докази, що вищезазначена сума була направлена на погашення кредиту; 16.01.2013 року в рамках реструктуризації боргових зобовязань [PERSON] оформила новий кредит (додаткова угода № 19425038 до кредитного договору 5939465) і ПАТ «Перший Український [PERSON]» списав 16\~738,17 дол. США для виплати заборгованості за кредитним договором, проте на думку Позивача, таке списання призвело до завищення боргових зобовязань [PERSON]; 16.01.2015 року по квитанції № 4774507 [PERSON] було здійснено платіж у розмірі 157 дол. США, проте незрозуміло чи були останні використані для погашення заборгованості; 15.04.2015 року по квитанції № 4906_8 [PERSON] було здійснено платіж у розмірі 3145 грн., проте незрозуміло чи були останні використані для погашення заборгованості; 21.05.2015 року по квитанції № 4906_4 [PERSON] було здійснено платіж у розмірі 3500 грн., проте незрозуміло чи були останні використані для погашення заборгованості; 02.06.2015 року по квитанції № 4906_1 [PERSON] було здійснено платіж у розмірі 3300 грн., проте незрозуміло чи були останні використані для погашення заборгованості; 10.07.2015 року по квитанції № 4906_2 [PERSON] було здійснено платіж у розмірі 2500 грн., проте незрозуміло чи були останні використані для погашення заборгованості; 12.08.2015 року по квитанції № 6939_5 [PERSON] було здійснено платіж у розмірі 3705 грн., проте незрозуміло чи були останні використані для погашення заборгованості; Позивач зазначив, що оскільки у звязку з порушенням процедури вчинення виконавчого напису (нотаріусу не були надані усі документи, або нотаріус свідомо чи несвідомо не помітив важливих документів), у розрахунках ПАТ «Перший Український [PERSON]» багато помилок та не коректних бухгалтерських проводок, порушень законодавства про бухгалтерський облік, порушень про розрахунково-касове обслуговування, порушень деяких вимог НБУ, що у сукупності призвело до необєктивного розрахунку кредитних зобовязань, що у свою чергу робить вимоги не безспірними, у звязку з чим просив суд визнати виконавчий напис від 23.03.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі під № 34 таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні [PERSON] просив суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник ПАТ «Перший Український [PERSON]», представник Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд не приймає до розгляду заяву [PERSON] від 27.10.2017 року за вх. № 32369 про визнання його правонаступником Відповідача та задоволення вимог Позивача, оскільки заявник не зявився в судове засіданні, не підтримав подану ним заяву та не надав оригінали документів, які долучені додатками до неї, позбавивши суд можливості перевірити їх достовірність та засвідчити у передбачений законодавством спосіб, і як наслідок встановити наявність чи відсутність підстав для залучення до участі у справі правонаступника. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав. У\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 12.12.2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5939465, відповідно до умов якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит у розмірі 40\~000 дол. США 00 центів на умовах цього договору, а позичальник зобовязувався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені за цим договором. За приписами п.2.1.1 та 2.1.1.1 вищезазначеного договору у забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором укладається іпотечний договір земельної ділянки, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; площа:0,1018 га, кадастровий номер: 3222482401:01:008:0024, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, пров. Лісний, ділянка 9. 02.04.2008 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6246334, відповідно до умов якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит у розмірі 30\~000 дол. США 00 центів на умовах цього договору, а позичальник зобовязувався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені за цим договором. За приписами п.2.1.1 та 2.1.1.1 вищезазначеного договору у забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором укладається іпотечний договір земельної ділянки, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; площа:0,1018 га, кадастровий номер: 3222482401:01:008:0024, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, пров. Лісний, ділянка 9. В подальшому до вищезазначених кредитних договорів неодноразово укладались додаткові угоди. 12.12.2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON]» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 5939616. Відповідно до п.1.1 даного договору, враховуючи зміни передбачені додатковим договором № 7533682 від 02.04.2009 року, іпотекою за цим договором забезпечується виконання всіх зобовязань [PERSON], що випливають з укладених між ними кредитного договору № 6246334 від 02.04.2008 року (згідно з яким банк зобовязувався в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, надати [PERSON] кредит, а [PERSON] зобовязалася повернути кредит в розмірі 30\~000 дол. США 00 центів, а також сплатити на користь банку проценти за користування кредитом, пені, штрафи, та всі інші суми, передбачені кредитним договором) та кредитного договору № 5939465 від 12.12.2007 року (згідно з яким банк зобовязувався в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, надати [PERSON] кредит, а [PERSON] зобовязалася повернути кредит в розмірі 40\~000 дол. США 00 центів, а також сплатити на користь банку проценти за користування кредитом, пені, штрафи, та всі інші суми, передбачені кредитним договором). Згідно п. 1.2.1 та п.1.2.1.1 договору іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка. цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; площа:0,1018 га, кадастровий номер: 3222482401:01:008:0024, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, пров. Лісний, ділянка 9, вартістю 943\~146 грн. 00 копійок. Відповідно до п. 4.1 вищезазначеного договору іпотеки № 5939616 іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, серед іншого, у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобовязання. Пунктом 4.2 договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється одним з таких способів за вибором іпотекодержателя: за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення\~\~\~\~на\~\~\~\~предмет\~\~ іпотеки\~\~ здійснюється\~\~ на підставі рішення суду,\~виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, у відповідності до вимог чинного законодавства про іпотеку виконавчий напис нотаріуса є одним із способів звернення стягнення\~\~\~\~на\~\~\~\~предмет\~\~ іпотеки. При цьому, відповідно до п. 4.2 договору іпотеки сторони погодили, що звернення стягнення\~\~\~\~на\~\~\~\~предмет\~\~ іпотеки\~\~ відбувається зокрема і на підставі виконавчого напису нотаріуса. 23 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 34 на підставі якого запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку: кадастровий номер 3222482401:01:008:0024 цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа 0,1018 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, пров. Лісний, ділянка 9 (в тому числі на усі розташовані на земельній ділянці будівлі (споруди), належні на праві власності Іпотекодавцю та на обєкти незавершеного будівництва, незалежно від власника), яка належить [PERSON] (що народився 23.05.1957 року, в селищі Кіровське, Автономної Республіки Крим, місце роботи невідоме, паспорт: серія СО № 818314, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER], який зареєстрований за адресою: Україна, [ADDRESS]), право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія: ЯД № 759588, виданим управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 22.11.2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 2007 року № 3801, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 010732900277. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитних договорів за період з 25.01.2017 року по 15.03.2017 року у загальному розмірі 61\~474, 60 дол. США та 174\~568,24 грн. Згідно зі\~ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.3\~ст.10 ЦПК України\~та ч.ч.1,4\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не надав належних та допустимих доказів того, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] під час вчинення оспорюваного виконавчого напису допустила порушення вимог\~Закону України «Про нотаріат», а твердження Позивача про відсутність у нотаріуса підстав вважати суму заборгованості безспірною\~не була підтверджена останнім, так як він не надав суду жодного доказу цього, а також не запропонував власного обґрунтованого розрахунку заборгованості перед ПАТ «Перший Український [PERSON]» у спростування стягненої нотаріусом суми. Жодних клопотань щодо витребування доказів Позивачем заявлено не було. У зв'язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та ст. ст.\~3, 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст.87 Закону України «Про нотаріат»,\~та

Outcome: dismissed