Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.06.2012 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою : с. Розумівка, вул. Лиманна, 2 Запорізького району Запорізької області. Вказане спадкове майно померла прийняла у спадок після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 07.06.2000р., однак не оформила своїх спадкових прав. За житті, а саме 22.12.1999р. [PERSON] склала заповіт, згідно з яким, все належне їй на час смерті майно вона заповіла позивачу [PERSON] Позивач також зазначив, що прийняв спадщину, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори, однак при оформленні своїх спадкових прав, у звязку з тим, що на спадкове майно не було оформлене та не зареєстроване право власності. Посилаючись вищевикладене, [PERSON] був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: с.Розумівка, вул. Лиманна, 2 Запорізького району Запорізької області, а саме: житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а, а1, а2», літня кухня літ. «Б», погріб під Б літ. «пг», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», яму зливну «№1», хвіртку «№2», паркан «№3», ворота «№4». Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Надав до суду письмову заяву, відповідно до якої визнав позов, а також просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою. Надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.\~174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 240766, виданим 03.07.2012р. Виконавчим комітетом Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 29. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті. Згідно зі ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на : житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою : с. Розумівка вул. Лиманна, 2 Запорізького району Запорізької області , які [PERSON] прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 07.06.2000 року, але не оформила своїх спадкових прав . Факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка, підтверджується довідкою №381 від 18.05.2017р., виданою Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, яка свідчить про реєстрацію померлої на час відкриття спадщини за однією адресою зі спадкодавцем, яким був її чоловік. За своє життя, а саме 22.12.1999 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за яким померла все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець по заповіту або по закону має право спадщину прийняти або не прийняти. Відповідно до п.п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 пункту 4 та пункту 5 глави 10 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 478/2012, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлої 29.06.2012р., прийняв її син [PERSON], про що ним було складено заяву, зареєстровану 06.12.2012р. за №\~1374. Окрім позивача, спадкоємицею ще є [PERSON]. Однак, відповідно до заяви [PERSON] №1375 від 06.12.2012 року, вона відмовилась від прийняття спадщини. При оформленні [PERSON] своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок зясувалось, що право власності на будинок не було оформлене та зареєстроване на померлого батька позивача [PERSON], тому нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було відмовлено в видачі свідоцтва на право на спадковий житловий будинок та 28.04.2017 року видана Постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1299 ЦК України : якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як розяснено в листі [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства за адресою: с. Розумівка вул. Лиманна, 2 Запорізького району Запорізької області, зазначений [PERSON], що підтверджується випискою, виданою Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Крім того, відповідно до рішення №251 від 20.12.2001 року Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що право власності на будинок №2 по вул. Лиманна с. Розумівка визнане за [PERSON]. Також, земельна ділянка площею 0,24 га для обслуговування житлового будинку за адресою : с. Розумівка вул. Лиманна,2 Запорізького району Запорізької області, на якій розташований спадковий житловий будинок з господарськими спорудами теж належить на праві власності [PERSON], померлому 07.06.2000 року. Крім того, позивачем до матеріалів справи був долучений технічний паспорт на житловий будинок від 12.04.2017р., який розташований за адресою: с.Розумівка, вул. Лиманна, 2 Запорізького району Запорізької області. За вказаною адресою розташовані: житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а, а1, а2», літня кухня літ. «Б», погріб під Б літ. «пг», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», яму зливну «№1», хвіртку «№2», паркан «№3», ворота «№4». Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази, а тому вважає що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved