Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У червні 2013 року позивачі звернулись з позовом, в якому просили зобов'язати [PERSON] демонтувати самовільно встановлений металевий паркан між будинками по [ADDRESS], [ADDRESS] та будинком [ADDRESS]. На підтвердження своїх вимог вказували, що згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30.11.2007 вони є власниками 14/30 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Іншими власниками є [PERSON] 17/60 частин згідно з договором дарування від 21.12.1979 року та [PERSON] - 1/4 частина згідно з договором купівлі-продажу від 25.10.1974 року. На даний час між співвласниками будинку визначено порядок користування земельною ділянкою пл. 684 кв.м. згідно з рішенням апеляційного суду Полтавської області від 06.06.2013 року. Зокрема, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року виділено в користування співвласнику [PERSON] земельну ділянку загальною площею 171 кв.м., що відповідає 1/4 частині домоволодіння, яка зафарбована червоним кольором в додатку №8. Виділено в користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] ділянку загальною площею 319 кв.м., що відповідає 14/30 частинам домоволодіння, яка зафарбована зеленим кольором в додатку № 8, в тому числі: - 314 кв.м. - площі земельної ділянки в особисте користування; - 5 кв.м. - площі земельної ділянки спільного користування з співвласником [PERSON] Виділено в користування співвласнику [PERSON] земельну ділянку загальною площею 194,0 кв.м., що відповідає 17/60 частинам домоволодіння, яка зафарбована синім кольором в додатку № 8. Межі користування частинами земельної ділянки вказані в додатку №8 висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року кульковою ручкою червоного кольору. Площа спільного користування співвласників [PERSON] та [PERSON], [PERSON] становить 10 кв.м., з них: по 5 кв.м.(10/2) площа спільного користування яка приходить на співвласника [PERSON] та співвласників [PERSON] [PERSON], як то зафарбовано в додатку № 8 висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року штрихованим червоним кольором. Позивачі зазначають, що в період розгляду вказаної справи в суді першої інстанції навесні 2012 року відповідач [PERSON] по [ADDRESS],[ADDRESS] здійснила самовільне захоплення частини земельної ділянки [ADDRESS] шляхом встановлення металевого паркану на території земельної ділянки по [ADDRESS]. У дослідній частині висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року експерт дійшов висновку, що на момент проведення дослідження лінія межі змістилась в бік земельної ділянки [ADDRESS] та зменшила її розмір. Вилучена площа становить 5 кв.м. Таким чином, площа земельної ділянки, яка була розподілена між користувачами по [ADDRESS] становить 684 кв.м. (679+5). Згідно з затвердженим судом варіантом порядку користування земельною ділянкою [PERSON] здійснила самовільне захоплення частини ділянки, що виділена [PERSON] і [PERSON] (додаток № 8 до висновку №56). Таким чином, наявність вказаного паркану чинить перешкоди позивачам у користуванні земельною ділянкою, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідач заперечувала проти позову та вказувала, що 08.11.2013 року частина металевого паркану, що, згідно з описовою частиною висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року розміщена на земельній ділянці по [ADDRESS], була демонтована за її кошти, а тому предмет спору відсутній. 11.08.2013р. паркан був встановлений між земельними ділянками по [ADDRESS], та по [ADDRESS], [ADDRESS], з нахилом у бік будинку по [ADDRESS], що належить їй. Зазначене нове розташування паркану цілком вписується в межі земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS] та зображена на наступних документах : - додаток № 3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року - план будівельного кварталу № 443 на садибну ділянку [ADDRESS] від 24 серпня 1954 року (додаток № 4 до висновку № 252-13 експертного земельно-технічного дослідження, складеного 21.06.2013 року судовим експертом Воликом Г.Л.; - план садибної ділянки по [ADDRESS] від 02 листопада 1954 року (додаток № 5 до висновку № 252-13 експертного земельно-технічного дослідження, складеного 21.06.2013 року судовим експертом Воликом Г.Л.; - висновок № 252-13 експертного земельно-технічного дослідження, складеного 21.06.2013 року судовим експертом Воликом Г.Л. (додаток № 3); - топографічний план інженерно-геодезичних вишукувань за адресою: [ADDRESS] (додаток 4); - план розподілу території згідно з проектом визначення земельних часток замовника для обслуговування власних нежитлових приміщень магазину непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS], який погоджений Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру, Управлінням з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради, Управлінням майном комунальної власності міста, Управлінням житлово-комунального господарства (Додаток 5), та відповідність якого підтверджена Містобудівним висновком відповідності обґрунтування розподілу території та визначення меж земельних ділянок для виготовлення технічної документації із землеустрою № 674 від 04.11.2013 року (Додаток 6). На підставі викладеного вважає, що порушення прав позивачів на сьогодні відсутнє. Від третьої сторони [PERSON] надійшло пояснення по справі, в якому вона вважала позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими та законними. Пояснювала, що за договором дарування від 21.12.1979 року вона прийняла у дар 17/60 частини будинку з частиною надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] та складається в цілому з жилого будинку літ. «А-1», загальною жилою площею 75,80 кв. м., сараїв «Б, В, Д», вбиральні «Г», водопровідної колонки «№1», розташованих на земельній ділянці 723 кв. м. Згодом під час розгляду справи № 2/1622/1169/2012 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та визначення порядку користування земельною ділянкою в Октябрському районному суді м. Полтави була призначена судова будівельно-технічна експертиза. З висновку № 474 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 2/1622/1169/2012, складеного 27 червня 2012 року старшим судовим експертом Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Шимкою В.М. вбачається, що «...Відповідно технічного паспорту за будинковолодіння по [ADDRESS] зареєстрована земельна ділянка 723 кв. м. Проведеними підрахунками на підставі розмірів та конфігурацій меж зазначених на плані земельної ділянки технічного паспорту встановлено, що площа, яка знаходиться в користуванні співвласників складає 690 кв. м...».Тобто, з моменту виділення земельної ділянки площею 723 кв. м та до моменту проведення судової будівельно-технічної експертизи земельна ділянка по [ADDRESS] фактично вже була зменшена на 33 кв. м. Згодом під час розгляду даної справи в Октябрському районному суді м. Полтави в квітні 2012 року [PERSON] (користувач приміщенням по [ADDRESS]) без будь - яких погоджень з органами місцевої влади та суміжними землекористувачами самовільно встановила металевий паркан на межі земельних ділянок по [ADDRESS] і [ADDRESS], чим фактично вчинила ніщо інше, як самовільний захват земельної ділянки, яка перебувала у спільному користуванні власників будинковолодіння по [ADDRESS]. Даний факт підтверджується Актом про самовільне встановлення паркану та самовільне захоплення земельної ділянки.. Дана обставина була встановлення і у висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року, де чітко було зазначено про те, що «..на момент проведення дослідження лінія межі змістилась в бік земельної ділянки [ADDRESS] та зменшила її розмір...». З кадастрового плану, складеного НВ ТОВ «Інтерагроцентр», також вбачається, що площа земельної ділянки по [ADDRESS] на даний момент вже складає не 723 кв. м.. і навіть не 690 кв. м., а є 0.0679 га. 04 вересня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави було винесено рішення відповідно до якого було визначено між співвласниками порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. 06 червня 2013 року апеляційним судом Полтавської області було винесено рішення, відповідно до якого рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2012 року було скасоване в частині визначення порядку користування земельною ділянкою та в цій частині прийняте нове рішення, яким позовні вимоги позивачів задоволені частково. Таким чином, встановлений [PERSON] металевий паркан на території земельної ділянки по [ADDRESS] позбавляє співвласників користуватися земельною ділянкою до порядку, що був визначений рішенням апеляційного суду Полтавської області по справі 22-ц/786/11/2013 від 06.06.2013 року. У судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Їх представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнавали та просили відмовити в їх задоволенні. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з'явилась в судове засідання. Представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] вважала, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно з рішення Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 2-5808/07 від 30.11.2007 року позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є власниками 14/30 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. (а.с. 5,6). Іншими власниками є [PERSON] 17/60 частин та [PERSON] - 1/4 частин/ Згідно з рішення апеляційного суду Полтавської області від 06.06.2013 року між співвласниками визначено порядок користування земельною ділянкою площею 684 кв.м. по [ADDRESS]. Зокрема, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №56 від 15.04.2013 року виділено в користування співвласнику [PERSON] земельну ділянку загальною площею 171 кв.м., що відповідає 1/4 частині домоволодіння, яка зафарбована червоним кольором в додатку №8. Виділено в користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 319 кв.м., що відповідає 14/30 частинам домоволодіння, яка зафарбована зеленим кольором в додатку № 8, в тому числі: - 314 кв.м. - площі земельної ділянки в особисте користування; - 5 кв.м. - площі земельної ділянки спільного користування з співвласником [PERSON] Виділено в користування співвласнику [PERSON] земельну ділянку загальною площею 194,0 кв.м., що відповідає 17/60 частинам домоволодіння, яка зафарбована синім кольором в додатку № 8. Межі користування частинами земельної ділянки вказані в додатку №8 висновку судової земельно-технічної експертизи №56 від 15.04.2013 року кульковою ручкою червоного кольору. Площа спільного користування співвласників [PERSON] та [PERSON], [PERSON] становить 10 кв.м., з них: по 5 кв.м.(10/2) площа спільного користування, яка приходить на співвласника [PERSON] та співвласників [PERSON] [PERSON], як то зафарбовано в додатку № 8 висновку судової земельно-технічної експертизи №56 від 15.04.2013 року штрихованим червоним кольором (а.с. 7-10). Суд враховує ту обставину, що апелянтом по справі була [PERSON], крім того суд бере до уваги, що при проведенні земельно-технічної експертизи №56 від 15.04.2013 року (а.с. 11-22) експерт на вимогу апеляційного суду врахував права суміжних землекористувачів, зокрема [PERSON] У дослідній частині висновку судової земельно-технічної експертизи № 56 від 15.04.2013 року експерт дійшов висновку, що на момент проведення дослідження лінія межі змістилась в бік земельної ділянки [ADDRESS] та зменшила її розмір. Прийнявши точку «А» за базову в межах двох ділянок необхідно існуючу точку «А1» перенести на 0,75 м. в точку «А», потім з точки «А» до точки «Б» (яка являється репером) провести лінію межі, яка повинна проходити по прямій лінії (додаток № 6 до висновку № 56). Виходячи з вищевикладеного експерт вважає, що межею між ділянками [ADDRESS], [ADDRESS] і [ADDRESS] є лінія від точки «Б» до точки «А». Вилучена площа становить 5 кв.м. Таким чином площа земельної ділянки, яка була розподілена між користувачами по [ADDRESS] становить 684 кв.м. (679+5) (а.с. 14). Згідно з актом про самовільне встановлення паркану та самовільне захоплення земельної ділянки від 11.01.2013 року співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджують самовільне встановлення металевого паркану суміжним користувачем [PERSON] в квітні 2012 року (а.с. 24). Суд критично відноситься до висновків проведеної під час судового розгляду судової земельно-технічної експертизи № 12, виконаної судовим експертом Федоровою І.О., в частині відповідності фактичного розташування спірного паркану відносно меж земельних ділянок [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS] у зв'язку з тим, що порівняння здійснювалось згідно з кадастровим планом земельної ділянки [ADDRESS], [ADDRESS], складеного ДП «УкрНДІІНТВ» 2012 року НВ ТОВ «Інтерагроцентр» 2012 року та топографічному плану земельної ділянки, оскільки спірний паркан було встановлено після їх виготовлення, тому висновок експерта, що він відповідає межі встановленим у вказаних документах, є помилковим, так як на момент зйомки спірного паркану ще не було (а.с. 162). Суд критично відноситься до висновку експертного дослідження судового експерта Волика Г.Л. щодо встановлення спірного паркану між земельними ділянками [ADDRESS], [ADDRESS], та [ADDRESS] на лінії межі. Такий висновок не знаходить свого підтвердження, так як згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № 12 від 31.03.2014 року, яка була проведена судовим експертом Федоровою І.О. 31.03.2014 року, після неї та встановила, що металевий паркан не відповідає межі між земельними ділянками за адресою [ADDRESS], [ADDRESS] та адресою [ADDRESS], що зазначено у висновку судової земельно-технічної експертизи №56 від 15.04.2013 року та кадастровому плані, виготовленого НВ ТОВ «Інтерагроцентр» після встановлення паркану (а.с. 163). У судовому засіданні судовий експерт Федорова І.О. надала пояснення, аналогічні висновкам судової земельно-технічної експертизи № 12 від 31.03.2014 року. Відповідно до ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57- 60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved