Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа ФОП [PERSON] про визнання недійсним попереднього договору про купівлю-продаж нерухомості, в якому просить визнати попередній договір від 19.03.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], недійсним та стягнути з [PERSON], на його користь грошові кошти у розмірі 26250 грн.00 коп. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В пояснення цього вона послалася на ст. 657 ЦК України, згідно якої договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій, формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Таким чином, попередній договір купівлі-продаж квартири повинен був бути нотаріально посвідчений. При цьому у відповідності до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому, представник позивач вважає, що попередній договір від 19.03.2014 р. укладений між позивачем та відповідачем має бути визнаний недійсним, в результаті чого [PERSON] зобов»язаний повернути [PERSON] кошти, які одержані за таким договором в порядку реституції, а саме грошові кошти у розмірі 26250 (двадцять шість тисяч двісті п»ятдесят) грн. 00 копійок. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. При цьому представник відповідача послалася на той факт, який ніким із учасників судового засідання не оспорювався, що позивач самовільно не виконав умов договору і відмовився укладати договір купівлі-продажу вказаної квартири. Таким чином внесений позивачем завдаток не повертається. А тому відсутні підстави для повернення завдатку [PERSON] за таких обставинах в задоволенні позову необхідно відмовити. Третя особа ФОП [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що у березні 2014 р. агент з продажу нерухомості Фізична особа-підприємець [PERSON] запропонував позивачу [PERSON] надати послуги з пошуку 3-х кімнатної квартири у м. Полтава. Так 14.03.2014 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір № 13888, згідно з яким останній зобов»язувався надати послуги з пошуку об'єкту нерухомості, а позивач зобов'язувався оплатити ці послуги у розмірі 13912 грн. Згодом ФОП [PERSON] запропонував [PERSON] для купівлі квартиру за адресою: [ADDRESS] Позивач виконав свої зобов'язання та сплатив усю суму за договором [PERSON], про що свідчить напис та підпис на договорі, зроблений останнім. Також 19.03.2014 року за посередництвом [PERSON] між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, відповідно до якого позивач зобов'язувався купити, а відповідач зобов'язувався продати квартиру за адресою: [ADDRESS] за ціною, що є еквівалентом 53 000 долларів США. На забезпечення виконання договору [PERSON] відповідачу було передано завдаток у розмірі 26250 грн. що підтверджується п. 5 1. цього договору та підписом відповідача. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Також у відповідності до статті 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], згідно наданих суду доказів є боржником, а [PERSON], відповідно кредитором у контексті ст.ст. 570, 571 ЦК України. Також судом встановлено, що [PERSON] відмовився від укладання договору купівлі-продажу квартири, а тому не виконав зобов'язання взяті на себе при внесенні завдатку. За таких обставин у відповідності до ст. 571 ЦК України завдаток переданий боржником [PERSON] кредитору [PERSON] залишається у відповідача. Таким чином позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed