Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється опікуном своєї недієздатної матері [PERSON], яка є власником 8/15 частини будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку за вказаною адресою. Він є колишнім чоловіком позивача. Однак на початку 2012 року шлюбні відносини між ними припинені. З цього часу відповідач у квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, місце його проживання невідомо. У звязку із цим, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловими приміщенням, а саме 8/15 частинами житлового будинку [ADDRESS]. У судове засідання зявився позивач [PERSON], яка просить позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином. [PERSON] у судове засідання зявилася, не заперечує проти задоволення позову. Треті особи: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату і час розгляду справи повідомлялися належним чином. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: [PERSON] являється власницею 8/15 частини житлового будинку вул. Фрунзе,129 в м. Полтава, яку вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.1971 року у [PERSON] В даному будинку жилою площею 8/15 частин зареєстровані: [PERSON] - власник, [PERSON] донька, [PERSON], онука, [PERSON] онука, [PERSON]- зять. Даний факт підтверджується випискою з домової книги № 1895, виданої КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради. Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Полтавській області [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] із 28.01.2008 року. З акту від 27.05.2015 вбачається, що жителі будинку по вул Фрунзе,129 у м. Полтаві- Телицька Н.К., [PERSON] склали акт про те, що [PERSON] у будинку № 129 по вул. Фрунзе у м. Полтаві з 19.01.2012 не проживає. Даний факт також підтвердила [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка. З копії рішення від 30.03.2004 Київського районного суду м. Полтави вбачається, що [PERSON] визнана недієздатною. Згідно з витягу із рішення № 202 від 08.06.2014 доньку [PERSON] призначено опікуном над недієздатною матірю [PERSON] Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, а саме передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбчено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведе свідчить про те, що позивач, як власник житла, має право на вселення в у власну квартиру та виселення відповідачів\~\~з квартири як таких, що в силу закону втратили право користування житлом. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Відповідач був вселений та зареєстрований у будинок як член сімї позивача, який тривалий час в будинку не проживає. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач був зареєстрований в квартирі як член сімї позивач, натомість в даний час шлюб між ними розірвано, крім цього він не проживає в квартирі з 2012 року, участі в оплаті комунальних послуг, квартплати відповідач не приймає, а тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави в сумі 243,60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved