Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. 18.01.2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №8. Окрім позивача у даному будинку також зареєстрована жінка позивача - [PERSON] Відповідач з 10 травня 2014 року не проживає у будинку [ADDRESS], тому [PERSON] просить суд визнати її такою, що втратила право на користування будинком. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи вона повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим конвертом, що повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.40-41). Таким чином, вручити відповідачу судову повістку не вдалось, оскільки він відсутній за зареєстрованим місцем проживання. На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8195134 від 30 серпня 2005 року (а.с.15). 18.01.2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] про що Відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.01.2011 року (а.с. 13). Відповідно до довідки від 09 жовтня 2015 року, виданої депутатом Бориспільської міської ради [PERSON], [PERSON] фактично не проживає у будинку [ADDRESS] з 01 червня 2014 року (а.с. 38). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що бачив останній раз відповідача [PERSON] у будинку, що належить [PERSON] у червні 2014 року. Свідок [PERSON] також повідомила суду, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як роз'яснив Верховний Суд України, право члена сім'ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст.156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім'ї останнього і перейшла проживати в інше місце. Крім того, згідно з ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у будинку, що належить на праві власності [PERSON] З огляду на викладене, суд вважає допустимим визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS].

Outcome: approved