Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. 07.11.2015 року помер її чоловік та батько дітей [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1472 га, що розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Петрівка, вул. Житомирська, 39, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вона з дітьми є спадкоємцями першої черги, однак через відсутність в державному акті на право власності на землю визначення частки власників земельної ділянки, її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнано повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1472га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Петрівка, вул. Житомирська, 39, кадастровий номер 5122784600:02:001:0091, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №505576 від 28.05.2010 року. Співвласниками земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується додатком серії АА №047535 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №505576. 07.11.2015 року [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського РУЮ в Одеській області 11.11.2015 року складено відповідний актовий запис №846, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД №437459. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як дружина, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №314035, виданим виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 10.11.2001 року, актовий запис №21. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №324230, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського РУЮ в Одеській області 08.08.2012 року, актовий запис №191. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №394732, виданим виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 11.09.2002 року, актовий запис №15. Постановою ВРУ №1377 від 19.05.2016 року назву с. Петрівка Комінтернівського району Одеської області змінено на с. Курісове. Постановою ВРУ №1465 від 14.07.2016 року назву Комінтернівського району Одеської області змінено на Лиманський район Одеської області. Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1297 ЦК України,

Outcome: approved