Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 квітня 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Скайд» та [PERSON] укладено договір №АІ/0484841 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за яким була застрахована відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Хонда», д.н.з. [NUMBER]. 07 жовтня 2014 року за участю застрахованого автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. 08 грудня 2016 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПАТ «Страхова компанія «Скайд» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу № 01/08.12.16, за умовами якого ПАТ «Страхова компанія «Скайд» відступило позивачу право регресної вимоги до відповідача. Посилаючись на те, що ПАТ «Страхова компанія «Скайд» виплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи, [PERSON] з заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до ПАТ «Страхова компанія «Скайд» не зверталася, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 21019,52 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслала. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 22 квітня 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Скайд» та [PERSON] укладено Договір №АІ/0484841 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за яким була застрахована відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Хонда», д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, визначений у розмірі 50000 грн. Строк дії договору з 24 квітня 2014 року до 23 квітня 2015 року. 07 грудня 2014 року близько 18 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER], по вул. О. Теліги в м. Києві, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілями «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], «Рено», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. За постановою Шевченківського районного суду від 18 грудня 2014 року [PERSON] визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 18 грудня 2014 року за участю автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER], та автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], визнано [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. За приписами п. 38.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Міцубісі», який належить [PERSON], був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винна відповідач. Розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті на користь страхувальника, визначений ПАТ «Страхова компанія «Скайд» у страховому акті №1241/14 від 10 квітня 2015 року та становить 21019,52 грн. Відповідно до платіжного доручення № 1543 від 10 квітня 2015 року сума страхового відшкодування перерахована ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на користь [PERSON] (а.с. 58) В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до ПАТ «Страхова компанія «Скайд» з повідомленням про настання ДТП. З таким повідомленням до страхової компанії звернувся водій [PERSON], який керував пошкодженим автомобілем «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER]. 08 грудня 2016 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПАТ «Страхова компанія «Скайд» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу №01/08.12.16, за умовами якого ПАТ «Страхова компанія «Скайд» відступило позивачу право регресної вимоги до відповідача. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 21 березня 2017 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію з вимогою про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування у досудовому порядку, однак відповідач на вимогу не відреагувала, грошові кошти не сплатила. Враховуючи те, що ПАТ «Страхова компанія «Скайд», правонаступником якого є позивач, здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, відповідач, у свою чергу, допустив порушення вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 21019,52 грн. є законним, обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved