Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 10 серпня 2000 року вона з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Тальянківської сільської ради, Тільнівського району, Черкаської області, актовий запис № 8. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У 2005 році, у спільному шлюбі і за спільні кошти позивач з відповідачем придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS]. 06 вересня 2012 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області, шлюб між сторонами був розірваний. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати за нею право власності на ? частини квартири [ADDRESS], яка придбана у шлюбі з відповідачем і являється спільною сумісною власністю подружжя. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити з викладених підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 10 серпня 2000 року вона з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Тальянківської сільської ради, Тільнівського району, Черкаської області, актовий запис № 8. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають сина - [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було придбане спільне майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником вищевказаної квартири являється [PERSON] на підставі рішення виконкому Димерської селищної ради від 18 серпня 2005 року, № 79. Відповідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). На підставі ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ набута, за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Отже, норми сімейного законодавства презумують спільність майна подружжя, набутого у шлюбі, якщо не буде доведено, що це майно є особистою приватною власністю одного з них. Таким чином, суд вважає, що двокімнатна квартиру [ADDRESS] була придбана сторонами під час зареєстрованого шлюбу у спільну сумісну власність. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи пояснення позивача та відповідача, який не заперечив, що вищевказану квартиру було придбано спільно у шлюбі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved