Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в якій просила стягнути з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 5 000 грн., щомісячно і до закінчення навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Васльківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2005 року [PERSON] визнаний батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживаючи окремо, до повноліття дочки зобов`язаний був виплачувати аліменти на її утримання на підставі рішення суду. Аліменти виплачував надзвичайно рідко, створивши значну заборгованість. На даний час відповідач не бажає добровільно виплачувати аліменти на утримання дочки на період її навчання, а тому іона змушена звернутися до суду. Оскільки відповідач, працюючи таксистом, має нерегулярний та не стабільний дохід то позивачкою ставиться вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому просить взяти до уваги, що навчання дочки досить дороге. Окрім цього їй необхідно забезпечити дочку усім необхідним для навчального процесу, щоденним харчуванням, одягом, коштами на проїзд, тощо. Затрати надзвичайно великі і коштів, що вона заробляє не вистачає для забезпечення дочки усім необхідним, тому вважає за необхідне просити, суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 5 000 грн. щомісячно до закінчення навчання - до 30.06.2024 року. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 24-25). В судове засідання [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду відповідь на відзив, в якому просила повністю відхилити заперечення відповідача щодо позовних вимог та задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 73-75). [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив позов задовольнити частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, в розмірі - 1000 грн. щомісячно. Так, в 2014 році він отримав травму хребта. З того часу суттєво погіршилося стан його здоров`я, яке на сьогоднішній день не відновилося. В свою чергу ці обставини вплинули на матеріальний його стан. Він не має спеціальної освіти, яка б дозволяла йому працювати без фізичного навантаження. Єдине джерело доходу - надання послуг з перевезення пасажирів (таксі). Однак, у зв`язку з хворобами він на роботу виїздить не кожен день, а лише кілька разів на тиждень, оскільки йому важко кожен день знаходитись за кермом. Дохід є низьким, а його матеріальне становище близьке до скрутного. Будь-яких інших доходів він не має. Щодо наявності у нього нерухомого майна, то зазначив, що свого житла він немає, а винаймає койко-місце у гуртожитку в м. Києві за 1500 грн. на місяць. На даний час, на його утриманні є ще одна донька - [PERSON] . [INFO] , яка потребує матеріальної допомоги від нього у зв`язку з тим, що продовжує навчання. [PERSON] є студенткою І курсу Київського національного університету ім.. Т.Шевченка денної форми навчання факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем. Відповідач стверджує, що Позивачка жодного разу та будь-яким чином не зверталася до нього з вимогами/пропозиціями щодо сплати аліментів на повноліття доньку (а.с.30-36). Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками її є сторони у справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2005 року [PERSON] визнаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03 березня 2005 року до досягнення дочкою повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.10-12). Згідно до довідки про склад зареєстрованих осіб №13076 від 21.12.2020 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] разом з [PERSON] (мамою) (а.с.13). Як вбачається з довідки Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет ім.. Вадима Гетьмана» № 31773 від 11.11.2020 року [PERSON] , дійсно є студентом І курсу денної форми навчання за спеціальністю - міжнародної економіки і менеджменту та закінчує навчання 30 червня 2024 року. Стипендію не отримує, в гуртожитку не проживає (а.с. 15). Відповідно до Договору № 203380 від 09 вересня 2020 року про надання освітніх послуг загальна вартість освітньої послуги, складає 114400 грн. вартість освітньої послуги за один навчальний семестр становить 14300 грн. (а.с.17). Відповідно до квитанції №45 від 15.09.2020 року [PERSON] оплатила за навчання [PERSON] у розмірі 14300 грн. (а.с.18), квитанція № 52 від 23.12.2020 року [PERSON] оплатила за навчання [PERSON] у розмірі 14300 грн. (а.с. 18-19). Згідно з записами в медичній картці [PERSON] від 05.05.2018 року, в 2014 році у нього був перелом хребта, внаслідок чого, в 2018 році йому поставили діагноз: «посттравматичні ускладнення хребта». На підтвердження доходу [PERSON] додано копію книги обліку доходів і витрат ФОП [PERSON] , в якій фіксується розмір його заробітку (помісячно) починаючи з 2010 року по сьогоднішній час. Згідно з відомостями книги обліку доходів, останнім часом дохід в середньому складає близько 5000 - 6000 грн. на місяць (а.с.52-58). Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] батьком, якої є [PERSON] (а.с.66). Як вбачається із Договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 01.02 2021 року [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 1500 грн. на утримання доньки [PERSON] (а.с.68-69). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, враховуючи, що дочка сторін навчається на денній формі навчання, яка стипендію не отримує у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та те, що на утриманні відповідача є ще одна донька, яка потребує матеріальної допомоги в зв`язку з тим, що продовжує навчання, а також враховуючи стан здоров`я відповідача приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2021 року до закінчення навчання [PERSON] , [INFO] , тобто до 30 червня 2024 року, але не більше як досягнення нею 23 років. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 21.01.2021 року. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі статей 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial