overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

У травні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 23 грудня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1534, зареєструвала шлюб з [PERSON] . У шлюбі народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Посилалася, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

У травні 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 24 листопада 2017 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивачка разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде. Відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2000грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з\~ 24 листопада 2017 року, який уклали в Кальміуському районному у м.Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у\~ Донецькій області. Від шлюбу народилась\~ дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні. Згідно ч.2 ст. 84\~ СК\~ України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров`я та матеріального положення сторін, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] ,2019 року народження, трьох років. У зв`язку\~ з тим, що при зверненні до суду з\~ позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.1,2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У травні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2013 року і прожила з ним разом до [INFO] . Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через відсутність взаєморозуміння, несхожість характерів. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, на примирення не згодна, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення позивачка не згодна. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачка дійшла до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У травні 2020 року позивач ТОВ «ЗАРАЗ-3» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ТОВ «ЗАРАЗ-3» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 49 від 24 лютого 2016 року. ТОВ «ЗАРАЗ-3» надає житлово-комунальні послуги по всьому [ADDRESS] і діє на підставі Статуту. Між ТОВ «ЗАРАЗ-3» та [PERSON] письмовий договір про надання послуг з управління багатоквартирних будинків не було укладено, але відсутність письмового договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із реального надання послуг та їх отримання споживачем. [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.2011 року, реєстровий № 1957 та користується житлово-комунальними послугами, тому зобов`язаний сплачувати за надані йому послуги, згідно затверджених тарифів, за кожен місяць. ТОВ «ЗАРАЗ-3» свої зобов`язання виконувало вчасно та якісно. Однак споживач порушив вимоги ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» про своєчасну оплату за надані послуги. У відповідача станом на 15.04.2020 року виникла заборгованість в сумі 69990,31 грн. Крім того

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У травні 2020 року приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на підставі відповідного договору приєднання, оприлюдненого 05.08.2014 року. В порушення договірних зобов`язань відповідач не здійснює своєчасну оплату спожитих послуг, внаслідок чого за період з 01.07.2014 року по 31.03.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 17 217,35 гривень. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також 3 % річних в розмірі 1 281,64 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 457,16 грн, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

У травні 2020 року Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що управління

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У травні 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : 9000 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.02.2017 р. по 01.10.2020 р., та 2102 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надала. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 4-8, 9, 10, 11) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р.,\~що діяв\~у період\~виникнення заборгованості\~до 01.05.2019\~р.,\~та ст.\~21\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між\~сторонами виникли\~та існують\~відповідно до\~ст.\~19\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні\~відносини по\~наданню комунальних\~послуг з\~теплопостачання,\~і вони,\~згідно до\~ст.\~ст.\~20,\~21\~ ЗУ\~«Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~ набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.02.2017 р. до 01.10.2020 р., а саме 9000 грн. заборгованість з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2102 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

У травні 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - заборгованість з централізованого опалення - 39110,27 грн. за період з 01.06.2007 р. по 01.11.2019 р., та 2102 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 5, 6, 7, 8-10) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.06.2007 р. до 01.11.2019 р. мають заборгованість: - 39110,27 грн. з централізованого опалення. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2102 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У травні 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в серпні 2020 р., та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : - 9186,70 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.12.2016 р. по 01.10.2019 р., та 2102 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 9, 10, 11, 12-14) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.12.2016 р. до 01.10.2019 р., а саме - 9186,70 грн. заборгованість з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2102 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2020 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою з 07.10.1995 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, строк для примирення просив не надавати. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 жовтня 1995 року Тавричанською сільською радою Каховського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 12. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.4). \~ \~ \~ \~Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

У травні 2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем з 29.09.2015 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2013 р.н. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Спору про місце проживання дитини не має. Майнові спори між ними відсутні. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2015 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Каховського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 09. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, що вбачається з свідоцтва про її народження (а.с.7). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved