Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У червні 2019 року кредитна спілка «СуперКредит» (далі - Спілка) звернулась з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредиту, котра станом на 29 травня 2019 року становить 6894 грн. 35 коп. та складається з: 1306грн. 71 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту (прострочене тіло), 5556 грн. 64 коп. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 19.04.2018 року по 29.05.2019 року, а також 31 грн. - витрачених коштів на листування та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування вимог зазначила, що 14 лютого 2018 року між [PERSON] та Спілкою було укладено кредитний договір і додатковий договір до нього, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. та зобов`язався повернути кредитні кошти у строки визначені графіком платежів. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконує, а тому у нього перед кредитодавцем виникла заборгованість вищевказаних сум. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, де також вказав про підтримання позову Спілки. Відповідач при розгляді справи позов визнав частково та пояснив, що він дійсно отримав у Спілці кредит, кошти на погашення якого щомісячно передавав для працівника Спілки [PERSON] в таких розмірах: 14.03.2018 року - 800 грн., 18.04.2018 року - 1000 грн., 14.05.2018 року - 800 грн., 13.06.2018 року - 800 грн., 14.07.2018 року - 1000 грн., 14.08.2018 року - 1000 грн., але чеки про це останній йому не видавав. З вересня 2018 року відділення Спілки закрилося, а його представник на телефонні дзвінки не відповідав, та лише в грудні 2018 року після відкриття відділення він дізнався, що [PERSON] звільнено з роботи, а також про те, що в зв`язку з припиненням з серпня 2018 року надходження платежів на погашення кредиту, у нього виникла заборгованість. За таких обставин, він, [PERSON] , вважає, що заборгованість по кредиту виникла з вини працівника Спілки та, бажаючи вирішення спору добровільно, 20 лютого2019 року звертався до позивача із письмовою заявою про реструктуризацію боргу, але відповіді так і не отримав. У поданому письмову відзиві на позовну заяву відповідач просив у задоволенні позову Спілки відмовити у зв`язку з недоведеністю належними та допустимим доказами обставин, на які посилається позивач. При цьому зазначив, що розрахунок заборгованості є неналежно оформленим та не відповідає дійсності, позивачем також не надано доказів про відкриття йому рахунку, з якого можна було б прослідкувати рух грошових коштів, зокрема, в яких сумах ним, відповідачем, надавалися кошти для погашення заборгованості. Представник позивача, заперечуючи проти доводів [PERSON] , 29 липня 2019 року надіслав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач плутається у своїх поясненнях щодо порядку надання ним розрахунків по кредиту, а саме, у відзиві вказує, що кошти передавав для економіста відділення Спілки [PERSON]. , а у заяві про реструктуризацію заборгованості, - що кошти переказував на картковий рахунок наданий йому [PERSON] , хоча у кредитному договорі зазначені усі діючі реквізити рахунків в АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ «ПриватБанк», АБ «Укргазбанк», на котрі можливо було здійснювати проплати боргу. Щодо відкриття рахунку відповідачеві представник вказав, що Спілка не відкриває рахунки, а кредит надається на умовах, передбачених в кредитному договорі, що й було дотримано позивачем в повному обсязі, а відтак доводи відповідача є безпідставні. За клопотанням відповідача [PERSON] здійснювався виклик для допиту в якості свідка колишнього працівника Спілки [PERSON] , але у зв`язку з його неявкою до останнього згідно ухвал суду від 09 та від 22 жовтня 2019 року застосовувався привід, котрий також не було виконано через його відсутність у місці проживання. 28 жовтня 2019 року на електронну та поштову адреси [PERSON] , вказані ним у заяві, адресованій суду 23 жовтня 2019 року, було направлено повідомлення про виклик його в судове засідання на 07 листопада 2019 року, в котре він не з`явився, що унеможливило суду здійснити його допит. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] 14 лютого 2018 року уклав зі Спілкою кредитний договір кредитної лінії № СК50/028/18/129/04СЗта додатковий договір про транш № 1, за умовами яких йому надано кредит в розмірі 8000 грн., котрий було перераховано на реквізити картки «ПриватБанку», що стверджується даними письмових заяв [PERSON] та платіжних доручень від 14 лютого2018 року: № 13502 - на суму 4264 грн. 68 коп., № 13503 - на суму 3735 грн. 32 коп., які він зобов`язувався повернути в строки визначені в договорі зі сплатою 78 процентів річних за користування кредитом (п.3.3 п.3 розділу 3 договору). Відповідач не виконав свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, чим порушив вимоги, встановлені пп.10 п.2.4 розділу 2 кредитного договору щодо сплати нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 14-го числа кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказані в додатковому договорі про транш № 1, а тому у нього виникла заборгованість по сплаті кредитних коштів у загальній сумі 6863 грн. 35 коп. Спілкою направлялись для [PERSON] повідомлення про необхідність погашення заборгованості по кредитному договору, що підтверджується копією списку № 17 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих 19 лютого 2019 року в Київ-141, на що було витрачено 31 грн., відшкодування яких передбачено пп.5 п.2.4 розділу 2 кредитного договору. Вирішуючи законність позовних вимог, суд виходить із такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 названого Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Розміри та вид складових частин заборгованості обраховані позивачем у відповідності до умов кредитного договору, а відтак, з огляду на зазначене та відповідно до ст.ст.526, 1050 ЦК України, наявні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості, котра станом на 29 травня 2019 року становить 6863 грн. 35 коп., а також витрат на листування. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача як на підставу заперечення проти позову Спілки, викладені [PERSON] у відзиві, оскільки такі не підтверджені належними і достовірними доказами, та з цього приводу слід зауважити наступне. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6). В той же час відповідачем не надано доказів погашення ним кредиту та процентів в більшому розмірі, ніж вказано у розрахунку заборгованості, за даними якого [PERSON] фактично сплачено 14.03.2018 року - 595 грн., 18.04.2018 року - 695 грн., 13.06.2018 року - 497 грн., 14.07.2018 року - 695 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

Outcome: approved