Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 07.09.2015 р. на адресу позивача надійшла позовна заява ПАТ «СК «Уніка» про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.03.2015 р. за участю автомобіля «Mitsubishi» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Nissan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Як вказано у позові, цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на момент ДТП 25.03.2015 р. була застрахована в ПрАТ «УТСК» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593. Однак, після перевірки статусу полісу № АІ/3447593 було з`ясовано, що останній у встановленому порядку ПрАТ «УТСК» не укладався та має статус втраченого бланку. Так, бланк полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593 було передано для реалізації ФО-П [PERSON] , який є повіреною особою за договором доручення № 638/ю від 24.04.2013 р. Позивач вказує, що на початку липня 2015 р. від повіреного [PERSON] надійшла інформація про те, що бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів номери з 3447590 по 3447594 були ним втрачені. На підставі чого, ПрАТ «УТСК» відразу було розміщено оголошення про втрату бланку полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593 у газеті «Експрес об`ява». А також, невідкладно внесено до Централізованої бази даних МТСБУ інформацію щодо втрати даного бланку полісу. Як вказано у позові, крім того, було встановлено, що підпис на копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593 не збігається з підписом повіреного [PERSON] Вважає, що за таких обставин поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593 є недійсним. Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3447593 недійсним. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав свої заяву щодо підтримки позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, належним чином був повідомлений. Відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надала. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так судом з`ясовано, що 07.09.2015 р. на адресу позивача надійшла позовна заява ПАТ «СК «Уніка» про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.03.2015 р. за участю автомобіля «Mitsubishi» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Nissan» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на момент ДТП 25 березня 2015 року була застрахована у позивача - ПрАТ «УТСК» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів №АІ/3447593. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Як з`ясовано судом, після перевірки статусу полісу № АІ/3447593 було з`ясовано, що останній у встановленому порядку у позивача - ПрАТ «УТСК» не укладався та має статус втраченого бланку. Так, як бланк полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593 було передано для реалізації ФО-П [PERSON] , який є повіреною особою за договором доручення № 638/ю від 24.04.2013 р. На початку липня 2015 р. від повіреного [PERSON] надійшла інформація про те, що бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № 3447590 по № 3447594 були ним втрачені. При цьому ПрАТ «УТСК» відразу розмістив оголошення про втрату бланку полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593 у газеті «Експрес об`ява». А також, невідкладно вніс до Централізованої бази даних МТСБУ інформацію щодо втрати даного бланку полісу. Відповідно до ч. 2 ст. 998 ЦК України, визначені додаткові підстави для визнання недійсним договору страхування. Так, за змістом цієї норми договір страхування визнається судом недійсним, якщо: його укладено після настання страхового випадку; об`єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. Як з`ясував суд, підпис на копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3447593 не збігається з підписом повіреного [PERSON] Ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином зважаючи на отримані докази зі сторони позивача та відсутність будь якого належного та допустимого доказу зі сторони відповідача, суд приходить до висновку щодо задоволення позову ПрАТ «УТСК». У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. Тому на підставі викладеного,

Outcome: partial