Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У травні\~2020\~року Акціонерне\~товариство комерційний\~банк «ПриватБанк»\~(далі\~ АТ\~КБ «ПриватБанк»)\~звернулось до\~суду з\~вказаним позовом\~та свої\~вимоги мотивує\~тим,\~що 19\~серпня 2008\~року між\~ним та\~ [PERSON] був\~укладений кредитний\~договір,\~відповідно до\~умов якого\~останній отримав\~кредит у\~розмірі 8500\~грн у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на картковий\~рахунок. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором позичальник станом на 11\~листопада 2019 року має заборгованість у сумі 5360 грн, в тому числі, 5360 грн заборгованість за тілом кредиту. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцями померлого, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . 27 лютого 2019 року позивачем було направлено претензію кредитора до Сумської міської державної нотаріальної контори, на яку 08 квітня 2019 року було отримано відповідь про те, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 19\~серпня 2008 року у сумі 5360 грн. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2020 року справу за вказаним позовом передано до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю. 11 серпня 2020 року дана справа надійшла до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 04 вересня 2020 року на 10-годину 00 хв. 04 вересня 2020 року протокольною ухвалою підготовче судове засідання відкладено на 22\~вересня 2020 року на 11 годину 00 хв. у зв`язку з неявкою учасників процесу. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2020 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 13 жовтня 2002 року на 11 годину 00\~хв. 13 жовтня 2020 року протокольною ухвалою головуючого відкладено судове засідання на 23\~жовтня 2020 року на 14 годину 30 хв. та визнано явку представника позивача в наступне судове засідання обов`язковою. В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % із розрахунку 360 днів на рік, зі строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки (а.с. 16). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 41). На час відкриття спадщини відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали зі спадкодавцем (а.с. 37-38, 39-40). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 11 листопада 2019 року заборгованість позичальника [PERSON] становить 5360 грн (а.с. 15). Згідно з копією спадкової справи, заведеної Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області за № 467/2016 за претензією позивача АТ КБ «ПриватБанк», спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 118-122). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті входять до складу спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з вимогами статті 1282 ЦК України (в редакції, яка була чинною станом на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права можна дійти висновку про те, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Саме таких висновків щодо застосування відповідних норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Звертаючись з позовом до [PERSON] , [PERSON] як до спадкоємців [PERSON] , позивачем не доведено, що спадкоємцями всього майна є саме відповідачі, так як позивач не довів, а матеріали справи не містять даних про ступінь родинних зв`язків вказаних відповідачів зі спадкодавцем. Та обставина, що відповідачі були зареєстровані на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, на думку суду, не підтверджує той факт, що саме ці особи є спадкоємцями померлого [PERSON] за умови відсутності у матеріалах справи належних і допустимих доказів про ступінь їх родинних зв`язків зі спадкодавцем. При цьому, суд звертає увагу на те, що за інформацією управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» станом на 18\~вересня 2016 року, тобто, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] разом з померлим були зареєстровані, окрім відповідачів [PERSON] та [PERSON] й інші особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] без зазначення ступеня родинних зв`язків (а.с. 84-89, 116). Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, як і не вказав даних про вартість отриманого у спадщину майна, що давало би підстави для задоволення вимог кредитора за рахунок отриманого у спадщину майна. Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed