Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, стягнення аліментів, який підтримала в судовому засіданні. В обґрунтування позову зазначає, що з 2007 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем. 28.09.2008 року у них народився син [PERSON]. У 2010 році їх сімя розпалася. Син залишився проживати з нею. З того часу батько сином не опікувався, не надавав ніякої матеріальної допомоги, не відвідував дитину, не піклувався про його духовний і фізичний розвиток, не цікавився станом його здоровя. Дитина його взагалі вже навіть не памятає в обличчя. Син є інвалідом з дитинства, має діагноз «Виражене порушення мовлення», навчається в Новомиколаївській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернаті «Паросток». Відповідач умовами та успіхами сина у навчанні не цікавиться, ніякої участі у житті сина не приймає. Вважає, що батько фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, тому просить позбавити його батьківських прав. Також просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дитини. Посилається на те, що вона зараз перебуває у відпустці по догляду за новонародженою дитиною, не працює. На сина отримує державну соціальну допомоги по інвалідності у розмірі 1556 грн., яка встановлена їй на період до 09.09.2016р. Проте зазначених коштів для належного утримання та забезпечення лікування дитини недостатньо. Оскільки відповідач не працює, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач у судове зсідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів визнає. Представник органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала. Посилаючись на висновок органу опіки та піклування вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, тривалий час сином не опікується, матеріально його не утримує. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що позивачка [PERSON] є її дочкою. З того часу, як вона пішла від відповідача, [PERSON] проживає з матірю. Відповідач сином взагалі не цікавиться. Він ніколи не провідував сина, не вітав його зі святами, не цікавився станом здоровя дитини. [PERSON] особисто просила відповідача зустрітися з сином, але він проігнорував її прохання. Фактично вихованням [PERSON] займається його вітчим [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; суджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 28.09.2008 року, його батьками записані [PERSON] і [PERSON] (після одруження - [PERSON]). З 2010 року позивач та відповідач припинили спільне проживання, дитина залишилася проживати з матірю. [PERSON] є інвалідом з дитинства. Навчається з 01.09.2015р. в КЗ «Новомиколаївська спеціальна загальноосвітня школа інтернат «Паросток». Поступив з діагнозом «виражене порушення мовлення 1р». Як зазначено в його характеристиці, вихованням дитини займається мама та тато [PERSON] Батько фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків: дитиною не цікавиться, не відвідує сина, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не цікавиться станом здоровя, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради надав суду висновок №01-5390/46 від 04.08.2016р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він як батько не відбувся, свідомо усунувся від виконання своїх батьківських обовязків щодо сина. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України аліменти можуть бути присуджені судом у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, постійної роби він не має. Дитина фактично знаходиться на утриманні матері, яка на час розгляду справи не працює, перебуває у відпустці по догляду за новонародженою дитиною, отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда у розмірі 1560 грн. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених обставин, стану здоровя дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, суд, вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дитини на користь позивача у розмірі 700,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 551,00 грн. ( з вимог немайнового характеру про позбавлення батьківських прав), а також на користь спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 551,20 грн. ( з позовних вимог майнового характеру про стягнення аліментів).

Outcome: approved