Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 22.11.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №22-11/13 відповідно до якого продавець передає 3-х томне видання в двох книгах «Історія Українського парламентаризму» у власність покупця; покупець зобов'язується прийняти і оплатити дане видання на умовах цього договору в кількості 500 примірників на загальну суму 250 000 гривень. Відповідно до вимог п.2.2 договору покупець здійснює оплату після отримання книжкової продукції впродовж семи календарних днів -80 000,00грн., 10.12.2013р.-80 000,00грн., остаточний розрахунок в сумі 90 000,00грн. не пізніше 25.12.2013р. Позивачами було виконане своє зобов'язання згідно вимог договору в повному обсязі та передано 3-х томне видання в двох книгах «Історія Українського парламентаризму» у власність покупця 22.11.2013р., що підтверджується видатковою накладною № 47 від 22.11.2013. Відповідач не в повному обсязі виконав умови договору, оскільки оплата здійснена частково в сумі 18 300,00грн. в тому числі 18.03.2014р. по прибутковому касовому ордеру №7 -9300,00грн., 29.04.2014р. - по прибутковому касовому ордеру № 10- 9000,00грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано відповідачу вимогу про сплату заборгованості на дану вимогу позивач не відреагував. На момент розгляду справи в суді відповідачем не погашено суму заборгованості по договору у зв»язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 231 700,00 гривень та судовий збір в розмірі 2317,00грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечив частково, пояснивши суду, що дійсно між сторонами 22.11.2013року був укладений договір за яким він отримав від позивача 500 примірників видання «Історія Українського парламентаризму» на суму 250 000грн., однак відповідачем свого часу було надано позивачу фінансову допомогу в сумі 501 000 гривень. Відповідач неодноразово звертався з заявами про повернення його особистих коштів в розмірі 501 000гривень, однак йому було відмовлено в зв'язку зі порушенням строків позовної давності. На підставі вищевикладеного відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки даними коштами, які йому належать можливо було зарахувати в рахунок погашення боргу. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 22.11.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №22-11/13 відповідно до якого продавець передає 3-х томне видання в двох книгах «Історія Українського парламентаризму» у власність покупця; покупець зобов'язується прийняти і оплатити дане видання на умовах цього договору в кількості 500 примірників на загальну суму 250 000 гривень( а. с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог п.2.2 договору покупець здійснює оплату після отримання книжкової продукції впродовж семи календарних днів -80 000,00грн., 10.12.2013р.-80 000,00грн., остаточний розрахунок в сумі 90 000,00грн. не пізніше 25.12.2013р.( а. с.5). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачами було виконане своє зобов'язання згідно вимог договору в повному обсязі та передано 3-х томне видання в двох книгах «Історія Українського парламентаризму» у власність покупця 22.11.2013р., що підтверджується видатковою накладною № 47 від 22.11.2013. Відповідач не в повному обсязі виконав умови договору, оскільки оплата здійснена частково в сумі 18 300,00грн. в тому числі 18.03.2014р. по прибутковому касовому ордеру №7 -9300,00грн., 29.04.2014р. - по прибутковому касовому ордеру № 10- 9000,00грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано відповідачу вимогу про сплату заборгованості на дану вимогу позивач не відреагував( а. с. 6). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої х вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2317,00 грн, які підтверджуються долученими до справи платіжними дорученнями про їх оплату. На підставі викладеного,

Outcome: approved