Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 09 серпня 2021 року, просить стягнути з [PERSON] на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 194/505/18, виданим 24.07.2018 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області в розмірі 170127,12 грн. Позов обґрунтовано тим, що за виконавчим листом № 194/505/18, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 квітня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунків, наданих Тернівським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, станом по 01.12.2020 рік та розрахунком, наданим Пустомитівським відділом ДВС у Львівському районі Львівської області по 31 травня 2021 року, відповідач має заборгованість по аліментах за виконавчим листом № 194/505/18 у сумі 170127,12 грн. Загальна сума розрахунків пені з квітня 2018 року по 31 травня 2021 року перевищує 100% заборгованості, а отже сума пені, що підлягає стягненню з відповідача складає 170127,12 грн. Ухвалою суду від 11 червня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 22 вересня 2020 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №194/505/18 (провадження № 4-с/194/5/20). Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року провадження у справі було поновлено. Позивач у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Нею та її представником, адвокатом Шчекіч І.В. були подані до суду письмові клопотання про відкладення розгляду справи, через зайнятість відповідача на роботі. За приписами п.2 ч.2 ст.2 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Враховуючи, що судовий виклик по цивільній справі звільняє працівника від роботи у визначений час, суд не може визнати зайнятість на роботі відповідача поважною причиною для відкладення розгляду справи. Крім того, відповідач не позбавлена можливості брати участь у судовому процесі через свого представника, який також не з`явився у судове засідання без поважних причин. Згідно відзиву на позов від 21.08.2021 року, представник відповідача адвокат Шчекіч І.В. просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та стягнути з позивача понесені судові витрати. Відзив на позов обґрунтовано тим, що фактичний та вірний розмір заборгованості по аліментах є значно меншим. Тому, з цього приводу, представник відповідача подала скаргу на дії державного виконавця. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року (справа №194/505/18) в задоволенні скарги адвоката Шчекіч І.В., яка діє в інтересах [PERSON] відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року вищевказану ухвалу суду залишено без змін. Ознайомившись з письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з підстав, які наведені нижче. Судом встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року (справа № 194/505/18) з [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 квітня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Дане рішення набрало законної сили 13 червня 2019 року. Згідно копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.06.2021 року, відповідачу станом на 31 травня 2021 року нараховано заборгованість в сумі 170127,12 грн (а.с.62). Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів відсутності у нього вини щодо несвоєчасної та не у повному обсязі сплати аліментів позивачу. Підстав для звільнення відповідача від сплати неустойки (пені) судом також не встановлено. Суд погоджується з розрахунком позивача, складеним в уточненій позовній заяві, а саме, що за період з квітня 2018 року по травень 2021 року розмір пені складає (396055,92 + 415946,32 + 208764,85 + 17253,60) = 1038020,69 грн, тобто значно перевищує розмір заборгованості по аліментам. Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст. 196 СК України, розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача складає 170127,12 грн, тобто не більше 100% заборгованості. Оскільки позивач має пільги щодо сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог стягує судові витрати в сумі 1701,12 грн.

Outcome: approved