Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначено, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, який зареєстрований 04.09.2004 року виконкомом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 17. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з відсутністю взаємного порозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Протягом останнього року шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки разом не проживають, сімейний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Розірвати шлюб шляхом подання спільної заяви подружжя до органу державної реєстрації актів цивільного стану є неможливим, в зв`язку з відмовою відповідача. Вважає, що причини, які спонукали наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя суперечитиме її інтересам. На примирення з відповідачем не згодна, оскільки конфлікт не є тимчасовим. Просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, строк для примирення з відповідачем не потрібний, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи згідно зворотним поштовим повідомленням у матеріалах справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.09.2004 року виконкомом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 17 (а.с. 6). Від шлюбу спільних дітей не мають. Сумісне життя у сторін не склалося, в зв`язку з відсутністю взаємного порозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Протягом останнього року шлюбні відносини між ними фактично припинені, разом не проживають, сімейний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Розірвати шлюб в порядку ст. 106 СК України шляхом подання спільної заяви подружжя до органу державної реєстрації актів цивільного стану є неможливим, в зв`язку з відмовою відповідача. На примирення позивач не згодна, оскільки це суперечить її інтересам. Положеннями ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги відсутність у сторін спільних дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved