Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

У червні 2016р. позивач ПАТ «ОТП Банк», який змінив організаційну - правову форму на АТ «ОТП Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: - в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача за кредитним договором №ML-001/020/2007 від 05 квітня 2007р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 369924,1 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 квітня 2016р. становить 9359750,77 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №PCL 001/020/2007 від 05 квітня 2007р. (далі по тексту - договір іпотеки), а саме: квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,60 кв.м., яка належить на праві власності позивачу, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 квітня 2007р. між сторонами був укладений кредитний договір. Банк виконав зобов'язання передбачені кредитним договором та надав позичальникові кредит в розмірі 270000,0 дол. США, однак, позичальником не здійснюються в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором. В забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 05 квітня 2007р. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстровано в реєстрі за № 1619. Відповідно до п. 3.1. ст. 3 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності Станом на 27 квітня 2016р. заборгованість відповідача за кредитним договором складає 369924,1 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 квітня 2016р. становить 9359750,77 грн., а тому, у зв'язку з тим, що позичальник належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. від 24 червня 2016р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Розпорядженням від 14 листопада 2017р. № 01-08-839 здійснено повторний автоматичний розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2017р. визначено головуючого суддю Волошина В.О. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. У вступному слові 15 серпня 2018р. представник позивача зазначав, що сума заборгованості боржником не повернута, оскільки боржник намагається у будь-який спосіб уникнути виконання зобов'язань за кредитним договором. В процесі розгляду справи стороною позивача було подано клопотання про призначення по справі судової будівельно - технічної експертизи, а також про залучення правонаступника, у зв'язку зі зміною організаційно - правової форми позивача. В судовому засіданні 15 серпня 2018р. представник відповідача проти позову заперечила, відзив на позов стороною відповідача на позов не подавався, як і не було подано, в порядку ст. ст. 27, 31 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. заперечення на позов. В процесі розгляду справи стороною відповідача двічі було подано апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2016р. про відкриття провадження, у зв'язку з недотриманням судом, на думку сторони, правил територіальної підсудності, при цьому стороні відповідача відомо, що відкриття провадження по даній справі, здійснювалось з урахуванням правил виключної підсудності, які були визначені положеннями ст. 114 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. Також стороною відповідача було подано клопотання про призначення по справі повторної судової будівельно - технічної експертизи, яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018р. залишено без задоволення. В судове засідання 20 березня 2019р. відповідач та його представники не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили, однак стороною відповідача після початку розгляду справи по суті було подано клопотання про призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м .Києва від 20 березня 2019р. зазначене клопотання залишено без розгляду. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 05 квітня 2007р. між сторонами був укладений кредитний договір (а.с. 22-25), відповідно до частини № 1 п. 2 кредитного договору банк в порядку передбаченому цим договором надає позичальнику кредит у розмірі та валюті -270000,0 дол. США зі сплатою плаваючої процентної ставки у розмірі 4,99 % та FIDR, а відповідач відповідно до п. 1.1 ст. 1 ч. 2 кредитного договору зобов'язався прийняти належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, визначені умовами кредитного договору. Судом встановлено, що банк виконав зобов'язання передбачені кредитним договором та надав позичальникові кредит. Відповідно до п.1.5.1. ст. 1.5. частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу. Розмір та дата платежу визначені у п. 2 частини № 1 кредитного договору. 11 березня 2010р. між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору (а.с. 26, 27). В забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 05 квітня 2007р. було укладено договір іпотеки (а.с. 34-36). Відповідно до п. 3.1. ст. 3 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 55,60 кв.м., та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу предмета іпотеки від 25 травня 2005р.. Відповідно до п.6.2 договору іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: - несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; - порушення Іпотекодавцем будь-якого із зобов'язань за ст. 5 Договору іпотеки; - інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором. Судом встановлено, що відповідачу, як іпотекодавцю та боржнику, позивачем було надіслано іпотечні повідомлення по кредитному договору вих. № 73-12-12-4-10/1462, № № 73-12-12-4-10/1463 від 30 березня 2015р. (а.с. 10-17). В даних повідомленнях зазначено про порушення позичальником зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів згідно з умовами кредитного договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Станом на дату винесення рішення дане іпотечне повідомлення виконано не було. У відповідності до п. 6.2. договору іпотеки даний факт є іпотечним випадком. Судом встановлено, що станом на 27 квітня 2016р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 369924,1 дол. США, що за курсом НБУ станом на цю дату еквівалентно 9359750,77 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 235987,03 дол. США; заборгованості по відсоткам в умі 133937,07 дол. США, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 4718/17-42 від 20 липня 2017р. (а.с. 83-92) судом до уваги не може бути взятий, оскільки стосується предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] за договором іпотеки № PCL-001/0972/2005 від 29 грудня 2005р. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, чє 1 ст. 611 ЦК України. Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Статтею 7 (ч. 1, 2) Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); - спосіб реалізації предмета іпотеки; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги правові позиції висловлені ВП ВС в постанові від 21 березня 2018р. (справа №245/3619/15-ц, провадження №14-11цс18), суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, при цьому судом не встановлено, що на зазначений предмет іпотеки поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 140396,22 грн.

Outcome: approved