Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

У червні 2018 року позивачка в особі представника звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкоду у користуванні власністю шляхом виселення, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 року за нею визнано право власності на квартиру [ADDRESS] та витребувано її з володіння [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25.01.2017 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.08.2017 року вищевказане рішення Ленінського районного суду залишено без змін. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на вказану вище квартиру 02.03.2017 року було зареєстровано за позивачкою. Однак, відповідачі до теперішнього часу продовжують безпідставно проживати в належній позивачці квартирі, порушуючи право позивачки на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, посилаючись на норми законодавства, які регулюють право власності, позивачка просить суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом виселення із вказаної квартири відповідачів. Додатково позивачка просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів понесені нею витрати, повязані з розглядом справи, а саме суми судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3400,00 грн. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, на підставах зазначених у позові, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заперечення та відзив на позов суду не надала, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно, належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні. В подальшому, 16.11.2018 відповідачі звернулися із заявами про розгляд справи за їх відсутності, вказуючи, що фактично вони там не проживають, а тому відсутні підстави для їх виселення. В додатку до заяви на адресу суду було надіслано ключ, як вказано заявниками від приміщення спірної квартири, який підлягає поверненню заявникам, оскільки не підлягає долученню до матеріалів справи. Суд, приймаючи до уваги пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянці [PERSON], на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 року (справа №334/11483/13-ц, провадження №2/334/27/15), залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.01.2017 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.08.2017 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (Сорок років Радянської України) в м. Запоріжжі. Вказане підтверджується долученою до матеріалів справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №81643088 від 02.03.2017 року. Згідно Довідок з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/3915 а № 01-71/3914 від 19.06.2015 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 08.05.2013 року по теперішній час зареєстровані у спірній квартирі. Права власника квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У випадку порушення його прав, не повязаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні. У відповідності зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення. При цьому, вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житла залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обовязків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України, ст.\~319, ч.1. 2 ст.\~321 ЦК\~України, власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце. Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені\~ЖК УРСР\~підстави для позбавлення права на житло. Відповідно до ч. 4\~ст. 9 ЖК\~України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до\~статті 109 Житлового кодексу України\~виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачі проживають в спірній квартирі без відповідних правових підстав та не є членами родини власниці, а тому не мають права користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 22 в будинку №11 по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, у звязку із чим, підлягають виселенню з нього. Як встановлено судом, після відкриття провадження у справі відповідачі в добровільному порядку 23.07.2018 знялися з реєстраційного обліку за спірною адресою, що підтверджується відповідною відміткою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у паспорті [PERSON] у паспорті [PERSON]. Разом з тим, належних доказів, які б свідчили, що відповідачі виселилися із зазначеної квартири [ADDRESS], матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку, що позов про виселення відповідачів зі спірної квартири є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн. в рівних частках. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу згідно наданого попереднього розрахунку, надано копію розписки і копію квитанції ПриватБанку про отримання представником за довіреністю [PERSON] від [PERSON] за ведення справи 6505,00 грн. З урахуванням наведених вимог закону та наданих представником позивача документів, вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Outcome: approved