Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, уточненим у подальшому до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)(далі-Перший Малиновський ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса), [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (далі-ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС»), посилаючись на те, що 13 червня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №28.3/1118-КЕК-08 за умовами якого банк надав останній кредитні кошти у розмірі 30000,00 грн. зі сплатою 32% річних за весь час фактичного користування кредитом. Позивачка зазначала, що 13 червня 2008 року в забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору №28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір поруки №28.3/1118-КЕК-08П. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року по справі №2-11064 у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №28.3/1118-КЕК-08 з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто солідарно на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 45126,82 грн. Вказувала, що постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Заліпаєвим Ю.В. ВП №49007367 від 02 жовтня 2015 року по виконанню виконавчого листа №2-11064, виданого Малиновським районним судом м. Одеси на примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року було накладено арешт на все майно, що належало їй на праві власності. 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року. Зазначала, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року по справі №521/12948/14-ц з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року було замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Сіті Фінанс». Постановою державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Маснюк М.М. від 12 березня 2021 року було закінчено виконавче провадження в зв`язку з виконанням [PERSON] вимог виконавчого документу в повному обсязі. Факт виконання фінансових зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «Сіті Фінанс» за Кредитним договором №8В28.3/1118-КЕК-08, підтверджується довідкою ТОВ «Сіті Фінанс» за №1-22683 від 04 листопада 2020 року. Отже усі фінансові зобов`язання за Кредитним договором №8В28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року було виконано. Зазначала, що з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів їй стало відомо, що постановою першого Малиновського ВДВС ОМУЮ ВП 30904277 від 02 серпня 2011 року та постановою першого Малиновського ВДВС ОМУЮ ВП 43094366 від 23 квітня 2014 року було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить їй на праві власності та оголошено заборону на його відчуження. Позивачка вказувала, що у відповідь на її звернення, начальник першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південого міжрегіонального управління міністерства юстиції своїм листом від 02 вересня 2021 року повідомив, що надати копії документів які знаходяться у виконавчих провадженнях ВП 43094366 та ВП 30904227 не можливо, оскільки дані виконавчі провадження було знищено за строками зберігання. Вказувала, що відповідно до вимог ст. ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у зв`язку з закінченням виконавчого провадження був зобов`язаний винести постанову про зняття арешту та оголошеної заборони на відчуження майна, але цього не зробив, тому на теперішній час арешти можуть бути зняті тільки за рішенням суду. Стверджувала, що арешти, які були накладені вищевказаними постановами державних виконавців Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ на все майно, яке належить їй на праві власності є незаконними та підлягають скасуванню. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд скасувати арешт та заборону, здійснювати відчуження майна, що належить боржнику, що були накладені постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Заліпаєвим Ю.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 49007367 від 02 жовтня 2015 року на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення у розмірі 45126,82 грн.; скасувати арешт та заборону, здійснювати відчуження майна, що належить боржнику, що були накладені, накладений постановою першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 43094366 від 23 квітня 2014 року на все майно, що належить боржнику [PERSON] , скасувати арешт, накладений постановою першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 24862702 від 02 серпня 2011 року на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборону, здійснювати відчуження майна, що належить боржнику. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 33-34). Ухвалою суду від 07 липня 2021року по справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 57-58). Представник позивача, діючий за ордером від 12 травня 2021 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Раніше надав відповідь на відзив (а.с. 5,22, 50-51). Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов не надав. Раніше представником Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до суду було надано відзив на позов (а.с. 42-43). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження», тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №28.3/1118-КЕК-08 за умовами якого банк надав останній кредитні кошти у розмірі 30000,00 грн. зі сплатою 32% річних за весь час фактичного користування кредитом. 13 червня 2008 року в забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору №28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір поруки №28.3/1118-КЕК-08П. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року по справі №2-11064 у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №28.3/1118-КЕК-08 з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто солідарно на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 45126,82 грн. ( а.с.10-11). З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП №49007367 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 45126,82 грн. Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Заліпаєвим Ю.В. ВП №49007367 від 02 жовтня 2015 року по виконанню виконавчого листа №2-11064, виданого Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року було накладено арешт на все майно, що належало їй на праві власності (а.с.12). Встановлено, що зазначене обтяження було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Встановлено, що 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року по справі №521/12948/14-ц з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором№28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року в розмірі 26777,99 грн. та судові витрати в розмірі 267,78 грн. (а.с.13-15). З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року було замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Сіті Фінанс» (а.с.16-18). Встановлено, що постановою державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Маснюк М.М. від 12 березня 2021 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2н-11064, виданого 15 лютого 2011 року Приморським районним судом м. Одеси у зв`язку з виконанням [PERSON] вимог виконавчого документу в повному обсязі - було закінчено (а.с.19). Факт виконання фінансових зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «Сіті Фінанс» за Кредитним договором №8В28.3/1118-КЕК-08, підтверджується довідкою ТОВ «Сіті Фінанс» за №1-22683 від 04 листопада 2020 року (а.с.20). Отже усі фінансові зобов`язання за Кредитним договором №8В28.3/1118-КЕК-08 від 13 червня 2008 року було виконано. З матеріалів справи вбачається, що постановою першого Малиновського ВДВС ОМУЮ ВП 30904277 від 02 серпня 2011 року було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить позивачці на праві власності та оголошено заборону на його відчуження, що підтверджується інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (а.с. 64-65, 66-68). Судом встановлено, що постановою першого Малиновського ВДВС ОМУЮ ВП 43094366 від 23 квітня 2014 року було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві власності та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 64-65, 66-68). Встановлено, що зазначені обтяження були зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Згідно відповіді начальника першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 02 вересня 2021 року надання копій документів, які знаходяться у виконавчих провадженнях ВП 43094366 та ВП 30904227 не можливо, оскільки дані виконавчі провадження було знищено за строками зберігання (а.с.21). Відповідно до довідки ТОВ «Сіті Фінанс» за №1-22683 від 04 листопада 2020 року у [PERSON] за Кредитним договором №8В28.3/1118-КЕК-08 відсутня заборгованість передТОВ «Сіті Фінанс» (а.с.20). Листом начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції своїм від 08 червня 2021 року було повідомлено, що відповідно до відомостей АСВП на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №49007367 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 45126,82 грн., в рамах якого було накладено арешт на все майно [PERSON] . Вказане виконавче провадження було знищено у зв`язку із закінченням терміну його зберігання та позивачу було рекомендовано звернутися до суду, оскільки відділ не має можливості зняти арешт, накладений вказаною постановою (а.с.21). Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, тому вказаним арештом порушуються права позивачки, як власника належного їй майна на розпорядження цим майном. Отже, внаслідок накладення арешту на нерухоме майно позивачка на сьогоднішній день позбавлена можливості реалізувати свої права власника. Таким чином, наявність арештів, накладених постановами державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, порушує права позивача. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 908,00 грн., який був сплачений позивачкою при зверненні до суду.

Outcome: approved