Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У січні 2021 року, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 15 січня 2019 року було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (далі Договір ДКБО) шляхом підписання Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] із встановленим кредитом у сумі 12100 грн. 00 коп. та фіксованою процентною ставкою 38 % річних. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, в загальному розмірі 10926,70 грн.. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 09 березня 2021 року позивачем через канцелярію суду було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Заява мотивована тим, що в період з 10 вересня 2020 року по 03 березня 2021 року в рахунок погашення заборгованості відповідачем [PERSON] було сплачено грошові кошти в розмірі 7300,00 грн.. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 3626,70 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На адресу суду направив клопотання в якому просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 січня 2019 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» було підписано Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (далі ДКБО). На підставі Заяви про приєднання та наданих [PERSON] документів, позивачем було відкрито відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та відповідно до Висновку-рішення погодження надавання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» № АА259362124/150119 від 15 січня 2019 року встановлено суму ліміту (відновлювальної кредитної лінії) кредиту в розмірі 12100 грн., фіксованою процентною ставкою 38 % річних. (а.с.8-10) Відповідно до п. 1.6.1 Розділу ХХІІ ДКБО Банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта в межах максимального розміру ліміту Кредиту, зазначеного в заяві про приєднання та/або в Умовах користування кредитної лінією (Кредитом), що є Додатком № 1 до Договору. Відповідно до п. 1.8 Розділу ХХІІ ДКБО, датою укладання Кредитного договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частини Кредиту) є дата використання клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про надання кредитної послуги та розмір кредиту. Згідно пп. 1.17.1 Розділу ХХІІ ДКБО клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. За користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно п. 11.1.3 Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься Клієнт (п. 1.18.1 Розділу ХХІІ ДКБО). Пунктом 1.18.2 Розділу ХХІІ ДКБО встановлено, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором та/або додатками до нього. Будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банку право достроково відкликати Кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором та його невід`ємними частинами. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із Законодавством (п. 1.23, п. 1.24 Розділу ХХІІ ДКБО). Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Як вбачається з наданого позивачем до заяви про зменшення розміру позовних вимог розрахунку заборгованості, станом на 03 березня 2021 року заборгованість відповідача становить 3626 грн. 70 коп., яка складається із: заборгованості по основному боргу - 2781,67 грн., комісії за розрахунково-касове обслуговування за період з 24 квітня 2019 року по 09 вересня 2020 рік - 5,45 грн., пені за несплату кредиту - з 23 квітня 2019 року по 09 вересня 2020 рік - 276,10 грн., пені за несплату процентів за користування кредитом з 26 квітня 2019 року по 09 вересня 2020 рік - 140,85 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту з 26 березня 2019 року по 09 вересня 2020 рік - 323,14 грн., 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 26 березня 2019 року по 09 вересня 2020 рік - 62,92 грн.; інфляційні втрати банку з липня 2019 року по червень 2020 рік за прострочення сплати кредиту в сумі 22,20 грн., інфляційні втрати Банку з вересня 2019 року по червень 2020 рік за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 14,37 грн.. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 3626 грн. 70 коп.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 3626 грн. 70 коп.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджено Меморіальним ордером (а.с. 4).

Outcome: approved