Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] , треті особи - Перша київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що її мати - [PERSON] померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ј частки на квартиру [ADDRESS] . Ѕ частина даної квартири належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2009 р., виданого Святошинською районною у м. Києві радою, розпорядження № 939, інша Ѕ частина квартири належить її рідному брату [PERSON] - відповідачу. У з1язку з тим, що позивачка не єдина спадкоємниця майна померлої матері, то частка власності спадкової маси спадкодавця, на яку вона може претендувати становить ј квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] . Вона звернулася із заявою про прийняття спадщини і надала всі наявні документи. Однак Перша київська державна нотаріальна контора надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивуючи тим, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, який підтверджує право власності на вказану частку квартири на ім`я померлої. Таким чином на теперішній час позивач не має можливості оформити свої спадкові права на квартиру. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, пред`явлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не явився повторно, був повідомлений належним чином, рекомендованим листом за місцем зареєстрованого проживання (довідка про реєстрацію місця проживання особи), і крім того, через оголошення на сайті суду. Відповідач відзиву, доказів, інших заяв не подав. Представник першої нотаріальної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, повідомлен належним чином, просив розглядати справу без його участі та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть від 14 вересня 2017 року, серія [NUMBER] . Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 1103/2017, [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] , а тому вона звернулася до першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві власності. Постановою державного нотаріуса Кравченко Т.В. першої київської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності на вказану частку квартири на ім`я померлої. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтва про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи викладене, та той факт, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності, а також з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved