Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувсядо суду з позовом, в якому, вказуючи на те, що 27 червня 2006 року між ним тавідповідачем був укладений шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], просив шлюб розірвати, оскільки подружнє життя у них не склалося, вони мають різні погляди на життя на сімейні стосунки, моральні та духовні цінності. Подальше сімейне життя і збереження родини неможливі, на примирення з відповідачем категорично не погоджується. [PERSON] в судове засідання не зявився , але подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, проти залишення дитини проживати разом з матірю не заперечував (а.с.13). [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву в якій вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, просила залишити сина проживати разом з нею (а.с. 15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 27 червня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 024255, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 198 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 041502, актовий запис № 288, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с. 4). Між сторонами досягнуто згоди про те, що син [PERSON], [INFO] , буде проживати разом з матірю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved