overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 17 жовтня 1997 року, актовий запис 799. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 жовтня 1997 року. Сімейне життя не склалося, разом вони не проживають з 2003 року - дружина переїхала до м. Харків. Спільних дітей від шлюбу не мають. Наразі позивач перебуває у тривалих відносинах з іншою жінкою, яка народила йому доньку [PERSON], [INFO]. Він має намір узаконити з нею свої відносити, тому шлюб необхідно розірвати. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував. Відповідач у судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 17 жовтня 1997 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 17.10.1997 року складено відповідний актовий запис 799 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 09.04.2014 року) (а.с. 4). Позивач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, сторони з 2003 року проживають окремо і позивач має намір створити сім'ю з іншою жінкою. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановлених фактів позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 04 грудня 2010 року, актовий запис 1646. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Сторони фактичного припинили шлюбні відносини. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував та просив суд їх задовольнити. Відповідач також подала суду заяву про розгляд справу без її участі. Позовні вимоги визнавала. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 04 грудня 2010 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що складено відповідний актовий запис № 646 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.12.2010 року). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно-сімейні відносини не склалися, сторони бажають розірвати шлюб. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі встановлених фактів позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суд направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 04.02.06 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 56; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили з березня 2011 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та обов'язки подружжя; втрата почуття любові та поваги; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суд направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 23.10.04 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис № 798; місцем реєстрації шлюбу є Кременчуцький міський відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили з 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та обов'язки подружжя; втрата почуття любові та поваги; спільне господарство сторонами не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 13 січня 2010 року, актовий запис 7. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що 13 січня 2010 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з чоловіком не склалося через несумісність характерів, втрату поваги однин до одного. На примирення вона не згодна, оскільки в минулому вони намагалися відновити стосунки, однак нічого не вийшло. Наразі їхня сім'я перестала існувати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 13 січня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 13 січня 2010 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 7 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 13 січня 2010 року, а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2010 року (а.с. 4). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 20 серпня 2011 року, актовий запис 163, та залишити доньку проживати разом з нею. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що 20 серпня 2011року вона уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Подружнє життя з чоловіком не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, постійні сварки, внаслідок чого вона втратила почуття любові та поваги до нього. Спірного майна не має. З січня 2013 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнавав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 20 серпня 2011 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 163 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 20 серпня 2011 року, а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4) Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно-сімейні відносини не склалися, сторони проживають окремо та бажають розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, витрати, пов'язані з майбутньою реєстрацією розірвання шлюбу стягнути з відповідача неможливо.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 22 червня 2012 року, актовий запис 456. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що 22 червня 2012 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу має двох дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON], [INFO], яких вона виховує самостійно. Подружнє життя з чоловіком не склалося через несумісність характерів, втрату поваги однин до одного та самоусунення чоловіка від сімейного життя та виховання дітей. Він постійно знаходиться у відрядженнях, а під час коротких візитів додому вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання дітей. З серпня 2013 року вони проживають окремо. На примирення позивач не погоджувалась. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 22 червня 2012 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 22 червня 2012 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 456 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 22 червня 2012 року, а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 4,5). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 24 жовтня 2009 року, актовий запис 1562. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що 24 жовтня 2009 року вона уклала з відповідачем шлюб. Подружнє життя з чоловіком не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, постійні сварки, грубе відношення до неї, внаслідок чого вона втратила почуття любові та поваги до нього. Проти надання строку на примирення [PERSON] категорично заперечувала, оскільки минулі спроби примиритися не принести позитивного результату. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 24 жовтня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 24 жовтня 2009 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 1562 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 24 жовтня 2009 року, а.с. 4). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2007 року, який є для сторін перший. Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2013 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 лютого 2007 року, який зареєстрований в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 90 і є для сторін перший. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2013 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають разом. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дитини: малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] р.н, необхідно визначити з матір'ю. Згідно ст. 113 СК України прізвище позивача [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулася [PERSON], [INFO] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], тому позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини з моменту подачі позову, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явився, але надав письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі правовідносини. [PERSON] народився [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 лютого 2008 року. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України вказує, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved