Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просила визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 02.10.2012 року удаваним в частині покупця [PERSON], визнати [PERSON] та [PERSON] покупцями за цим договором, визнати спірну квартиру об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділити спільне сумісне майно подружжя. Позивні вимоги мотивовано тим, що спірна квартира була придбана за спільні кошти подружжя та за кошти батьків позивача. При укладенні договору купівлі-продажу було вирішено оформити право власності на [PERSON] (мати відповідача [PERSON]). Враховуючи те, що квартира придбавалась для нужд сім'ї [PERSON] та [PERSON], позивач вважає, що договір купівлі-продажу є удаваним в частині покупця [PERSON], насправді покупцями за даним договором є [PERSON] та [PERSON] Крім того, на думку позивача, спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу по ? частині за кожним. У липні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована та проживає [PERSON] У зв'язку з тим, що [PERSON] неправомірно проживає у квартирі та добровільно виселятись не бажає, [PERSON] просить усунути перешкоди в користуванні її власністю та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Ухвалою суду від 15.07.2014 року справи об'єднанні в одне провадження для спільного розгляду. У судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги за позовом про визнання договору купівлі-продажу удаваним, поділ спільного сумісного майна подружжя підтримали повністю з підстав, зазначених у позові, просили їх задовольнити, позові вимоги за позовом про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку не визнали, проти їх задоволення заперечували, надали суду свої письмові заперечення. [PERSON] та її представник позовні вимоги за позовом про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку підтримали повністю, просили їх задовольнити, позові вимоги за позовом про визнання договору купівлі-продажу удаваним, поділ спільного сумісного майна подружжя не визнали, проти їх задоволення заперечували. Відповідач [PERSON] та третя особа в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлені належним чином. Раніше в судовому засіданні [PERSON] проти задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу удаваним, поділ спільного сумісного майна подружжя заперечував. Заслухавши учасників процесу, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовів слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04.03.2010 року між сторонами у справі - [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. На час розгляду справи [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], власником якої на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2012 року є [PERSON] (мати [PERSON]). Щодо вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу удаваним, поділ спільного сумісного майна подружжя суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 235 ЦК України, яка визначає правові наслідки удаваного правочину, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За змістом наведених нормативних положень сторони, маючи на увазі конкретний правочин, надають йому юридичної форми, що має ознаки іншого правочину. Тільки за таких умов правочин є удаваним. При цьому удаваність правочину в певній частині законом не передбачено. Отже, заявивши вимоги про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири удаваним в частині покупця [PERSON] та про визнання [PERSON] та [PERSON] покупцями за цим договором, позивач обрала спосіб захисту не передбачений законом. Крім того, згідно з положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. За поясненнями [PERSON] при купівлі квартири вони спільно з [PERSON] вирішили оформити право власності за [PERSON], а відтак, позивач з власної ініціативи, на свій розсуд визначила для себе правила подальшої поведінки щодо спірного майна. Крім того, надавши згоду на набуття права власності матір'ю чоловіка, вона мала б усвідомлювати відповідні наслідки, в тому числі усі ризики, пов'язані з набуттям права власності [PERSON] на спірне майно. Враховуючи те, що на час розгляду справи власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], вимоги щодо визнання спірної квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділу спільного сумісного майна подружжя є безпідставними та не підлягають задоволенню. Щодо вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку висновки суду наступні. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року (справа № 6-57цс11), за змістом вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. В разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, Верховний Суд України роз'яснив, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Заявивши вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку без порушення питання про позбавлення права користування житлом, [PERSON] обрала спосіб захисту, який суперечить вимогам чинного законодавства та не відповідає обов'язковій правовій позиції Верховного Суду України. Отже, вимоги [PERSON] до [PERSON] також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed