Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.12.2004 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також позивачка зазначає, що примирення з відповідачем не змінить стан взаємовідносин між ними, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися у 2013 році. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.12.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складений відповідний актовий запис № 1056. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 року визначено головуючого суддю Петрова Д.В. Ухвалою від 07.06.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що спорів про майно подружжя та місце проживання дитини між нею та відповідачем немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про визнання позову, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що суперечки, щодо поділу майна та проживання дитини відсутні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 25.12.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] та [PERSON] 25.12.2004 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1056. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Наявність у подружжя неповнолітньої доньки підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 25 серпня 2005 року. З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та вона не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачкою судових витрат підтверджується дублікатом квитанції про сплату судового збору № 0.0.2126878132.1 від 17.05.2021 у сумі 908,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, враховуючи, що відповідачка визнала позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн. та повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved