Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

У січні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 06.10.2007 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , 2010 р.н. та сина [PERSON] , 2010 р.н. Проте, протягом останніх років відношення з відповідачем поступово погіршувались, зникло взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, спільно вони не проживають з квітня 2019 року, сім`ю зберегти неможливо, тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, які вона не має бажання відновлювати, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті. 18.02.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. 18.02.2021 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що у сторін зникло взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, як вказала позивач спільно вони не проживають з квітня 2019 року, вже тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, бажання відносити не має. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved