Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Вони мають спільну неповнолітню доньку, яка проживає разом із нею. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились. Позивач звернулась із відповідними клопотаннями про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані у повному обсязі, проти винесення заочного рішення остання не заперечувала. Відповідач правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе ухвалення по справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], починаючи з 18.07.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 15.07.2015 року (а.с.3). Сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.2). Згідно з наданою КЖРЕП №1 довідкою від 29.05.2017 року (а.с.4), місце проживання неповнолітньої [PERSON] зареєстровано разом із сторонами у місті Горішні Плавні. Виходячи із змісту позову, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, норми Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений на рівні: 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. За змістом ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей (стаття 180 СК). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи із змісту ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, рухомого, нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення тощо. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1300 грн. на місяць. З огляду на закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності обовязків обох батьків по утриманню дитини, визначений судом розмір аліментів цілком відповідатиме об'єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved