Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що після смерті його матері [PERSON] у 2006 році відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.02.2011 року у справі № 2-986/2011, яке набрало законної сили, йому визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин наявності спору між спадкоємцями щодо частки кожного. Також позивач вказав, що спір виник між спадкоємцями померлої [PERSON], а саме між ним та її чоловіком [PERSON], за яким згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.03.2014 року у справі № 2-1205/12 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS]. В цій частині рішення суду залишено без змін рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 09.04.2014 року. Посилаючись на відмову нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину та на судове рішення, яким відповідачу визначена частка у спадщині померлої, позивач просить визнати за ним право власності на решту домоволодіння, а саме на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність та позовні вимоги підтримує, а відповідач про причини неявки в судове засідання не повідомив. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого ВДРАЦС Житомирського МУЮ. Особистого розпорядження на випадок своєї смерті нею не здійснено. Окрім того, суд встановив, що 28.02.1978 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] і після розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.07.1989 року. 06.08.1989 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.08.1989 року, внаслідок чого останній присвоєно прізвище [PERSON]. Одночасно судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.1993 року. Крім того, згідно свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER] від 09.02.1993 року позивач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON]. З матеріалів справи інших спадкоємців першої черги не вбачається. У вересні 2010 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS]. Однак постановою державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори Брох А.А. від 07.09.2010 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину будинку через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.02.2011 року, яке набрало законної сили, у справі № 2-986/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позов задоволено. Визнано недійсним свідоцтво на спадщину за законом від 26.11.2007 року, видане [PERSON] після смерті [PERSON] на 82/100 частин будинку по [ADDRESS] та визначено [PERSON] додатковий строк у три місяці для подачі заяви про вступ у спадщину після смерті його матері [PERSON] Із матеріалів спадкової справи № 1104 до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної Другою житомирською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 03.03.2011 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] Втім позивачу не було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом та направлено лист-роз'яснення від 20.04.2011 року. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.09.2012 року, яке набрало законної сили, у справі № 2-2159/12 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Житомирської міськради про визнання недійсними рішень, скасування свідоцтва про право власності, позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Житомирської міськради № 504 від 12.07.2007 року в частині затвердження акту державної комісії про прийняття в експлуатацію частини будинку по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та рішення виконавчого комітету Житомирської міськради № 738 від 27.09.2007 року в частині зміни розміру ідеальних часток [PERSON] у спільному домоволодінні. Скасовано свідоцтво про право власності на 82/100 ідеальних часток житлового будинку по [ADDRESS], видане виконавчим комітетом Житомирської міської ради 03.10.2007 року [PERSON], яка померла [INFO]. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.03.2014 року у справі № 2-1205/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права сумісної власності подружжя, визнання права власності в порядку спадкування на частину житлового будинку, переведення прав забудовника, позов задоволено частково. Зокрема, визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] дружини [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS]. В цій частині рішення суду залишено без змін рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 09.04.2014 року. При розгляді зазначеної справи судом було встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку жилою площею 40,5 кв. м по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2000 року, виданого державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори Кулінічем Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1303, яке є чинним та не визнано незаконним у встановленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, встановивши, що після смерті матері позивача - [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є він та відповідач, спадщина складається з 1/2 частини житлового будинку жилою площею 40,5 кв. м по [ADDRESS] та позивач внаслідок подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини прийняв її, а також, враховуючи визначену законом рівність часток спадкоємців у спадщині, відсутність інших можливих спадкоємців, передбачених законом, що прийняли спадщину, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує також з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved