Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 18 жовтня 2016 року уточнив та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВТБ» БАНК» за кредитним договором № 10/08В-R513 від 27.02.2008 року у розмірі 258\~051 грн. 71 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 10/08В-І від 19.12.2012 року, квартиру в житловому будинку літ. А-5 квартира № 8, яка складається з: 1-коридор, 2-туалет, 3-ванна, 4-кухня, 5-шафа, 6,7,8-житлові, 9,10-шафи, І-балкон, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м., що складається з 3 (трьох) жилих кімнат, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В обґрунтування вимог зазначає, що 27.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 10/08B-R513 згідно якого останній отримав кредит у розмірі 46\~800 доларів США, строком на 180 місяців до 27 лютого 2023 року, а позичальник прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,5% відсотків річних відповідно до графіку повернення кредиту. В якості забезпечення виконання зобовязань по поверненню кредитних коштів, між позивачем та [PERSON] 27 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки № 10/08В-І про передачу в іпотеку квартиру № 8, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Суворова в будинку № 15. Свої зобовязання за договором банк виконав належним чином, надавши [PERSON] грошові кошти у сумі 46\~800 доларів США. Однак позичальник свої зобовязання за кредитним договором не виконує належним чином і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед банком, яка станом на 03.10.2016 року склала 258\~051 грн. 71 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом у розмірі 165\~128 грн. 61 коп., сума заборгованості за відсотками у розмірі 67\~839 грн. 50 коп., пеня за процентами та кредитом у розмірі 25\~083 грн. 60 коп. 19 рудня 2012 року між позивачем та іпотекодавцем було укладено договір про розірвання іпотечного договору № 10/08В-І від 27.02.2008 року. В забезпечення виконання зобовязань по поверненню кредитних коштів, між позивачем та [PERSON] 19 грудня 2012 року було укладено іпотечний договір № 10/08В-І, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 8, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Суворова, буд. 15, яка належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.04.1994 року. Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість обєкта оцінки - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 21 квітня 2016 року без врахування ПДВ становить 730\~577 грн. Оскільки, позичальник в добровільному порядку не погашає заборгованість за кредитним договором, то позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій, позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 27.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 10/08B-R513 згідно якого останній отримав кредит у розмірі 46\~800 доларів США, строком на 180 місяців до 27 лютого 2023 року, а позичальник прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,5% відсотків річних відповідно до графіку повернення кредиту. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.10.2016 року має заборгованість у розмірі 258\~051 грн. 71 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом у розмірі 165\~128 грн. 61 коп., сума заборгованості за відсотками у розмірі 67\~839 грн. 50 коп., пеня за процентами та кредитом у розмірі 25\~083 грн. 60 коп. В забезпечення виконання зобовязань по поверненню кредитних коштів, між позивачем та [PERSON] 19 грудня 2012 року було укладено іпотечний договір № 10/08В-І, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 8, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Суворова, буд. 15, яка належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.04.1994 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів. У відповідності до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у випадках, встановлених договором. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки. 27 серпня 2015 року [PERSON] надсилалося повідомлення про порушення забезпеченого обтяження зобовязання. У даному повідомленні позивач повідомив відповідача про непогашену заборгованість за кредитним договором № 10/08В-R513 від 27.02.2008 року, та вимагав від неї повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкції, нараховані на день повернення кредиту на протязі 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на дані повідомлення не прореагував та на сьогоднішній день має непогашену заборгованість. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно в строк не сплатив заборгованість за договором забезпеченим іпотекою, то суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 60,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] в межах загальної суми заборгованості у розмірі 258\~051 грн. 71 коп. Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Таким чином, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 10/08B-R513 від 27.02.2008 року, укладеним між ВАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] у розмірі 258\~051 грн. 71 коп., можливо звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 10/08В-І від 19.12.2012 року, квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати у розмірі 4\~874 грн. 15 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved