Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У травні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, змінивши підстави якого, та уточнивши предмет, просила в підсумку - встановити факт родинного зв'язку із померлим [PERSON] як з батьком, визнати ? частину житлового будинку по [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та її матері [PERSON], визнати за нею право власності на ? частини вказаного житлового будинку в порядку спадкування окремо після смерті матері та батька, визнати право власності на ? частину будинку в цілому. В обґрунтування зазначене що у шлюбі зареєстрованому в 1952 р. між [PERSON] та [PERSON] народилася у 1953 р. позивачка. У 1970 р. батьки розлучилися. Під час шлюбу рішеннями судів [PERSON] був визнаний співзабудовником домоволодіння в [ADDRESS] а надалі за ним було визнане право власності на ? частину будинку. Після розлучення з батьком мати позивачки обрала собі прізвище [PERSON], померла [INFO] У 1976 р. позивачка вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON]. У 1990 р. [PERSON] помер у Рівненській області, де проживав в с. Совпа, Березнівського району. Позивачка зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після батьків, прийняла за кожним спадщину у вигляді ? частини житлового будинку, але є розбіжності у написанні по батькові батька в її повторному свідоцтві про народження «[PERSON]» та свідоцтві про його смерть «[PERSON]». В судове засідання представник позивачки не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Миколаївської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Позивачка згідно копії паспорту народилася [INFO] в м. Миколаєві, зареєстрована [ADDRESS] з 1994 р. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження складеного 24 грудня 1981 р. російською мовою [PERSON] народилася [INFO] від матері [PERSON] і батька [PERSON] (а.с.9). У відповідності до копії повторного свідоцтва про народження [NUMBER] виданого міським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції 29 березня 2012 р. [PERSON] народилася [INFO] від батьків: [PERSON] та [PERSON]. Після укладання шлюбу 11 листопада 1976 р. позивачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). [PERSON], [INFO], уродженець с. Хмелівка Березнівського району Рівненської області, розлучений, помер [INFO] р. в с. Совпа Березнівського району Рівненської області, що підтверджується копією актового запису про смерть. На час смерті проживав в с. Совпа Березнівського району Рівненської області (а.с.66). Згідно повідомлення Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області від 02 грудня 2015 р. спадкова справа після [PERSON] у відповідності доданих спадкового реєстру не заводилася (а.с.90). Рівненський обласний державний нотаріальний архів повідомив листом від 09 березня 2016 р. по відсутність відомостей про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.109). Відділ ДРАЦС Березнівського районного управління юстиції у Рівненській області листом від 03 березня 2016 р. повідомив про відсутність відомостей про реєстрацію та розірвання шлюбу [PERSON] за період з 1970 р. по 1990 р. (а.с.127). Згідно довідки Хмелівської сільської ради Березнівського району Рівненської області на час смерті [PERSON] проживав в с. Совпа того ж району із співмешканкою в належному їй будинку (а.с.129). Згідно копії актового запису про шлюб [PERSON], який народився у 1923 р. в с. Хмелівка Рівненської області уклав шлюб із [PERSON], [INFO] (а.с.105).У відповідності до копії актового запису про народження саме від цього подружжя народилася позивачка (а.с.136). Тому доводи про наявність родинного зв'язку позивачки із померлим [PERSON] як з батьком є доведеними сукупністю письмових доказів. Згідно копії актового запису, розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] було зареєстроване 03 квітня 1970 р. на підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 1969 р. [PERSON] повернула собі прізвище [PERSON]. Згідно відмітки в актовому запису колишні подружжя проживали в [ADDRESS] (а.с.81) [PERSON] померла [INFO] в м. Миколаєві (а.с.76 зворот). Із заявою про прийняття спадщини у вигляді грошових вкладів звернулася 03 жовтня 2006 р. до Другої миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], яка зазначила, що є донькою, спадкодавець у шлюбі на момент смерті не перебувала. Відповідно до довідки ЖЕК [PERSON] була прописана з 15 жовтня 1970 р. і до смерті проживала в [ADDRESS] на час смерті з нею мала зареєстроване місце проживання тільки донька [PERSON] (а.с.78 зворот). [PERSON] державним нотаріусом 25 грудня 2006 р. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно померлої [PERSON] Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 01 квітня 2016 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності після смерті [PERSON] на нерухоме майно через відсутність право встановлювальних документів на таке майно (а.с.145). У відповідності до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 лютого 2016 р. такі право або обтяження на адрес [ADDRESS] не зареєстровані (а.с.111-113). Із оглянутої судом інвентарної справи ММБТІ на адрес: [ADDRESS] вбачається таке. Рішенням народного суду 3-ї дільниці Сталінського району м. Миколаєва від 25 липня 1956 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було вирішено визнати, що [PERSON] є співзабудовником домобудівлі розташованої в [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 01 грудня 1956 р. [PERSON] та [PERSON] відведена земельна ділянка площею 561 кв.м. [ADDRESS] під індивідуальну забудову двоквартирного будинку. Рішенням народного суду 2-ї дільниці Сталінського району м. Миколаєва від 25 жовтня 1957 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] за позивачем визнане право власності на ? частину житлового будинку розташованого в [ADDRESS] Рішенням виконкому Сталінської райради від 21 грудня 1957 р. затверджений акт прийняття житлового будинку розташованого в [ADDRESS] побудованого [PERSON] та [PERSON] Рішенням народного суду 3-ї дільниці Сталінського району м. Миколаєва від 27 березня 1958 р. проведений розділ житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16 листопада 1982 р. [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] залишена в користування земельна ділянка. Після смерті [PERSON] згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд стала [PERSON], а після її смерті власниками вказаної частини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2001 р. в рівних частках стали [PERSON], [PERSON] Згідно довідки ММБТІ в інвентарній справі, технічна інвентаризація на адрес: [ADDRESS] відсутня. Відомості в інвентарній справі про зміну часток або власників на житловий будинок по [ADDRESS] відсутні. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 13 лютого 2015 р. житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] що належить [PERSON] (літ. А прим. З 2-2 по 2-5 заг площею 34,1 кв.м., літ.В, К, Н, У надано адресу [ADDRESS]). Вказане рішення не реалізоване, оскільки відомостей про реєстрацію такого адресу не надано, крім того, на час винесення даного рішення [PERSON], не є власником частин вказаного будинку. Відповідно до вимог ст.125 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану Української РСР (в редакції 1926 року), який був чинним на час створення спірного житлового будинку, майно, нажите подружжям працею в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належить обом членам подружжя на засадах спільної власності. Розмір частини, яка належить кожному з подружжя, в разі спору, визначається судом. Інше майно становить окремо власність кожного з подружжя. Половина житлового будинку по [ADDRESS] була набута [PERSON] за рішенням суду в результаті його побудови, отже є спільною сумісною власністю його та дружини [PERSON] Частки їх у праві спільної сумісної власності суд вважає рівними, тобто після їх смерті відкрилася спадщина на ? частини вказаного будинку окремо після кожного. Спадщину [PERSON] після смерті матері прийняла, але через відмову нотаріуса не може в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину вказаного будинку. Після смерті батька [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] вбачається що позивачка спадщиною належною батькові користувалася безперешкодно, тобто фактично вона вступила в управління спадковим майном. Відтак за позивачкою слід визнати право власності на ? частину вказаного будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Вимога про визнання права власності на ? частини житлового будинку в цілому задоволенню не підлягає оскільки право власності визнається за позивачкою за кожним спадкодавцем окремо.

Outcome: partial