overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 24 квітня 2014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 455. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися через несумісність характерів, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, сім»я збережена бути не може. Відповідач в судове засідання після надання строку для примирення не з»явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони 24 квітня 2014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 455. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, в даний час проживають окремо один від одного. Наміру їх відновлювати сторони не мають, термін для примирення подружжя та збереження сім»ї вичерпано. Тому за наведених обставин суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки сім»я розпалась остаточно і збережена бути не може. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 25 грудня 2011 року уклали шлюб, який зареєстрований Водичківською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 01. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, сварок та конфліктів, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні. Суду пояснила, що в наданий судом термін для примирення не дійшли згоди, тому збереження сім»ї є неможливим, та шлюб за таких обставин підлягає розірванню. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони 25 грудня 2011 року уклали шлюб, який зареєстрований Водичківською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 01. Від шлюбу дітей не мають. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, проживають окремо один від одного. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом строк для примирення не дійшли згоди щодо збереження сім»ї та відповідач не вживав таких заходів для збереження сім»ї. Тому за наведених обставин суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 16 жовтня 2002 року помер її син [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,83 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ПЛ №043110 виданого Луговиківською сільською радою 16 лютого 2000 року. Позивачка є спадкоємицею свого сина [PERSON], і за законом має право на спадкування майна померлого, земельної ділянки. Просила суд визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 16 жовтня 2002 року помер син позивачки [PERSON] після його смерті залишилась спадщина земельна ділянка площею 2,83 га, оригінал Державного акту був втрачений. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею свого сина за законом, але пропустила строки для прийняття спадщини поскільки оригінал Державного акту на землю був втрачений, а позивачка не знала що її син отримав Державний акт на землю. Просив визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визнати право власності на земельну ділянку за позивачкою. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16 жовтня 2002 року помер син позивачки [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина земельна ділянка площею 2,83 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ПЛ №043110 виданого Луговиківською сільською радою 16 лютого 2000 року. Родинні відносини між позивачкою та її сином [PERSON] підтверджуються свідоцтво про народження [PERSON] де в графі мати записана [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу, де в графі прізвище після розірвання шлюбу записано [PERSON] та довідкою виданою Люботинським міським управлінням юстиції Харківської області 10 червня 2008 року №101, з якої вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу взяла прізвище «Лактіонова». Оскільки [PERSON] є спадкоємицею майна свого сина за законом, вона має право успадкувати його, тобто земельну ділянку, але маючи фінансові проблеми та через відсутність оригіналу Державного акту на землю, була необізнана з тим, що син мав при житті у власності земельну ділянку, яку отримав при розпаюванні, позивачка не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 03 вересня 2006 року помер її дід [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: с.Ковалі вул.Судевська,28 Чорнухинського району Полтавської області, і належав йому на праві приватної власності. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею свого діда за заповітом, тому має право на спадкування майна померлого, житлового будинку із господарськими будівлями. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала суду показала, що 03 вересня 2006 року помер її дід [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина житловий будинок із господарськими будівлями, розташований за адресою: с.Ковалі вул.Судевська,28 Чорнухинського району Полтавської області, який належав її дідові на праві приватної власності. Вона є спадкоємницею свого діда, за заповітом, тому має право на спадкування майна померлого, житлового будинку із господарськими будівлями. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями за нею. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03 вересня 2006 року помер дід позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: с.Ковалі вул.Судевська,28 Чорнухинського району Полтавської області. За заповітом, посвідченим секретарем Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області 28 грудня 2002 року, [PERSON] заповів своє майно [PERSON].. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна свого діда [PERSON] за заповітом, вона має право на спадкування майна померлого житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований за адресою: с.Ковалі вул.Судевська,28 Чорнухинського району Полтавської області. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на житловий будинок у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 19 грудня 1996 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї матері та за законом має право на спадкування майна померлої, земельної частки (паю). Просила суд поновити строки для прийняття спадщини та визнати право власності на земельну частку (пай) за нею. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що [INFO] року померла мати позивачки після її смерті залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах, оригінал сертифікату був втрачений. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї матері за законом, але пропустила строки для прийняття спадщини поскільки мала фінансові труднощі та не знала про існування земельного сертифікату. Просив поновити строки для прийняття спадщини та визнати право власності на земельну частку ( пай) за позивачкою. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина - земельна частка (пай) розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 19 грудня 1996 року. У свідоцтві про народження [PERSON] у графі мати записана - [PERSON] це підтверджує родинні відносини між позивачкою та її матір»ю [PERSON] Оскільки [PERSON] є спадкоємицею майна своєї матері за законом, вона має право успадкувати його, тобто земельну частку (пай), але маючи фінансові проблеми та через відсутність оригіналу земельного сертифікату позивачка не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну частку(пай) у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 3,27 га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 23 грудня 1996 року. Позивачка є спадкоємицею своєї матері [PERSON], і за законом має право на спадкування майна померлої, земельної ділянки. Просила суд визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] після її смерті залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, оригінал земельного сертифікату був втрачений. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї матері за законом, але поскільки оригінал земельного сертифікату був втрачений, не змогла своєчасно оформити право власності на земельну частку (пай). Просила визнати право власності на земельну частку (пай) за позивачкою. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина - земельна частка (пай) розміром 3,27 га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 23 грудня 1996 року. Родинні відносини між позивачкою та її матір»ю [PERSON] підтверджуються свідоцтво про народження [PERSON]. де в графі мати записана [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу з якого вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу взяла прізвище «[PERSON]». Оскільки [PERSON] є спадкоємицею майна своєї матері за законом, вона має право успадкувати його, тобто земельну частку (пай), але маючи фінансові проблеми та через відсутність оригіналу земельного сертифікату, позивачка не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну частку (пай) у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON]П залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,74 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 11 серпня 2003 року. Позивачка є спадкоємицею своєї матері [PERSON], і за законом має право на спадкування майна померлої, земельної ділянки. Просила суд визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка площею 3,74 га, оригінал Державного акту був втрачений. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї матері за законом, але поскільки оригінал Державного акту на землю був втрачений, не змогла своєчасно оформити право власності на землю. Просила визнати право власності на земельну ділянку за позивачкою. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина - земельна ділянка площею 3,74 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 11 серпня 2003 року. Родинні відносини між позивачкою та її матір»ю [PERSON] підтверджуються свідоцтво про народження [PERSON] де в графі мати записана [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу з якого вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу взяла прізвище «[PERSON]». Оскільки [PERSON] є спадкоємицею майна своєї матері за законом, вона має право успадкувати його, тобто земельну ділянку, але маючи фінансові проблеми та через відсутність оригіналу Державного акту на землю, позивачка не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У січні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-184 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 2\~000,00 грн., щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12грудня 2009 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач офіційно не працює,має нерегулярний, мінливий дохід, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 2 000,00 грн - по 1\~000,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У січні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-184 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 2\~000,00 грн., щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2009 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач офіційно не працює,має нерегулярний, мінливий дохід, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 2 000,00 грн - по 1\~000,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved