Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи його тим, що батько не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. 06 червня 2017 року суддею Ширяївського районного суду Одеської області було відкрито провадження по вищезазначеній справі. 07 вересня 2018 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських на підставі розпорядження в.о.голови Ширяївського районного суду Одеської області Алексєєвої\~О.В., надіслана з Ширяївського районного суду Одеської області до Великомихайлівського районного суду Одеської області в порядку п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України. 17 вересня 2018 року вищезазначена цивільна справа надійшла до Великомихайлівського районного суду Одеської області та визначена для розгляду до провадження судді Ткачук О.Л. в порядку ч. 1 ст.33 ЦПК України. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 вересня 2018 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження судді Ткачук О.Л. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалася у встановленому законом порядку, отримана завчасно, відповідно до вимог ч.5 ст.128 ЦПК України, що підтверджується надісланими до суду повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач про причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або заперечення проти позову суду не надав. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась. Судова повістка, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалася у встановленому законом порядку, отримана завчасно, відповідно до вимог ч.5 ст.128 ЦПК України, що підтверджується надісланими до суду повідомленнями про вручення поштових відправлень. Представник відповідача про причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності або заперечення проти позову суду не надала. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданого 21 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області на підставі актового запису про народження №25, складеного виконавчим комітетом Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області відповідач [PERSON] є її батьком. Відповідно до листа Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.03.2017 року №2382 на підставі виконавчого листа №518/631/16-ц, виданого 26.05.2016 року Ширяївським районним судом Одеської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень щомісячно до досягнення повноліття, але не менше як 30/ прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.04.2016 року до [INFO] року. Однак, відповідно до копій розрахунків заборгованості по аліментам, затверджених начальником Ширяївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.05.2017 року складає 5583,33 грн, станом на 01.10.2018 рік - 11060 грн.33 коп. Відповідно до довідок №224 від 26.05.2017 року, №583 від 30.11.2018 року, виданих Старомаяківською сільською радою Ширяївського району Одеської області, [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає в [ADDRESS], разом з нею зареєстрований та мешкає її донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Згідно з інформацією, викладеною в довідці-характеристиці на позивача, складеної за місцем її проживання Старомаяківською сільською радою Ширяївського району Одеської області №227 від 31.05.2017 року [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] від 31.05.2017 року, складеного комісією Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, умови проживання сім'ї відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено належні умови. В матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області №18/01-40/54 від 09.01.2018 року, згідно якого орган опіки та піклування в межах своєї компетенції, вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Це визначено також ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Пунктами 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Із досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що відповідач, який є батьком малолітньої дитини, протягом тривалого часу ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, дитину не відвідував, її життям не цікавився, матеріальної допомоги не надавав. Допитана судом свідок [PERSON], показала, що вона є односельчанкою позивачки, яка разом з дочкою проживає в селі, батько дитини не проживає разом з дитиною, не бере участь у її житті, вона не бачила його в селі з 2015 року. Суд визнає підтвердження свідка достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідок [PERSON], добре знає позивачку та її сім'ю. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини, не створив належних умов для проживання та виховання дитини. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved