Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, треті особи: [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Міськжитлобуд» про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 12 лютого 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №СL-001/128/2007. В забезпечення виконання зобов'язання по даному кредитному договору, укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL-001/128/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 12.02.2007 року та зареєстрований в реєстрі за номером 452, відповідно до якого застоводавцем було передано в заставу - легковий автомобіль марки НОNDA ACCORD, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов [NUMBER], тип - легковий сєдан - В (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER], видане Києво-Святошинським МРЕВДАІ 08.02.2007 р.). 22 березня 2013 року до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся клієнт [PERSON], який повідомив, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області знаходиться виконавче провадження № 27433451, відкрите на підставі наказу № 18/227, виданого Господарським судом Київської області, про стягнення боргу в розмірі 195 930,17 грн. За цим виконавчим провадження стягувачем виступає ТОВ «БК» «Міськжитлобуд», боржником - [PERSON]. У рамках зазначеного провадження 13.12.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області Дармограй М.В. була ухвалена постанова про розшук майна боржника. Вказаною постановою державного виконавця накладено арешт на заставне майно боржника, а саме: легковий автомобіль марки НОNDA ACCORD, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов [NUMBER], тип - легковий сєдан - В (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER], видане Києво-Святошинським МРЕВ ДАІ 08.02.2007 р.). З огляду на наведене та посилаючись на норми закону, позивач просив суд: зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області вчинити дії щодо зняття з-під арешту майна [PERSON], а саме: легковий автомобіль марки НОNDA ACCORD, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов [NUMBER], тип - легковий сєдан - В (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER], видане Києво-Святошинським МРЕВ ДАІ 08.02.2007 р.). Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області в судове засідання не з'явивсь, повідомлявся належним чином. Треті особи: [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Міськжитлобуд» в судове засідання не з'явились, повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, наявні письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №СL-001/128/2007. В забезпечення виконання зобов'язання по даному кредитному договору, укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL-001/128/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 12.02.2007 року та зареєстрований в реєстрі за номером 452, відповідно до якого застоводавцем було передано в заставу - легковий автомобіль марки НОNDA ACCORD, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов [NUMBER], тип - легковий сєдан - В (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER], видане Києво-Святошинським МРЕВДАІ 08.02.2007 р.). 22 березня 2013 року до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся клієнт [PERSON], який повідомив, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області знаходиться виконавче провадження № 27433451, відкрите на підставі наказу № 18/227, виданого Господарським судом Київської області, про стягнення боргу в розмірі 195 930,17 грн. За цим виконавчим провадження стягувачем виступає ТОВ «БК» «Міськжитлобуд», боржником - [PERSON]. У рамках зазначеного провадження 13.12.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області Дармограй М.В. була ухвалена постанова про розшук майна боржника. Вказаною постановою державного виконавця накладено арешт на заставне майно боржника, а саме: легковий автомобіль марки НОNDA ACCORD, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов [NUMBER], тип - легковий сєдан - В (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER], видане Києво-Святошинським МРЕВ ДАІ 08.02.2007 р.). У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Виходячи з вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на ч. 1 ст. 398 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем, у тому числі, шляхом проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту. З огляду на рекомендації, викладені у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням судової практики, висвітленої у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», у спосіб звільнення майна з-під арешту допускається захист прав також і володільця арештованого майна. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», є правонаступником за всіма правами та обов'язками публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», що в свою чергу є правонаступником закритого акціонерного товариства «ОТП Банк». Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-001/128/2007 від 12 лютого 2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № СL -001/128/2007 від 12 лютого 2007 року. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ст. 589 ЦК). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку. А отже, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Зважаючи на вищевикладене, з огляду на рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», відповідно до ст.ст. 3, 15, 16, 572 ЦК України,

Outcome: approved