Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У травні 2021 року адвокат Янчик М.І., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу КП «Центр організації дорожнього руху» в частині його звільнення від 05.04.2021р. № 57-К «Про скорочення працівників» згідно з п.1 ст. 40 КЗпП; поновити позивача на посаді старшого інженера-інспектора відділу для здійснення вагового контролю велико-габаритного транспорту КП «Центр організації дорожнього руху»; стягнути з відповідача середній заробіток за період з 06.04.2021р. по день ухвалення рішення суду. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 25.10.2017р. працював у КП «Київдорсервіс» по посаді старшого інженера -інспектора відділу для здійснення вагового контролю великогабаритного транспорту. З 23.03.2017р. КП «Київдорсервіс» перейменовано в КП «Центр організації дорожнього руху». 05.04.2021р. позивач звільнений з займаної посади у зв`язку з скороченням чисельності працівників наказом № 57-К від 05.04.2021р. відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. 02.02.2021р. позивач отримав повідомдення № 8 від 02.02.2021р. про те, що у зв`язку з скороченням чисельності штату працівників КП «Центр організації дорожнього руху», позивача попередили про наступне звільнення з займаної ним посади, яке відбудеться 04.04.2021р. та одночасно запропонували посаду оператора вагового устаткування сектору набаритно-вагового контролю служби з переміщення транспортних засобів з посадовим окладом 9 207,12грн. Також позивач мав повідомити про своє рішення не пізніше 02.04.2021р. заявою до відділу кадрів. Від вказаної посади позивач відмовився 02.04.2021р., оскільки не було повідомлено умови роботи, режим робочого дня встановлено з понеділка по п`ятницю- робочі дні та субота. Також, вважає, що по суті відбулось не скорочення працівників, а зміна внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. Інших посад та іншого місця роботи до дати звільнення позивачеві не було запропоновано. Наказ про звільнення позивача датований 02.02.2021р., в той час як саме звільнення відбулось 05.04.2021р., і до 05.04.2021р. відповідач ще мав можливість та зобов`язаний був пропонувати позивачеві наявні або можливі посади, що також є порушенням чинного законодавства. У зв`язку з незаконним звільненянм позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача суму середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу до часу поновлення на роботі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.05.2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін/а.с.68/. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Представник віповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до наказу від 26.01.2020р. № 12-К про внесення змін до штатного розпису у зв`язку з реорганізацією відділу вагового контролю великогабаритного транспорту служби з переміщення транспортних засобів та скорочення чисельності працівників, у зв`язку з оптимізацією штатної структури підприємства за результатами господарської діяльності, з метою ефективного використання комунального майна підприємства, виведено з 05.04.2021р. зі штатного розпису відділ для здійснення вагового контролю великогабаритного транспорту служби з переміщення транспортних засобів шляхом скорочення та введено до штатного розпису сектор габаритно-вагового контролю. Позивач був ознайомлений з вказаним наказом. [PERSON] мав переважне право залишення на роботі, як учасник бойових дій, та комісією надано пропозицію першочергово запропонувати йому переведення на новостворені посади оператора вагового устаткування сектору вантажно-вагового контролю та інші вільні вакантні посади. Відповідно до наказу від 01.02.2021р. № 20-к про попередження працівників про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату, були підготовлені письмові повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією переведення позивача на вакантні посади. Позивач ознайомлений з наказом. Позивачу запропоновано передення на посаду оператора вагового устаткування сектору габаритно-вагового контролю служби з переміщення транспортних засобів з посадовим окладом 9 207,12 грн. Інших вакантних посад за відповідною професією чи спеціальністю у відповідача з 01.01.2021р. до 04.04.2021р. не було. 02.04.2021р. позивач відмовився від запропонованої посади. Відповідно до п. 4 наказу від 05.04.2021р. № 57-к про скорочення працівників, позивача звільнено 05.04.2021р. у зв`язку зі скороченням чимсельності працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що відповідач при звільненні позивача у повному обсязі вжив передбачених чинним трудовим законодавством заходів. Представником позивача подано відповідь на відзив в якому зазначила, що будь-якого обгрунтування щодо доцільності скорочення штату не надано. Відповідачем не заперечується та матеріалами справи не спростовано, що позивачу запропонована лише одна посада оператора вагового устаткування сектору габаритно-вагового контролю служби з переміщення транспортних засобів та при цьому змінено режим роботи. Представником КП «Центр організації дорожнього руху» надано заперечення на відповідь на відзив та пояснила, що відповідачем беззаперечно дотримано всі вимоги законодавства про працю, зокрема тримісячний строк для інформування первинних профспілокових організацій, що діють на комунальному підприємстві, про майбутні звільнення. Позивачу було запропоновано наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю. Жодної іншої наявної роботи за відповідною професією чи спеціальністю [PERSON] на комунальному підприєстві в період 02.02.2021 до 05.04.2021 не було. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2017р. [PERSON] наказом № 171-к було прийнято на посаду старшого інженера -інспектора відділу для здійснення вагового контролю великогабаритного транспорту в КП «Київдорсервіс» з 25.10.2017р./а.с.21, 86/. Відповідно до абзацу третього статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. 15.12.2020р. голова первинної профспілкової організації КП « Центр організації дорожнього руху» повідомив, що не заперечує щодо пропозиції скорочення чисельності /штату працівників відділу для здійснення вагового контролю великогабаритного транспорту служби з переміщення транспортних засобів з 01.01.2021/а.с.89/. Листом від 18.12.2020р. директору КП « Центр організації дорожнього руху» повідомлено, що працівники відділу для здійснення вагового контролю великогабаритного транспорту служби з переміщення транспортних засобів не являються членами профспілкої організації, тому погодження профкому не потрібно /а.с.90/. Наказом від 26.01.2020р. № 12-К про внесення змін до штатного розпису у зв`язку з реорганізацією відділу вагового контролю великогабаритного транспорту служби з переміщення транспортних засобів та скорочення чисельності працівників, у зв`язку з оптимізацією штатної структури підприємства за результатами господарської діяльності, з метою ефективного використання комунального майна підприємства, виведено з 05.04.2021р. зі штатного розпису відділ для здійснення вагового контролю великогабаритного транспорту служби з переміщення транспортних засобів шляхом скорочення та введено до штатного розпису сектор габаритно-вагового контролю та створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні/а.с.91-92/. [PERSON] з даним наказом ознайомлений, що підтверджується підписом у наказі. Відповідно до наказу від 01.02.2021р. № 20-к про попередження працівників про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату підготовлено письмові повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією про переведення на вакантні посади, зокрема [PERSON] /а.с.95-96/. З даним наказом позивач був ознайомлений /а.с.97/. У зв`зку із змінами у штатному розписі, наказом від 02.02.2021р. встановлено з 06.04.2021р. режим робочого часу дня для всіх працівників сектору габаритно-вагового контролю служби з переміщення трнапсортних засобів: понеділок -четвер з 09.00 год до 18.00 год; обідня перерва з 13.00год. до 13.45 год; п`ятниця з 09.00 год. до 16.45 год обідня перерва з 13.00 год. до 13.45 год.; вихідні дні: субота, неділя/а.с.98/. Відповідачем 02.02.2021р. [PERSON] було надано повідомлення № 8 від 02.02.2021р. та попереджено про наступне вивільнення з посади старшого інженера -інспектора відділу для здійснення вагового контролю великогабаритного транспорту на підставі п. 1ст.40 КЗпП України, яке відбудеться 04.04.2021р. з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та запропоновано переведення на посаду оператора вагового устаткування сектору габаритно-вагового контролю служби з переміщення транспортних засобів з посадовим окладом 9 207,12 грн/а.с.99/. Судом встановлено, що [PERSON] відмовився від запропонованої посади, оскільки його не влаштовував графік роботи та заробітна плата, яка була значно меншою ніж на попередній посаді. Відповідно п. 4 наказу № 57-к від 05.04.2021р. [PERSON] звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівнкиів, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України./а.с.28, 102-110/. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Про наступне звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці (ст. 49-2 КЗпП). Відповідно до ч. 3 ст. 62 ГК України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки. Частиною 3 ст. 64 Господарського кодексу України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Як зазначено у постанові ВС від 04.11. 2020 року у справі №607/8298/18 суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення штату або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Частиною третьою статті 49-2 КЗпП України передбачено, що при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Так, положення частини третьої статті 49-2 КЗпП України декларує дві імперативні норми. По-перше, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення пропонує працівникові іншу роботу. По-друге, під іншою роботою на тому ж підприємстві, установі, організації в даній статті КЗпП України мається на увазі, що роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які відповідають його кваліфікації, досвіду роботи та стану здоров`я і які може виконувати працівник, і не лише за місцем роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які були в юридичної особи упродовж періоду від вручення працівнику письмового попередження про звільнення із займаної посади у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці по день його звільнення. Тобто, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади в цій же установі, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, а не будь-які вакантні посади про що в судовому засіданні вказувала представник позивача. В своєму позові [PERSON] зазначав, що має кваліфікацію «каменщик, монтажник 4 разр, стропельщик» відповідно до п. 11-13 трудової книжки, та у 2020р. закінчив Національну академію внутрішніх справ та здобув кваліфікацію: ступінь вищої освіти бакалавр. Крім того, позивач отримав сертифікат про проходження курсу по темі «Експлуатація, технічне та метрологічне обслуговування тензометричних автомобільних ваг» і отримав право на здійснення обслуговування автомобільних ваг виробництва ТОВ «МетровВес». В той, же час відповідно до витягу із штатного розпису КП «Центр організації дорожнього руху» станом на 06.04.2021 у секторі габаритно-вагового контролю було передбачено три посади оператора вагового устаткування. Одна з них була запропонована позивачу /а.с.112/. В судовому засіданні встановлено, що інших вакантних посад, з урахуванням освіти, кваліфікації та досвіду позивача в КП «Центр організації дорожнього руху» були відсутні. Враховуючи викладене, твердження позивача в цій частині зводяться до загальних засад про необхідність пропозиції та не підкріплюються конкретними вказівками на посаду, яка відповідає його освіті, професії, спеціальності чи кваліфікації, на яку він погоджувався та яка не була запропонована відповідачем у справі. Таким чином, з урахуванням сукупності наданих доказів, судом не встановлено порушення роботодавцем положень ст.49-2 КЗпП України. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у скасуванні наказу від 05.04.2021р. та поновленні на посаді старшого інженера-інспектора відділу для здійснення вагового контролю велико-габаритного транспорту, оскільки про наступне вивільне у зв`язку зі скороченням чисельності штату у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці позивача було завчасно та у спосіб визначений КЗпП України попереджено, визначено його переважне право залишитися на роботі при скороченні, запропоновано вакантну посаду оператора вагового устаткування сектору габаритно-вагового контролю служби з переміщення транспортних засобів, яка відповідала його кваліфікації, однак [PERSON] від даної посади відмовився, тобто звільнення відбулося із дотриманням вимог трудового законодавства.. Крім того, оскільки стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є похідними від позовних вимог про визнання наказу від 05.04.2021р. за № 57-К незаконним та поновлення роботі, вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed