Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки усіх видів його доходів щомісячно до досягнення останньою повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням суду відповідача було зобовязано сплачувати аліменти на їх спільну доньку в сумі 250 грн. щомісячно, проте оскільки [PERSON] зараз офіційно працевлаштований, має високий стабільний заробіток та враховуючи усі потреби доньки, яка до того ж є інвалідом та потребує постійного лікування і оздоровлення, сума стягуваних аліментів є недостатньою та занадто низькою для забезпечення належного рівня життя, розвитку та освіти дівчинки. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їхньої участі, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягувати з відповідача аліменти в 1/6 частці від усіх його доходів щомісячно, проти чого він не заперечив та погодився сплачувати на їх спільну доньку вказану частку аліментів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач сплачує на користь позивача аліменти, присуджені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.02.2008 року, в розмірі 250 грн. щомісячно. З 13.05.2008 року шлюб між сторонами офіційно розірвано. Відповідно до медичного висновку № 73/1 від 20.08.2007 року їх спільна донька [PERSON] дійсно є дитиною-інвалідом. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, з часу ухвалення судового рішення матеріальне становище відповідача змінилося, він має постійну роботу- проходить строкову службу у Збройних Силах України, де має сталий дохід у вигляді щомісячної заробітної плати, що є підставою для зміни розміру аліментів та способу виконання їх стягнення. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи,інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в уточненому позові. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітньої доньки на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved