Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У червні 2017 року позивач Печерська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи Департамент комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про витребування майна, скасування записів, виселення та просила: - витребувати приміщення [ADDRESS] у [PERSON] та повернути Печерській районній в місті Києві державній адміністрації. - скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення [ADDRESS], зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.03.2017 за номером запису про право власності 19444281 за [PERSON]. - скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення [ADDRESS], зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 34505184 від 29.03.2017 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2017, серія та номер: 729. - виселити [PERSON] з нежитлового приміщення [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що будинок за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансовому утриманні КП «Керуюча компанія» та обслуговується ЖЕД «Липкижитлосервіс». У підвалі зазначеного будинку знаходиться нежитлове приміщення № 51 загальною площею 142,2 кв.м, яке до 30.03.2017 використовувалося ЖЕД «Липкижитлосервіс» для власних потреб. З квітня місяця поточного року нежитлове приміщення було включено до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Печерської райдержадміністрації, які можуть бути надані в оренду. 05.04.2017 при огляді будинку працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс» КП «Керуюча компанія» було виявлено, що до підвального нежитлового приміщення № 51 встановлені нові металеві двері, на яких було вказано контактний номер телефону особи, до якої можна звернутися за інформацією. У подальшому контактною особою було надано до ЖЕД «Липкижитлосервіс» копію договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 березня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 729, укладеного між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого продавець [PERSON]. будучи власником нежитлового приміщення № 51, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно зі свідоцтвом на право власності, виданого 1.8.03.2003 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 17.03.2003 продав вказане нежитлове приміщення [PERSON] Разом з тим, Департамент комунальної власності міста Києва своїм листом від 23. 05.2017 № 062/02/07-5197 повідомив, що Департамент не здійснював приватизацію нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS], свідоцтво про право власності та наказ не видавав. Таким чином, нежитлове приміщення незаконно вибуло з права володіння, без волі власника - Київської міської ради та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, особи якій передано спірне майно до сфери управління. Ухвалою суду від 22 серпня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду на 2 жовтня 2017 року. За заявою позивача ухвалою суду від 22 серпня 2017 року з метою забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення № 51, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що на праві власності належить [PERSON], встановивши заборону розпорядження вказаним майном. Ухвалою суду від 2 жовтня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, за клопотанням представника позивача Палієнко О.А. залучено до участі у справі в якості третьої особи Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» У судові засідання відповідачі та представник третьої особи 2 - Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), будучи належним чином повідомленими, не з'явились. Представник позивача не заперечила про розгляд справи у їх відсутність та в порядку заочного провадження. Причини неявки відповідачів та третьої особи 2 суду не відомі, відзиви відповідачі та пояснення третя особа 2 не подали. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиви не подав. При цьому, позивач не заперечує щодо такого вирішення справи. У судовому засіданні представник позивача Палієнко О.А., представник третьої особи 1: Департаменту комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Брунь Ю.І., представник третьої особи 3: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» - Сарнавський М.О. підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про столицю України місто - герой Київ» у районах міста Києва діють районні в місті Києві державні адміністрації, які підпорядковуються Київській міській державній адміністрації. Стаття 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначає, що місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Печерська районна в місті Києві державна адміністрація є підпорядкованою Київській міській державній адміністрації та є новоствореним органом державної влади (була утворена 31 жовтня 2010 року розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради» від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» від 30.09.2010 року № 787\. Відповідно до п. 4.16 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 р. № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» районні в місті Києві державні адміністрації забезпечують захист майнових та немайнових прав територіальної громади м. Києва. Відповідно до п. 645 таблиці 6 «Житлове господарство» до рішення Київської міської ради 02 грудня 2010 року № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» будинок [ADDRESS], разом із вбудованими нежитловими приміщеннями, в тому числі, нежитлове приміщення № 51, віднесено до об'єктів комунальної власності. Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в м. Києві» будинок [ADDRESS] було, разом із вбудованими нежитловими приміщеннями передано до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідно до службової записки Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» від 07.06.2017 №432/10-298 житловий будинок [ADDRESS] перебуває на балансовому утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» та обслуговується ЖЕД «Липкижитлосервіс». У підвалі зазначеного будинку знаходиться нежитлове приміщення № 51 загальною площею 142,2 кв.м, яке до 30.03.2017 використовувалося ЖЕД «Липкижитлосервіс» для власних потреб. З квітня 2017 року нежитлове приміщення було включено до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Печерської райдержадміністрації, які можуть бути надані в оренду. Разом з тим, 5.04.2017 при огляді будинку працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» виявлено, що до підвального нежитлового приміщення № 51 встановлені нові металеві двері, на яких було вказано контактний номер телефону особи, до якої можна звернутися за інформацією. Відповідно до копії договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 березня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 729, укладеного між [PERSON] та [PERSON], наданого ЖЕД «Липкижитлосервіс» вбачається, що продавець [PERSON]. будучи власником нежитлового приміщення №5 1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно зі свідоцтвом на право власності, виданого 1.8.03.2003 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 17.03.2003 продав вказане нежитлове приміщення [PERSON] Разом з тим, Департамент комунальної власності міста Києва своїм листом від 23.05.2017 № 062/02/07-5197 повідомив, що ним не здійснювалась приватизація нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS], свідоцтво про право власності та наказ не видавалось. Крім того, відповідно до поповерхового плану на будівлю літер «А» по [ADDRESS] існує нежитлове приміщення № 51 загальною площею 142,2 кв.м. Нежитлового приміщення № 51 загальною площею 160 кв.м в даному будинку немає. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 388 ЦК України власник має право витребувати майно від добросовісного набувача якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року 3 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Якщо майно шляхом двох і більше правочинів виявилось у володінні особи, якій передав її не власник, а інша особа, власник не повинен вимагати визнання недійсними всього ланцюгу правочинів, або частини правочинів, або останнього правочину внаслідок яких річ виявилась у незаконному володінні відповідача. В силу спеціального правила ст. 387 ЦК України у подібних випадках пред'являється віндикаційний позов без пред'явлення вимоги про визнання правочинів недійсними. За положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Отже, за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Вказане стверджується правовим висновком Верховного суду України від 17 грудня 2014 року по справі № 6-140цс14. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог - про витребування з чужого незаконного володіння у [PERSON] приміщення [ADDRESS] та про повернення цього майна в комунальну власність та управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, оскільки вказане майно вибуло поза волею його власника та в особи, якій передано в управління, та в інший спосіб порушене право позивача не може бути задоволено. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав,... до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи, що позовні вимоги про скасування записів про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення № 51, що розташовані за адресою: [ADDRESS] є похідними вимогами від спору щодо нежитлового приміщення, то відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч. 2 ст. 19 ЦПК України вони також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про виселення, а саме про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] з нежитлового приміщення № 51, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі ст. 391 ЦК України. Відповідно до ст. 140 ЦК України, положень ст. 6 Закону України «Про судовий збрі» та з урахуванням ставок судового збору, які діяли на час подання позову до суду, судовий збір у розмірі 1 600 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] (за вимоги про скасування запису державної реєстрації) та судовий збір у розмірі 4 800 грн. - з відповідача [PERSON] (за вимоги про скасування запису державної реєстрації, виселення та витребування майна). На підставі викладеного та

Outcome: approved