Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що він є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин з відповідачкою вони стали проживати окремо, донька проживає з матір'ю. 23 вересня 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено судове рішення, яким визначено дні побачення з донькою [PERSON], [INFO], - два робочих дні на тиждень з 17-00 годин по 20-00 годин за попередньою домовленістю між [PERSON] та [PERSON]; у суботу кожного тижня у м. Запоріжжя або у м. Дніпропетровськ у присутності з матір'ю з правом відвідування культурно-масових та розважальних закладів виходячи зі стану здоров'я дитини за попередньою домовленістю між [PERSON] та [PERSON]; безперешкодно спілкуватися батьку з донькою по телефону або за допомогою інших електронних засобів зв'язку. На даний час позивач, вважає, що змінилися обставини щодо участі у вихованні дитини та її спілкуванні з батьком, у дочки з батьком дуже приязні стосунки, до відповідача позивач відноситься позитивно, оскільки вона є матір'ю його дитини, яку вони спільно мають виховувати, надавати рекомендації, тому позивач вважає за необхідне просити суд щодо винесення судового рішення про зміну способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, з огляду на наступне. Позивач бажає приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини у більшому обсязі, ніж визначено рішенням суду від 23.09.2014 року. Виходячи з визначеного графіку побачень,позивач позбавлений можливості в повній мірі впливати на розвиток дитини, не може забезпечити її оздоровлення та вжити інші заходи, необхідні для нормального розвиту і виховання дитини, що в свою чергу призведе до обмеження дитини у належному догляді батька та порушення її права на спілкування з останнім. Позивач вважає, що особисті зустрічі батька та доньки ніяким чином не можуть негативно вплинути на психіку дитини під час таких зустрічей, донька та батько мають дружні відносини, між батьком та дитиною дуже міцні контакти, а тому такі зустрічі можуть проходити без присутності матері. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьком, який є прикладом чоловічої моделі поведінки. В даному випадку не існує жодної обставини, яка б дала підстави для обмеження в спілкуванні, та/або вставлення порядку побачень в присутності іншої особи, тобто інтереси дитини жодним чином не порушуються, потрібно врахувати такий спосіб, який би виходив з балансу інтересів дитини та її батьків. Окреме проживання робить неможливим постійний щоденний контакт одного з батьків з дитиною. Бажаним є саме систематичне спілкування дитини з тим із батьків, хто проживає окремо, а не епізодичні, несподівані зустрічі. Позивач вважає, що його спілкування з донькою не може носити формальний характер, воно повинно приносити користь дитині, буди джерелом її повноцінного розвитку та виховання, психологічний та фізичний стан та відношення дочки до позивача - позитивний. Зміна встановленого способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідає інтересам неповнолітньої дочки, спілкування можливе без шкоди для здоров'я дитини, для її психічного, фізичного, розвитку, а права батьків не порушуються і забезпечується достатньою мірою участь у вихованні обох батьків. Відповідно до вимог ст. 159 СК України просить суд змінити порядок (спосіб) участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], що був визначений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя 23.09.2014 року по справі № 334/5483/14ц, а саме: встановити позивачу дні побачення з дочкою [PERSON], [INFO] - два робочих дні на тиждень з 17-00 годин по 20-00 годин без присутності матері; кожні перші та треті вихідні дні місяця з 11-00 години суботи до 18-00 години неділі у м. Дніпропетровську без присутності матері з правом відвідування культурно-масових та розважальних закладів, протягом двох тижнів в період літніх та протягом двох тижнів у період зимових канікул з правом виїзду за кордон держави України без супроводу матері у супроводі батька з обов'язковим оформленням матір'ю всіх передбачених чинним законодавством України проїзних документів та дозволів; не чинити перешкоди в побачені в місцях перебування та навчання дитини. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідачка, її представник проти позову заперечували, посилаючись на те, що з часу прийняття судом рішення про порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою не сталося змін, які б давали підстави для внесення змін до визначеного судом порядку, а вимоги позову встановити час спілкування з донькою в період канікул з правом виїзду за кордон держави України без супроводу матері у супроводі батька з обов'язковим оформленням матір'ю всіх передбачених чинним законодавством України проїзних документів та дозволів є незаконними. Дитина дуже прив'язана до матері, не бажає спілкуватися з батьком, а тому зустрічі без присутності матері не відповідатимуть інтересам дитини. Загострює увагу на стані здоров'я дитини як на перешкоді для тривалого спілкування з батьком. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району у судовому засіданні пояснив, що за результатами розгляду питання про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою слід виходити з інтересів малолітньої дитини. Наявність підстав, які могли перешкоджати спілкуванню батька з дитиною без присутності матері органом опіки та піклування не виявлені, при вирішенні справи просять взяти до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації щодо розв'язання даного спору. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. У випадку змін та обставин, той з батьків, який проживає окремо від дитини, може повторно звернутися до органів опіки та піклування та/або до суду з заявою про зміну встановленого способу та порядку спілкування з дитиною. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин сторони по справі стали проживати окремо, з вересня 2013 року відповідачка разом з донькою переїхала з м. Дніпропетровська проживати до своїх батьків у м. Запоріжжя. Між сторонами виник спір щодо участі батька у вихованні дитини, у зв'язку з чим він звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з відповідним позовом. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02.12.2014р., позов задоволено частково, визначено дні побачення з донькою [PERSON], [INFO], - два робочих дні на тиждень з 17-00 годин по 20-00 годин за попередньою домовленістю між [PERSON] та [PERSON]; у суботу кожного тижня у м. Запоріжжя або у м. Дніпропетровськ у присутності з матір'ю з правом відвідування культурно-масових та розважальних закладів виходячи зі стану здоров'я дитини за попередньою домовленістю між [PERSON] та [PERSON]; безперешкодно спілкуватися батьку з донькою по телефону або за допомогою інших електронних засобів зв'язку. Згідно пояснень сторін, рішення суду в повній мірі не виконується, створюються різні приводи та умови, через які досягнути домовленості з матір'ю щодо зустрічей батька з донькою відповідно до встановленого судом порядку не вдається. Між батьками дитини не існує взаєморозуміння і доброзичливих стосунків, що в повні мірі доводиться для усвідомлення дитиною. Зустрічі, які відбулися, супроводжувалися конфліктами між батьками в присутності дитини. При вирішенні питань щодо участі батька у спілкуванні з дитиною відповідачка приймає до уваги також інтереси своїх батьків, з якими вона проживає разом з донькою, і які з її слів також негативно ставляться до позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що коли сім'я проживала разом, позивач приходив пізно з роботи, не приділяв уваги сім'ї, принизливо ставився до дружини. Після того, як [PERSON] з донькою вимушені були переїхати до м. Запоріжжя, не чула, щоб дитина про батька згадувала, при цьому пояснила, що протягом останнього року бачила дитину 3-4 рази. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що разом з [PERSON] приходили на зустрічі дитини з батьком, дитина не виявляла бажання довго спілкуватися з батьком, подарунки приймала з радістю, батько намагався налагодити контакт з дитиною, агресії не висловлював та не демонстрував. Свідок [PERSON]. пояснив, що позивач дуже любить доньку, бажає приймати участь у її житті, а мати перешкоджає цьому, її негативне ставлення до батька передається доньці. Був свідком зустрічей [PERSON] з донькою, відповідачка завжди провокує конфліктні ситуації в присутності дитини. Домовитися про зустрічі з дитиною дуже складно. У вересні 2014 року позивач звертався до Дніпропетровського обласного навчально-методичного центру практичної психології і соціальної роботи з приводу проведення його психологічного обстеження з метою виявлення характеру батьківських стосунків з донькою, висновком якого встановлено, що [PERSON] володіє достатнім потенціалом і здатний в повній мірі здійснювати батьківські функції. У квітні 2015 року відповідач звернувся до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ відділення психологічного забезпечення відділу кадрового забезпечення з проханням провести з ним психодіагностичну роботу на виявлення його якості як батька, як людини, яка здатна виховувати свою дитину, на виявлення його особистісних якостей, та переглянути відеоматеріали його зустрічей з донькою. Згідно висновку психолога від 23.04.2015р., позивач є турботливим, люблячим батьком, сподівається, що мати дитини зрозуміє його батьківські почуття на надасть можливість більшого спілкування з донькою. Позивач позитивно характеризується на місцем проживання та роботи. Добрі умови проживання, що встановлено актом від 20.08.2014р., який оцінювався судом при постановленні рішення від 23.09.2014 року, не погіршилися, що не заперечується відповідачем. Відповідачка, заперечуючи проти позову, посилається на випадки застосування позивачем до неї домашнього насилля під час спільного проживання, до обставин їх розлучення, що на її думку, обумовлює негативне ставлення доньки до батька на теперішній час і її небажання спілкуватися з ним. Згідно висновку психолога інформаційно-консультаційного центру для осіб, що постраждали від домашнього насилля, куди звернувся [PERSON] для з'ясування вказаного вище питання, [PERSON] турботливий, люблячий батько. Дитина на зустрічах з батьком йде на контакт, спілкується усвідомлено, з радістю, із задоволенням приймає подарунки, що не характерно для постраждалих від домашнього насилля. Відповідачка в свою чергу неодноразово проводила діагностику доньки з приводу відношення дитини до розлучення батьків, ставлення до кожного з батьків, на підтвердження чого надала результати діагностики дитячого психолога від 27.05.2014р., 26.08.2014р., 07.07.2015р. При ухваленні рішення суду від 03.09.2014р. суд досліджував та оцінював в якості доказу висновок спеціаліста в області психології [PERSON] від 03.09.2014р.На підставі заяви [PERSON] зазначеним спеціалістом вдруге проведено психологічне обстеження малолітньої [PERSON], та складено висновок від 27.07.2015р., згідно якого спеціаліст дійшов висновку, що дитина має більшу прив'язаність до матері, яка має для неї більший авторитет і впливає на процес розвитку та виховання дитини. Батько викликає у дитини негативні емоції, страх, що він забере її від мами, вважає його конфліктним і не бажає з ним спілкуватися, відпочивати без присутності мами. З урахуванням цього, зміна способу участі батька в процесі спілкування з донькою без її бажання призведе до порушення її психологічного і фізичного благополуччя. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила підстави такого висновку та підтвердила його, наголосила, що такі прояви поведінки дитини можливо виправити, якщо батьки будуть уникати конфліктів в присутності дитини. Надані відповідачкою медичні документи свідчать про наявність у дитини хронічних захворювань (атопічний дерматит, полівалентна алергія, хронічний пієлонефрит в стадії ремісії), необхідність особливого догляду у зв'язку з якими підтвердила у судовому засіданні допитана в якості свідка лікар [PERSON] При цьому наявності перешкод для того, щоб в період перебування дитини з батьком були в повній мірі забезпечені потреби дитини, не встановлено. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району надав висновок щодо розв'язання даного спору, згідно якого з метою захисту прав та інтересів дитини вважає можливим внести зміни до раніше встановленого порядку участі [PERSON] у вихованні і спілкуванні з малолітньою донькою, визначивши наступний порядок: два робочих дні щотижня з 17-00 год. до 20-00 год. за попереднім узгодженням між батьками без присутності матері в межах м. Запоріжжя, за умови, що батько повертає дитину за місцем проживання матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я; кожну першу та третю суботу місяця з 10-00 год. до 15-00 год. неділі в м. Запоріжжі або в м. Дніпропетровську без присутності матері дитини з можливістю відвідувати культурно-масові та розважальні заклади за умови, що батько повертає дитину за місцем проживання матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я; безперешкодно спілкуватися батьку з дитиною у телефонному режимі або за допомогою інших електронних засобів. Відпочинок та оздоровлення дитини при виїзді за межі України батькам узгоджувати спільно. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що після ухвалення рішення суду від 03.09.2014р. виникли обставини, які дають підстави для зміни встановленого цим рішенням суду способу та порядку спілкування батька з дитиною, оскільки дитина подорослішала та стала більш самостійною, встановлені зустрічі з дитиною в присутності матері не сприяли встановленню довірливих взаємовідносин батька і доньки через конфліктні ситуації, які виникали при цьому між матір'ю і батьком в присутності дитини. Разом з цим, суд приймає до уваги особисту прихильність дитини до батьків, яка існує на теперішній час, зокрема, більшу прив'язаність до матері, яка має для дитини більший авторитет, суд дійшов висновку, що для відновлення та розвитку довірливих взаємовідносин батька і доньки доцільно задовольнити позов частково, встановивши можливість зустрічей батька з донькою без присутності матері лише у вихідний день у разі, якщо така зустріч проходить у м. Запоріжжі, а зустрічі у м. Дніпропетровську за місцем проживання батька наразі доцільно щоб відбувалися в присутності матері. З урахуванням того, що дитина з вересня 2015 року розпочне навчання у школі у першому класі, що змінить звичний режим її дня та уклад життя, зустрічі у робочі дні також доцільно на теперішній час проводити в присутності матері, що в найкращій мірі забезпечить інтереси дитини. Визначений спосіб участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідатиме можливості дитини сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Вказаний графік спілкування не являється остаточним і може бути в подальшому змінений в залежності від відновлення її прихильності і близьких довірливих стосунків з батьком. Вимоги позову визначити спілкування з донькою без присутності матері протягом двох тижнів зимових і літніх канікул з правом виїзду за кордон без супроводу матері у супроводі батька на думку суду суперечать інтересам дитини, а вимоги позову про обов'язкове оформлення матір'ю всіх передбачених чинним законодавством України проїзних документів та дозволів не є порядком (способом) участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною, про що пред'явлено позов, та не узгоджується з встановленим законодавством порядком оформлення проїзних документів для виїзду малолітньої дитини за кордон. У зв'язку з викладеним вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial