Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.03.2014 року, у розмірі 49 490 гривень 00 копійок, а також суму пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі - 13 530 гривень 56 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 630 гривень 20 копійок. 27.09.2016 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.03.2014 року, у розмірі 30 228 гривень 46 копійок, а також суму пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі - 39 963 гривень 88 копійок та сплачений судовий збір. 16.11.2016 року позивачем подано заяву про уточнення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.03.2014 року, у розмірі 25 520 гривень 69 копійок, а також 3% річних у розмірі - 1 880 гривень 26 копійок, інфляційну складову боргу у розмір - 5 225 гривень 54 копійки, суму пені за прострочення виплат страхового відшкодування в розмірі - 13 530 гривень 56 копійок; моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та сплачений судовий збір. 14.02.2017 року позивачем збільшено позовні вимоги, за вказаною заявою позивач просив суд стягнути з відповідача в ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.03.2014 року, у розмірі 25 520 гривень 69 копійок, а також 3% річних у розмірі - 1 373 гривень 24 копійок, інфляційну складову боргу у розмір - 6 328 гривень 02 копійки, суму пені за прострочення виплат страхового відшкодування в розмірі - 6 819 гривень 16 копійок; моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та сплачений судовий збір. Таким чином, остаточні позовні вимоги позивача, з урахуванням усіх поданих заяв, складаються з наступних вимог: -стягнути з відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 25 520, 69 грн.; -стягнути з відповідачів ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача 3% річних у розмірі - 1 373 гривень 24 копійок, інфляційну складову боргу у розмір - 6 328 гривень 02 копійки, суму пені за прострочення виплат страхового відшкодування в розмірі - 6 819 гривень 16 копійок; стягнути з відповідачів ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та сплачений судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марок «Мазда» д.н.з. [NUMBER] та «Рено» д.н.з. [NUMBER], внаслідок останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.03.2014 року винним у скоєнні ДТП визнаний водій автомобіля марки «Мазда» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Звернувшись до відповідача з приводу виплати вказаної суми страхового відшкодування, останнім добровільно свого обов'язку по проведенню страхової виплати так і не виконано, що і змусило його звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів у примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню за рахунок ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 01.03.2014 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER], право власності на який підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС в м. Києві (а.с. 21). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.03.2014 року по справі №756/3210/14-п [PERSON], водія автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER], визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 9). Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили, а тому відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України, суд вважає такими, що не потребують доказуванню встановлені обставини щодо вини [PERSON], у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було заподіяно механічні пошкодження належному позивачу транспортному засобу. В ході розгляду справи судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER]. [PERSON] була застрахована відповідачем у справі (а.с. 59). Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON], ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), встановлений у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 59). Згідно зі ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. В ході розгляду справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами, зокрема, відповідачем, що позивач звернувся до страхової компанії та надав всі необхідні для проведення виплати документи. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial