Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

У червні 2016 року Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначили, що 07.09.2015 року до служби у справах дітей Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради надійшов телефонний дзвінок від служби у справах дітей Центральної райадміністрації Маріупольської міської ради про те, що 04.09.2015 року за адресою: садове товариство «Коксохімовець», по вул. №8, буд. 486, виявлені четверо малолітніх дітей, віком від 1,5 до 4 років, які залишились без батьківського догляду, та були доставлені до третього інфекційного відділення міської лікарні №4, про що, згідно діючого законодавства, кримінальною міліцією було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину. Працівниками органу опіки було встановлено, що мати вихованням дітей не займається, діти голодні, брудні, постійного місця проживання відповідачка не має. У звязку з викладеним, позивач просить прийняти рішення щодо позбавлення батьківських прав відносно відповідача, а також стягнути з неї аліменти на утримання дітей до їх повноліття. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що [PERSON] є матірю малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вихованням дітей мати не займається, діти брудні, голодні та не доглянуті. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, діти юридичного батька не мають. Мати дітей, [PERSON] відвідала службу у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради та в ході профілактичної бесіди було встановлено, що діти дитячий садок не відвідували, про випадок з дітьми вона дізналась тільки 05.09.2015 року, а також остання звернулась із заявою про тимчасове влаштування її малолітніх дітей до дитячого будинку «Центр опіки», у звязку із складними життєвими обставинами. 08.09.2015 року спеціалістами служби у справах дітей та спеціалістом з соціальної роботи був здійснений візит до місця мешкання [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул. С. Перовської, 27 та на момент візиту в будинок, відповідачка знаходилась там разом із своїми трьома друзями, зі слів мешканця будинку [PERSON] було встановлено, що [PERSON] у будинку не мешкає, дитячих речей в будинку не було. [PERSON] пояснила, що вона займається пошуком житла для проживання її родини та працевлаштуванням, пообіцяла що найближчим часом звернеться до служби у справах дітей з питанням про повернення дітей до її родини. Пізніше остання повідомила службу у справах дітей, що мешкає в орендованій квартирі в [ADDRESS] із своїм співмешканцем [PERSON] та відвідує дітей один раз на тиждень у дитячому будинку «Центр опіки». Також родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, отримувала клопотання для оформлення дітей до дитячого садочку, неодноразово надавались рекомендації по придбанню окремих спальних місць для дітей, іграшок, дитячий візок, відповідачка для цього отримувала державні соціальні виплати з народження дітей та державну допомогу одинокій матері. Родина неодноразово отримувала гуманітарну допомогу. 31.01.2015 року фахівцями центру було відвідано родину за адресою: вул. Арктики, буд. 51 в м. Маріуполі та було виявлено, що діти одягнуті тільки в дитячі кофточки на голе тіло, сиділи на брудному дивані, в будинку антисанітарія, з меблів було тільки два брудних дивана, шафа та телевізор. Іграшок, продуктів харчування в будинку не було, у телефонній розмові [PERSON] , яка на час візиту знаходилась зовсім в іншому районі міста, стверджувала, що її діти нагодовані та в нормальному стані, але це не відповідало дійсності. Так 29.03.2015 року відповідачка відвідала Кальміуський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, повідомивши, що разом із дітьми вона переїхала до буд. 153, кв. 1 по пр. Металургів в м. Маріуполі , після цієї зустрічі зв'язок із нею обірвався. Відповідачка не реагує на телефонні дзвінки та запрошення служби у справах дітей, її співмешканець [PERSON] в телефонному режимі повідомив, що [PERSON] відмовляється відвідувати службу у справах дітей та розмовляти зі спеціалістами та просив більше не телефонувати. Остання була запрошена до на засідання комісії з питань захисту прав дитини, але вона не зявилась, постійно проводилась робота щодо виконання батьківських обовязків і відновлення сімейних стосунків, а також збереження цілісності сім`ї, однак ця робота не дала позитивних результатів. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечила. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги позивача в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється бабусею відповідачки [PERSON], остання має неповну-середню освіту, постійного місця мешкання у неї не має. Вона має чотирьох малолітніх дітей, які зараз перебувають у будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки». Діти були покинуті на їх біологічного батька, у слідстві чого їх доставили до лікарні, вони були неохайні, брудні, онучка не займалась їх вихованням. Гроші, які вона отримувала, розтрачувались на наркотичні засоби біологічного батька дітей, а їй доводилось допомогати матеріально дітям. Відповідачка з бабусею не спілкується, але на скільки їй відомо, останній соромно, що у неї відібрали дітей і саме тому, вона не хоче спілкуватись із представниками служби у справах дітей. На сьогоднішній день, [PERSON] вийшла заміж та вагітна, матеріальний стан у неї не покращився тому, вважає, що дітей повертати матері не треба, узв`язку із тим, що вона сама відмовилась від них. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює соціальним педагогом у дитячому будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки». Діти знаходяться в дитячому будинку «Центр опіки», про матір взагалі не питають. З 13 травня 2016 року мати дітей не відвідувала. Усі діти мають порушення психічного характеру та потребують постановки на облік до лікаря психіатра. Мати дітей не займається їх розвитком, вважає що відповідачку потрібно позбавити батьківських прав, оскільки перебування з нею дітей може надалі шкодити здоровю та життю дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, показання свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] матірю дітей є [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], [INFO] (а.с.13,14), [PERSON], [INFO] (а.с.15,16), [PERSON], [INFO] (а.с.17,18), [PERSON], [INFO] (а.с.19,20), реєстрація народження дітей проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.13-20). Відповідно до акту закладу охорони здоровя та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоровя від 04.09.2016 року діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були доставлені до інфекційного відділення міської лікарні №4 м. Маріуполя, оскільки були залишені без батьківського догляду (а.с.34). Згідно акту відвідування та акту обстеження умов проживання від 08.09.2015 року в буд. 27 по вул. С. Перовської в м. Маріуполі сімї [PERSON] було виявлено, що відповідачка разом з її друзями знаходилась за вказаною адресою, в приміщенні, маються два дивана, односпальне ліжко, телевізор, стіл, стільці, комод та шафа. В розмові з [PERSON] за вказаною адресою остання ніколи не проживала та не проживає на теперішній момент. Так [PERSON] вважає, що дітей їй віддавати не треба, так як вони постійно голодні та вона не приділяє дітям достатньої уваги для їх виховання. [PERSON] пояснила, що шукає інше місце проживання в районі пятого мікрорайону (а.с.31,32). Згідно листа Іллічівського районного центра соціальних служб для сімї, дітей та молоді Маріупольської міської ради про надання інформації від 29.04.2016 року родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 14.11.2013 року по 01.04.2015 рік. Родина мешкала за адресою: м. Маріуполь, вул. Арктики, буд. 51. Фахівцями неодноразово проводились бесіди з [PERSON], щодо наслідків в разі порушення прав дітей. Рекомендовано отримувати психологічні консультації. Надавались усні та письмові рекомендації співмешканцю [PERSON], щодо отримання реєстрації та працевлаштування, але він не виконав рекомендації. [PERSON] 03.11.2014 року отримала клопотання до ДНЗ № 113, для її дітей, але дітей в дитячий садок мати не оформила. У ході роботи з сімєю та її співмешканцю неодноразово, наполегливо рекомендувалося придбати для дітей окремі спальні місця, іграшки, дитячий візок, забезпечувати всім необхідним для цього мати отримувала державні соціальні виплати з народження дітей та державну допомогу одинокій матері для дітей. Також рекомендувалося дотримуватися санітарно-гігієнічних норм, чого мати не завжди виконувала. Родина неодноразово отримувала гуманітарну допомогу за сприянням фахівця із соціальної роботи. На початку січня 2015 року [PERSON] повідомила, що з дітьми буде змінювати місце проживання (а.с.27). Згідно акту відвідування від 30.01.2015 року та акту обстеження умов проживання в ході візиту до сімї [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул. Арктики, буд. 51 було виявлено, що умови проживання в будинку не задовільні, повна антисанітарія, були таргани, була відсутня їжа для дітей. З меблів мається два дивана, шафа та телевізор. Спальні місця, дитячі речі та іграшки відсутні. На період обстеження діти сиділи на дивані, напівроздягнуті, а також була відсутня їжа. Матері в будинку не було (а.с.42). Згідно акту відвідування від 18.02.2015 року та від 19.03.2015 року в ході візиту до сімї [PERSON], за адресою: м. Маріуполь, вул. Арктики, буд. 51 було виявлено, що [PERSON] з дітьми за цією адресою не проживає (а.с.40,41). Згідно пояснень [PERSON], [INFO] було виявлено, що 29.08.2015 року вона здала через інтернет дім по вул. №8, буд. 486 родині, яка складалась з батька [PERSON], мати [PERSON] та четверо малолітніх дітей, сімя неблагополучна, зловживає спиртними напоями. 04.09.2015 року вона прийшла до них у гості та побачила, що діти були без догляду, а їх батько був дуже пяний. Матір з дітьми не проживає на протязі тривалого часу. Згідно заяви [PERSON] від 07.09.2015 року про розміщення її чотирьох малолітніх дітей до дитячого будинку «Центр опіки» у звязку із складними життєвими обставинами, діти знаходяться у дитячому будинку змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку, згідно направлення служби у справах дітей № 1908 від 10.09.2015 року на повному державному забезпеченні по теперішній час відповідно до листа директора дитячого будинку «Центр опіки» від 11.09.2015 року (а.с.33). Згідно висновку служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 09.09.2015 року № 1903 з метою соціального захисту малолітніх дітей, відповідно до п. 11 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, на теперішній час повернення малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у родину є недоцільним (а.с.30). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-НО № 436488 видане Іллічівським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 102, [PERSON] уклала шлюб 07.06.2016 року з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Григорова» (а.с.53). Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої мешкає дитина, установа охорони здоровя, учбовий чи інший дитячий заклад, в якому дитина знаходиться, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки та стягнення з неї аліментів на утримання малолітніх дітей є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved