Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 1 березня 2020 року між ним і [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого він надав належний йому транспортний засіб автомобіль марки «Opel Astra» номерний знак [NUMBER] , рік випуску 2007,VIN: [NUMBER] у платне користування відповідачу. Договір був оформлений у формі розписки. Умовами укладеного договору визначено, що відповідач зобов`язаний щомісячно до 1 числа наступного місяця сплачувати йому грошові кошти у сумі 366 доларів США, що на момент укладення договору було еквівалентно 8985 грн. Протягом чотирьох місяців (з березня по червень включно) відповідач згідно з умовами договору сплачував йому грошові кошти. Останній платіж здійснено відповідачем 1 червня 2020 року в розмірі 8000 грн. у рахунок платежу за травень. З липня 2020 року відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати умови договору, став ухилятися від здійснення щомісячних платежів або повернення автомобіля. У зв`язку з неповерненням відповідачем належного йому автомобіля був змушений звертатися до правоохоронних органів. 22 жовтня 2020 року за допомогою правоохоронних органів автомобіль був знайдений та повернутий йому. Позивач відзначає, що на час повернення автомобіля він перебував у користуванні третьої особи, якій його передав відповідач без належних правових підстав. За час користування відповідачем автомобілем його стан було значно погіршено, автомобіль зазнав численних подряпин і пошкоджень. Відповідач протягом липня-жовтня 2020 року безоплатно користувався транспортним засобом. При цьому згідно з розпискою відповідач сплатив: -1 березня 2020 року 350 доларів США (заборгованість 16 доларів США); -1 квітня 2020 року 9000 грн., що еквівалентно 366,6 доларів США (заборгованість 15,4 долари США); -1 травня 2020 року 9000 грн., що еквівалентно 366,6 доларів США (заборгованість 14,8 долари США); -1 червня 2020 року 8000 грн., що еквівалентно 325,87 доларів США (заборгованість 54,93 доларів США); -1 липня 2020 року 0 доларів США (заборгованість 420,93 доларів США); -1 серпня 2020 року 0 доларів США (заборгованість 786,93 доларів США); -1 вересня 2020 року 0 доларів США (заборгованість 1152,93 доларів США); -1 жовтня 2020 року 0 доларів США (заборгованість 1518,93 доларів США). Позивач вважає, що відповідно до статті 785 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі подвійної ставки за користування річчю за час прострочення, а саме в розмірі 3037,86 доларів США (1518,93 х 2), що еквівалентно 85263,77 грн. Крім того, в результаті описаних дій відповідача, він переніс сильні душевні хвилювання, погіршився стан здоров`я. Розмір завданої йому моральної шкоди оцінює в 20000 грн. За цих підстав [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення в сумі 85263,77 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, тому судом проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом установлено, що 1 березня 2020 року [PERSON] була складена розписка, згідно з якою він отримав автомобіль «Opel Astra» з правом викупу та зобов`язався щомісячно сплачувати 366 доларів США, що еквівалентно 8985 грн. протягом 18 місяців по 1 вересня 2021 року, по закінченню якого здійснюють переоформлення. Як зазначено у тексті вказаної розписки 01.03.2020 року було сплачено 350 доларів США - за лютий, 01.04.2020 року 9000 грн. - за березень, 01.05.2020 року 9000 грн. за квітень, 01.06.2020 року 8000 грн. за травень. Позивач у своєму позові та безпосередньо судовому засіданні наполягав на тому, що з липня 2020 року відповідач перестав виконувати взяті на себе зобов`язання, грошові кошти відповідно до умов укладеного між ними договору не сплачує. Автомобіль було повернуто йому в жовтні 2020 року. Вирішуючи позов [PERSON] , суд враховує, що відповідно до ст. ст. 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Звертаючись до суду та заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю, позивач послався на положення статті 785 ЦК України, яка передбачає обов`язки наймача у разі припинення договору найму. Між тим, суд не може погодитися з такими позовними вимогами [PERSON] . Суд звертає увагу, що відповідно до статті 759 ЦК України,\~яка є\~загальною,\~за договором\~найму (оренди)\~наймодавець передає\~або зобов`язується\~передати наймачеві\~майно у\~володіння та\~користування за\~плату на\~певний строк. Згідно з\~частиною 1\~статті 762\~ ЦК\~України за\~найм (оренду)\~майна з\~наймача справляється\~плата,\~розмір якої\~встановлюється договором\~найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. При цьому найм (оренда) транспортного засобу регулюється параграфом 5 глави 58 ЦК України. Так, відповідно до частини 1 статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню (частина 2 статті 799 ЦК України). У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина 1\~статті 220 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 216 ЦК України\~недійсний правочин\~не створює\~юридичних наслідків,\~крім тих,\~що пов`язані\~з його\~недійсністю.\~У разі\~недійсності правочину\~кожна із\~сторін зобов`язана\~повернути другій\~стороні у\~натурі все,\~що вона\~одержала на\~виконання цього\~правочину,\~а в\~разі неможливості\~такого повернення,\~зокрема тоді,\~коли одержане\~полягає у\~користуваннімайном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд враховує, що між сторонами нотаріально посвідчений договір найму транспортного засобу не укладався. Надана позивачем розписка, згідно з якою [PERSON] отримав з правом викупу автомобіль «Opel Astra», не містить даних про те, що автомобіль передавався йому на умовах найму (оренди). Відтак, відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності у вигляді сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення її повернення наймачем. Суд відзначає, що за умовами укладеного між сторонами договору відповідач, одержавши 01.03.2020 року автомобіль з правом викупу, зобов`язався щомісячно надавати 366 доларів США, що еквівалентно 8985 грн., протягом 18 місяців, а саме по 1 вересня 2020 року. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певній термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Таким чином, само по собі укладення сторонами попереднього договору щодо зобов`язання в майбутньому укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах, визначених попереднім договором, не свідчить про наявність між сторонами правовідносин, які виникають з договору найму (оренди) транспортного засобу. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з того, що згідно частинами 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх цивільно-правових зобов`язань позивач був вимушений вживати заходи щодо повернення йому автомобіля «Opel Astra» номерний знак [NUMBER] , зокрема звертався до поліції. Будь-яких доказів на підтвердження відсутності своєї вини у завданні позивачу моральної шкоди відповідач суду не надав. Тому суд вважає доведеним, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягали у несплаті сум за договором та неповерненні позивачу майна, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, і позивач має право на її відшкодування відповідачем. Отже, з урахуванням характеру порушення прав позивача, глибини завданих душевних страждань та інших негативних наслідків, завданих позивачу діями відповідача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу слід визначити в сумі 5000 грн. Таким чином, позов [PERSON] необхідно задовольнити частково. Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки відповідач як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 50 грн.

Outcome: partial