Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який в подальшому було уточнено. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначено, що позивач є спадкоємцем за заповітами після дідуся - [PERSON] , який помер [INFO] та після бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна після померлого дідуся увійшло: 14/25 часток домоволодіння [ADDRESS] та частка земельної ділянки, площею 0,0510 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. До складу спадкового майна після померлої бабусі увійшло: 32/75 часток домоволодіння [ADDRESS] та частка земельної ділянки, площею 0,0510 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. 25.05.2018 року позивачу Першою запорізькою державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітами за зареєстрованим № 692 та № 696 на 14/50 часток та на 32/75 часток домоволодіння [ADDRESS] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами на частку земельної ділянки було відмовлено у зв`язку із тим, що у державному акті на право власності на земельну ділянку не встановлено частку об`єкта спадкування. У зв`язку із чим, позивач просить визначити частки на земельну ділянку, площею 0,0510 га, кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:02:005:0116, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , належні на праві спільної сумісної власності, за співвласниками: [PERSON] - 14/25 часток, [PERSON] - 11/75 часток, [PERSON] - 11/75 часток, [PERSON] - 11/75 часток земельної ділянки. А також, просить визнати за ним право власності на 53/75 часток земельної ділянки, площею 0,0510 га, кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:02:005:0116, що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності в порядку спадкування за заповітами після померлих бабусі та дідуся. Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача Запорізької міської ради - Лісняк Є.О., просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на те, що зі змісту позовної заяви не вбачається, яким саме чином Запорізька міська рада порушила права та інтереси позивача. Крім того, позивач не скористався правом на оскарження нотаріальної дії, а саме постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.04.2019 № 900/20-31. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача - Пилипенко І.В., надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних заперечувала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Від представника третьої особи - завідувача Першої Запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М., надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Від третьої особи - [PERSON] , в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.08.2009 року Серії [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] (а.с.16). Єдиним спадкоємцем після померлих [PERSON] та [PERSON] відповідно до спадкових справ № 494/2010 та № 495/2010 є позивач - [PERSON] (а.с.109-209). До складу спадкового майна після померлого [PERSON] увійшло: 14/25 часток домоволодіння [ADDRESS] та частка земельної ділянки, площею 0,0510 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. До складу спадкового майна після померлої [PERSON] увійшло: 32/75 часток домоволодіння [ADDRESS] та частка земельної ділянки, площею 0,0510 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. 25.05.2018 року позивачу Першою запорізькою державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом за зареєстрованим у реєстрі № 692 після померлого [PERSON] на 14/50 часток та за заповітом за зареєстрованим у реєстрі № 696 після померлої [PERSON] на 32/75 часток домоволодіння [ADDRESS] (а.с.33,35). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами на частку земельної ділянки у зв`язку із тим, що у державному акті на право власності на земельну ділянку не встановлено частку об`єкта спадкування (а.с.42-43). Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на те, що Запорізька міська рада не є належним відповідачем. Суд не погоджується з такими запереченням, зважаючи на наступне. Так, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, зокрема п. 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, п. 24 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зважаючи на те, що позивачем заявлені вимоги як про визначення часток на земельну ділянку за співвласниками (у тому числі за спадкодавцями) на праві спільної сумісної власності, так і про визнання права власності в порядку спадкування, і ці вимоги є нерозривними, а також те, що окрім позивача інших спадкоємців немає, то Запорізька міська рада є належним відповідачем у зазначеній справі. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщину, оскільки постійно не проживав із спадкодавцем, а мешкав в місці, яке є іншим від місця проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Як було вже зазначено вище, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами на частку земельної ділянки у зв`язку із тим, що у державному акті на право власності на земельну ділянку не встановлено частку об`єкта спадкування, через що він не може реалізувати своє право на спадкування за заповітами. Так, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 264237, виданого Запорізькою міською радою Запорізької області 07.07.2008 року, земельна ділянка площею 0,0510 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, але без визначення часток співвласників (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. А отже, заперечення представника відповідача про те, що вимоги позивача є передчасними, адже він не скористався правом на оскарження нотаріальної дії, а саме постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.04.2019 № 900/20-31, судом також не приймаються. Той факт, що позивач не оскаржив дії нотаріуса, не є підставою для відмови у задоволенні позову. Частиною 4 ст.120 Земельного Кодексу України (в редакції Закону від 05.11.2009 року) визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2018 року № 125390271 (а.с.34), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2018 року № 125393236 (а.с.36) та згідно з технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.37) [PERSON] є власником 11/75 частини зазначеного будинку, та власником 53/75 частини зазначеного будинку у порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] є власником 11/75 частини будинку. Враховуючи, що позивач [PERSON] є власником 11/75 частин житлового будинку [ADDRESS] , який розміщений на земельній ділянці, площею 0,0510 га, кадастровий номер 2310100000:02:005:0116, та власником 53/75 частин зазначеного будинку у порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, визначивши частки на земельну ділянку площею 0,0510 га, кадастровий номер 2310100000:02:005:0116, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за співвласниками: [PERSON] - 14/25 часток, [PERSON] - 11/75 часток, [PERSON] - 11/75 часток, [PERSON] - 11/75 часток земельної ділянки, та визнати за позивачем право власності на 53/75 часток земельної ділянки на праві спільної сумісної власності в порядку спадкування за заповітами після померлих [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved