Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори, в якій прохає визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 2-5). Ухвалою суду від 13 червня 2017 року [PERSON] залучено до участі у розгляді справи як третю особу без права самостійних позовних вимог на стороні відповідача (а.с. 34). В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] року помер його син [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 59/100 частин житлового будинку [ADDRESS], що належало померлому на праві приватної власності. Він є спадкоємцем першої черги за законом, як батько. У шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, оскільки у нього викрали паспорт і через це нотаріус не мала можливості ідентифікувати його особу для того, щоб видати свідоцтво про право на спадщину. Вважає, що причини пропуску строку є поважними, тому прохає визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Ухвалою суду від 05 травня 2017 року у справі відкрито провадження, судове засідання призначено на 13 червня 2017 року на 16 годину 15 хвилин (а.с. 21). Ухвалою суду від 29 травня 2018 року уточнену позовну заяву [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини повернуто (а.с. 109). Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що він вже мав право власності на спадкове майно у розмірі 59/800 частин житлового будинку [ADDRESS], чому підтвердженням є витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де це право власності здійснено на підставі запису, що внесений державним нотаріусом Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Черновською Л.Г. від 15 квітня 2017 року, яка потім з невідомих йому причин сама і видалила цей запис із зазначеного реєстру. Чому за відсутності у нього викраденого паспорту не надав нотаріусу інший документ для ідентифікації його особи, або не направив до нотаріату заяви про прийняття спадщини поштою, яка не потребує ідентифікації особи заявника, пояснити не зміг. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Разом з тим, повідомив, що Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем у справі, а тому може бути залучена до участі у справі як третя особа (а.с. 60). Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що її довірителька також є спадкоємцем першої черги покійного [PERSON], як його мати, але вона вчасно звернулася до нотаріальної контори та прийняла спадщину після смерті сина. Вказала, що втрата паспорта не може бути поважною причиною пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини, оскільки після звернення до міграційної служби громадянину, який втратив паспорт, видається тимчасове посвідчення, яке є тим документом, по якому особу можна ідентифікувати. Позивач вже пропустив строк для подачі відповідної заяви, а тому він може звернутися до суду із позовом до інших спадкоємців, а не до нотаріальної контори. З цих підстав прохала відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 8). Батьками померлого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 14 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Шевченківського відділення поліції ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою про викрадення його майна, зокрема паспорта громадянина України (а.с. 10). Постановою нотаріуса Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори від 03 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 11). 01 квітня 2017 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 29/800 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.31). Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом, що встановлений договором чи законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», який є узагальненням судової практики, що склалася при розгляді справ цієї категорії в державі, передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об'єднання справ і роз'єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті свого сина [PERSON] Відповідачем у справі позивач зазначив Сьому Дніпровську державну нотаріальну контору. Мати померлого [PERSON], яка є у справі третьою особою без права самостійних вимог на стороні відповідача, вже прийняла спадщину після смерті сина, а отже у справі с даним предметом спору повинна мати статус відповідача. Проте, позивач звернувся до суду із уточненим позовом на стадії, коли не допускається заміна сторін. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] Разом з тим, суд роз'яснює [PERSON] його право на звернення до суду з новою позовною заявою з таким предметом спору із правильним визначенням учасників процесу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed