Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 09 червня 2007 року виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~16. В обґрунтування позову зазначав, що 09 червня 2007 року він і [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося. Через відсутність між ними взаєморозуміння і взаємоповаги, часто стали виникати сварки. Тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично їхня сім`я припинила своє існування. На момент подачі позову сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Спір щодо поділу майна подружжя у сторін відсутній. Між сторонами досягнуто домовленості про те, що після розірвання шлюбу їхній син залишиться проживати з матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, час для примирення подружжя не надавати, оскільки з травня 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин вони не підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, час для примирення подружжя просила не надавати, оскільки сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 09 червня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~16. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Суд встановив, що з травня 2019 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved