Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за договором фінансового кредиту у сумі 20030 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в сумі 1 700 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31 жовтня 2016 року [PERSON] з обмеженою відповідальністю «АГЕМА ФІНАНС» в особі директора [PERSON] за договором фінансового кредиту №405/16 надав позичальнику [PERSON] грошові кошти у сумі 10000,00 гривень на умовах, передбачених Договором. Грошові кошти видані на підставі видаткового касового ордеру, про одержання яких відповідач особисто розписався. Пунктом п.6.1 Договору передбачено, що у разі порушення Позичальником своїх зобовязань стосовно прострочення строку повернення кредиту та сплати процентів за ним, Позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми кредиту за кожен день простроченого виконання. Відповідач [PERSON] істотно порушує умови укладеного договору, не виконує прийняті на себе зобовязання, в результаті чого заборгованість станом на 17.05.2017 року складає 20030,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за загальним боргом, 10030,00 грн. нараховані відсотки. Представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2016 року між позивачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «АГЕМА ФІНАНС» в особі заступника директора [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір фінансового кредиту №405/16, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Згідно п. 2.2 Договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу разову комісію за видачу готівкових коштів в розмірі 10% від суми кредиту, що становить 1000,00 грн. П. 3.3 Договору передбачено, що нарахування відсотків здійснюється за перші 5 календарних днів користування кредитом, у розмірі 5%, кожен наступний день 0,85% за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.4 Договору, відповідач повинен був повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків в строк до 30.11.2016 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Разом з тим, згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, за договором кредиту №405/16 від 31.10.2016 року, станом на 20.06.2017 року сума заборгованості відповідача складає 20030,00 грн., з яких 10000,00грн. заборгованість за кредитом, 10030,00 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved