Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У червні 2018 р. позивач - МТСБУ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування позову МТСБУ зазначає, що 15.10.2015 р. з вини водія автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] сталось ДТП в результаті якої пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] 20.11.2015 р. постановою Оболонського р/с м. Києва відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. 15.01.2016 р. у відповідності до положення ст. 33 ЗУ «Про ОСЦПВ» потерпілий [PERSON] подав позивачу повідомлення про ДТП. Як вказано у позові, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому позивач у відповідності до п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВ», для визначення матеріального збитку завданого автомобілю [NUMBER], надав доручення ТОВ «ЕНАК «Фаворит». За послуги ТОВ «ЕАК «Фаворит» позивач поніс витрати в розмірі 670 грн., а у відповідності до звіту № 4871/4 від 15.02.2016 р. внаслідок ДТП вартість матеріального збитку склала 17287,62 грн. Як вказує позивач, на підставі наказу № 3236 від 26.04.2016 р. позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду у розмірі 14406,35 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] вищевказану суму та 1762 грн. понесених судових витрат. Представник позивача у судове засідання так і не з'явився, при подачі позову вказав щодо можливості винесення рішення у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надала. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 15.10.2015 р. в 00 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Тимошенко 1 в м. Києві, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів, у подальшому покинув місця ДТП. 20.11.2015 р. постановою Оболонського р/с м. Києва відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Як вказано у позові, 15.01.2016 р. у відповідності до положення ст. 33 ЗУ «Про ОСЦПВ» потерпілий [PERSON] подав позивачу повідомлення про ДТП. При цьому, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В свою чергу, позивач у відповідності до п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВ», для визначення матеріального збитку завданого автомобілю [NUMBER], надав доручення ТОВ «ЕАК «Фаворит», і за послуги даного товариства сплатив витрати в розмірі 670 грн. У відповідності до звіту № 4871/4 від 15.02.2016 р., складеного ТОВ «ЕАК «Фаворит», внаслідок ДТП вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля[NUMBER] склала 17287,62 грн. У відповідності до абз. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961 від 01.07.2004 р., МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з п. 41.4 ст. 41 Закону № 1961, ним передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Як з'ясував суд, на підставі наказу № 3236 від 26.04.2016 р. позивач - МТСБУ відшкодував потерпілому [PERSON] майнову шкоду у розмірі 14406,35 грн. У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до абз. «б» п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому враховуючи вище зазначене, суд вважає позовні вимоги МТСБУ про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування із заподіювача шкоди законними та обґрунтованими в сумі 14406,35 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved