Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

У червні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, зазначивши що 10 вересня 2015 року між КС «Можливість» та відповідачем було укладено кредитний договір № 158, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 4000 грн. строком користування на 6 місяців, тобто з 10 вересня 2015 року по 10 березня 2016 року зі сплатою 60% річних за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, не виконав. У звязку з цим станом на 15 червня 2017 року заборгованість відповідача за договором кредиту складає 5336,12 грн., з яких 1483,95 грн. - основного боргу, 82,94 грн. - відсотків, 3769,23 грн. - додаткових процентів. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5336,12 грн., а також судовий збір у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява КС «Можливість» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 вересня 2015 року між КС «Можливість» та відповідачем було укладено кредитний договір № 158, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 4000 грн. строком користування на 6місяців з 10 вересня 2015 року по 10 березня 2016 року зі сплатою 60 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 60 % річних (що складає 0,1643835616 % (відсотків) за кожний день користування кредитом) від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. Згідно п. 3.3 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невідємною частиною цього договору. З п. 3.5 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається у такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу сума кредиту. Пунктом 3.7 кредитного договору передбачено, що за будь яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 15 червня 2017 року заборгованість відповідача за договором кредиту складає 5336,12 грн., з яких 1483,95грн. - основного боргу, 82,94 грн. - відсотків, 3769,23 грн. - додаткових процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачем протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved