Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Банк Кіпру», ТОВ «Кредитні ініціативи» з позовом, в якому просила: визнати недійсним Договір факторингу, укладений 06.06.2014 року між ПАТ Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи»; визнати недійсним договір про передачу прав за іпотечними договорами від 06.06.2014 року, укладений між ПАТ «Банк «Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.08.2007 року між [PERSON] та АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «Банк Кіпру», було укладено кредитний договір на споживчі потреби №002-122/2007, згідно з п. 2.2.2 якого позичальник в забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором зобов`язаний передати в заставу цінні папери та передати в іпотеку житлову нерухомість, що стане власністю позичальника в майбутньому за адресою: [ADDRESS] , до перетину з [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS] , та [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 31.08.2007 року між [PERSON] та АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «Банк Кіпру», було укладено договір застави цінних паперів,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М., та договір застави цінних паперів, за умовами п.1.1 якого заставодавець надає заставодержателю в заставу іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації, код цінних паперів (ISIN) UA102123BF08, серії F, у кількості, що становить 7348 штук, які були емітовані у бездокументарній формі ТОВ «Виробничий Вектор», номінальною вартістю за одну таку Облігацію 30 (тридцять) гривень, загальною номінальною вартістю Облігацій 220 440 гривень та іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації, код цінних паперів (ISIN) UA102123BF08, серії F у кількості, що становить 7 367 штук, які були емітовані у бездокументній формі ТОВ «Виробничий Вектор», номінальною вартістю за одну таку Облігацію 30 (тридцять) гривень, загальною вартістю Облігацій 221 010 гривень. Також, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 31.08.2007 року між [PERSON] та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено іпотечний договір на майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру № 39 , яке стане власністю позивача у майбутньому, що знаходиться на восьмому поверсі будинку № «-Б, загальною площею 73,48 кв.м., які будуються за адресою: [ADDRESS] , до перетину з [ADDRESS] , [ADDRESS] . Разом з тим, позивач зазначає, що згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.02.2016 року ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» набуло право власності на майнові права на кв. №№ 39 , 54 на підставі Договорів купівлі-продажу майнових прав. При цьому, як стало відомо позивачу після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 12016100100003389 за ч. 4 ст. 190 КК України, 06.06.2014 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу та договір про передачу прав за вищенаведеними іпотечними договорами. У свою чергу, позивач вважає вказані договори недійсними, оскільки на момент їх укладення ТОВ «Кредитні ініціативи» не мав повного обсягу цивільної дієздатності та правоздатності, а саме генеральної ліценції НБУ на право здійснення валютних операцій. Ухвалою від 08.06.2017 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Ухвалою від 23.10.2018 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31.01.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Ухвалою від 15.05.2019 року позовну заяву залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 22.10.2019 року ухвалу суду від 15.05.2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою від 14.01.2020 року цивільну справу призначено до розгляду за правилами позовного провадження в спрощеному провадженні без виклику сторін по справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 31.08.2007 року між [PERSON] та АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «Банк Кіпру», було укладено кредитний договір на споживчі потреби №002-122/2007, згідно з п. 2.2.2 якого позичальник в забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором зобов`язаний передати в заставу цінні папери та передати в іпотеку житлову нерухомість, що стане власністю позичальника в майбутньому за адресою: [ADDRESS] , до перетину з [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS] , та [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 31.08.2007 року між [PERSON] та АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «Банк Кіпру», було укладено договір застави цінних паперів,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М., та договір застави цінних паперів, за умовами п.1.1 якого заставодавець надає заставодержателю в заставу іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації, код цінних паперів (ISIN) UA102123BF08, серії F, у кількості, що становить 7348 штук, які були емітовані у бездокументарній формі ТОВ «Виробничий Вектор», номінальною вартістю за одну таку Облігацію 30 (тридцять) гривень, загальною номінальною вартістю Облігацій 220 440 гривень та іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації, код цінних паперів (ISIN) UA102123BF08, серії F у кількості, що становить 7 367 штук, які були емітовані у бездокументній формі ТОВ «Виробничий Вектор», номінальною вартістю за одну таку Облігацію 30 (тридцять) гривень, загальною вартістю Облігацій 221 010 гривень. Також, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 31.08.2007 року між [PERSON] та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено іпотечний договір на майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру № 39 , яке стане власністю позивача у майбутньому, що знаходиться на восьмому поверсі будинку № «-Б, загальною площею 73,48 кв.м., які будуються за адресою: [ADDRESS] , до перетину з [ADDRESS] , [ADDRESS] . Разом з тим, 06.06.2014 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу та договір про передачу прав за вищенаведеними іпотечними договорами. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що вказані договори недійсними, оскільки на момент їх укладення ТОВ «Кредитні ініціативи» не мав повного обсягу цивільної дієздатності та правоздатності, а саме генеральної ліценції НБУ на право здійснення валютних операцій. Так, статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Положеннями ст. 1079 ЦК України регламентовано, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, за визначенням термінів, наведеним у пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну або декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Як вбачаються з матеріалів справи, ТОВ «Кредитні ініціативи» внесено до Державного реєстру фінансових установ 22 вересня 2008 року та отримало свідоцтво ФК № 214 про реєстрацію фінансової установи. Згідно з додатком до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 214 ТОВ «Кредитні ініціативи» надано право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства. Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи» є фінансовою установою, має право здійснювати без отримання ліцензії та/або дозволів фінансові послуги, що відповідає положенням пункту 11 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного договору, а в даному випадку між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Банк Кіпру» були укладені договір факторингу та договір відступлення права вимоги, що не передбачає наявність індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу. Незалежно від валюти боргу, тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання за кредитним договором, за якими до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за оспорюваним правочином, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання, є національна валюта України - гривня. Тобто, враховуючи, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не здійснювалися валютні операції, на проведення яких необхідна ліцензія Національного банку України, то доводи позивача про відсутність у відповідача дозволу на здійснення валютних операцій, є безпідставними. Аналогічна правова позиція щодо відступлення права вимоги по фізичній особі та необхідності наявності та необхідності наявності ліцензії на здійснення валютних операцій викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 727/1821/16-ц. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а його позовні вимоги щодо визнання недійсними спірних договорів не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed