Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, та просила визнати таким,що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу чуловським [PERSON] за реєстровим № 26359, про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,1 кв.м., яка на праві власності належить позивачу [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що\~\~останній\~було\~зроблено в порушення мирової угоди укладеної між позивачем та ПАТ Укрсоцбанк, яка в повній мірі виконується [PERSON], в тому числі без надання Банком нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 травня 2018 року провадження у справі відкрито та ухвалено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представники відповідачів [PERSON] акціонерного товариства «Укрсоцбанк», [PERSON] акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Північно-Східний комерційний макрорегіон (м. Харків) до судового засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, відзив на позов не надавали. Третя особа приватний нотаріус Київського МНО [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі докуметах. Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлялася у передбачений законом спосіб, до судового засідання не зявилася, будь-яких заяв до суду не подавала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області [PERSON] у судове засідання не зявився, письмових заяв до суду не подавав. Заслухавши доводи позивача та її представника, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків. Так судом встановлено, що згідно умов укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та відповідачем [PERSON] кредитного договору за № 802/16/21-1/6-168 від 19 квітня 2006 року в редакції відповідно до договору про внесення змін № 1 від 31 серпня 2006 року та додаткової угоди № 1 від 31 липня 2008 року про внесення змін до кредитного договору, відповідач [PERSON] отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 120\~000 гривень зі сплатою 21 % річних та строком повернення не пізніше 10 квітня 2016 року згідно графіку погашення, передбаченим кредитним договором та внесеними до нього змінами. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за вказаним вище кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та позивачем [PERSON] (майновим поручителем) був укладений і нотаріально посвідчений іпотечний договір № 805/13/26/6-639 від 19 квітня 2006 року в редакції відповідно до нотаріально посвідченого договору про внесення змін № 1 від 31 серпня 2006 року, згідно умов якого позивач [PERSON] передала Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в іпотеку належну їй двокімнатну квартиру [ADDRESS]. [PERSON] порушила свої зобовязання за кредитним договором по сплаті періодичних платежів та процентів за ними, в результаті чого за нею утворилася сума заборгованості. У звязку з цим, з метою задоволення своїх грошових вимог за кредитним договором у позасудовому порядку Банк через свого представника звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі про звернення стягнення на предмет іпотеки . 18 червня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений і нотаріально посвідчений за реєстровим № 2163 виконавчий напис, за яким нотаріус звернув (запропонував звернути) стягнення на передану позивачем [PERSON] в іпотеку належну їй квартиру [ADDRESS]. За рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна, нотаріус запропонував задовольнити вимоги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» за вказаним вище кредитним договором в сумі 175\~488 грн. 34 коп. та витрати по вчиненню виконавчого напису в розмірі 3\~000 грн. 00 коп. а всього на суму 178\~488 грн. 34 коп. Вказаний виконавчий напис нотаріуса був предявлений Банком до виконання в Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Із вказаним виконавчим написом [PERSON] не погодилась, та в липні 2014 року вона звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» Північно-Східний комерційний макрорегіон (м. Харків), ПН ХМНО [PERSON], треті особи Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON], про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В ході розгляду судом вказаної справи між [PERSON] та Банком була досягнута і укладена мирова угода , яка була затверджена ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року, що набрала законної сили, за умовами якої: 1.«[PERSON] погодилась добровільно в установленому цією мировою угодою порядку та строки сплатити ПАТ «Укрсоцбанк» борг [PERSON] за кредитним договором № 805/16/21-1/6-186 від 19 квітня 2006 року з Додатковою угодою № 1 від 31 липня 2008 року в сумі 170 491,20 (сто сімдесят тисяч чотириста девяносто одна ) гривня 20 коп., що складається з неповернутої позичальником [PERSON] частини тіла кредиту та процентів за користування ним; 2.Сторони узгодили порядок і строки сплати [PERSON] ПАТ «Укрсоцбанк» залишку боргу [PERSON] в сумі 170 491,20 (сто сімдесят тисяч чотириста девяносто одна ) гривня 20 коп.: [PERSON] зобовязується виконати передбачені цією мировою угодою свої обовязки у передбачений цієї мировою угодою спосіб та строк шляхом внесення готівкових коштів на поточний рахунок, відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк», з подальшим перерахуванням коштів на погашення кредитної заборгованості [PERSON] на підставі заяви про дострокове повернення кредиту. Після сплати [PERSON] в повному обсязі вказаної вище заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 19 квітня 2006 року в редакції відповідно до Додаткової угоди № 1 від 31 липня 2008 року в сумі 170 491,20 (сто сімдесят тисяч чотириста девяносто одна ) гривня 20 коп. ПАТ «Укрсоцбанк» невідкладно, але не пізніше трьох календарних робочих днів, зобовязується видати [PERSON] письмове повідомлення про погашення нею частково заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором та змінами до нього та про відсутність до іпотекодавця [PERSON] будь-яких претензій майнового характеру з боку Банку, а також видати письмове повідомлення про припинення укладеною нею із Банком іпотечного договору з відповідними внесеними до нього змінами, які згідно вимог чинного законодавства будуть підставою для зняття заборони відчуження та зняття обтяження майна іпотекою з належної [PERSON] квартири [ADDRESS], що є предметом іпотеки (забезпечення) за вказаним вище договором іпотеки від 19 квітня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1452. 3.Після укладення та підписання сторонами цієї мирової угоди, в порядку ч. 3 ст. 12 та п. 2 ч. 1 ст. 49\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» у найкоротші терміни, але не пізніше 2 тижнів з моменту затвердження судом цієї мирової угоди, зобовязуються подати спільну заяву до Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про укладення сторонами цієї мирової угоди та досягнення ними примирення на стадії виконавчого провадження, що є підставою для подання її державним виконавцем до суду на повторне затвердження задля закриття за п. 2 ч. 1 ст.\~49\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавчого провадження, відкритого за вчиненим 18 червня 2014 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 2163 виконавчим написом про реалізацію іпотечного майна за договором іпотеки, посвідченим 19 квітня 2006 року ПН ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1452 квартири [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю [PERSON] Після затвердження судом за поданням державного виконавця мирової угоди сторін та закриття на цій підставі виконавчого провадження вказаний вище виконавчий напис від 18 червня 2014 року за реєстровим № 2163 надсилається державним виконавцем відповідному нотаріусу, який його видав. У разі невиконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за цією мировою угодою, ПАТ «Укрсоцбанк» має право повторно звернути до виконання вчинений нотаріусом виконавчий напис від 18 червня 2014 року за реєстровим № 2163, або отримати відповідного змісту нові виконавчі документи за цією мировою угодою про стягнення з іпотекодавця грошових коштів. [PERSON] відмовляється від позовних вимог про визнання вчиненого 18 червня 2014 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 2163 виконавчого напису про реалізацію іпотечного майна за договором іпотеки, посвідченим 19 квітня 2006 року ПН ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1452 квартири [ADDRESS] - таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] також відмовляється від всіх позовних вимог до відповідача приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON], 3-я особа - Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню, закрити». Вказана ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року набрала законної сили. У звязку з укладенням сторонами виконавчого провадження мирової угоди та затвердженням її судом, 30 вересня 2016 року Банк через представника і позивач [PERSON] звернулися на імя начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області зі спільною письмовою заявою про закінчення виконавчого провадження, в якій сторони виконавчого провадження просили закінчити виконавче провадження у звязку із затвердженням судом укладеної між ними мирової угоди та повернути виконавчий документ органу (посадовій особі), що його видав. 02 липня 2014 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, якою державний виконавець постановив стягнути з позивача [PERSON] виконавчий збір в сумі 17\~848 грн. 83 коп. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року позов [PERSON] було задоволено та вирішено скасувати винесену старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (після зміни назви Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області) [PERSON] в рамках виконавчого провадження № 43774084 постанову від 02 липня 2014 року про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору в розмірі 17\~848 грн. 83 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Вказана постанова Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року набрала законної сили. 29 травня 2017 року державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області виніс постанову в рамках виконавчого провадження № 53213761 про закінчення виконавчого провадження про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору в розмірі 17\~848 грн. 83 коп. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» . В свою чергу, з моменту укладення та підписання сторонами вказаної вище мирової угоди та затвердження її судом позивач [PERSON] вчасно та належним чином виконує свої зобовязання з виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, і станом на момент подання цієї Позовної заяви не пропустила жодного поточного платежу, передбаченого та визначеного вказаною ухвалою про затвердження мирової угоди. Так, 21 вересня 2016 року позивач [PERSON] сплатила на реквізити банку 80\~000 грн. 00 коп., що відповідає першому платежу у відповідній ухвалі районного суду про затвердження мирової угоди, а надалі в період з 18 жовтня 2016 року по 08 вересня 2017 року [PERSON] здійснено на користь Банку 12 (дванадцять) поточних платежів, кожен з яких на суму 2\~700 грн. 00 коп., що підтверджується наданими копями платіжних документів. Отже, оскільки між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» була досягнута та затверджена судом відповідною ухвалою мирова угода щодо встановлення строків та порядку погашення [PERSON] заборгованості [PERSON] перед банком, і вказана ухвала суду [PERSON] наразі виконується належним чином, то ПАТ «Укрсоцбанк» безпідставно звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на заставлену в іпотеку квартиру. Після звернень позивача із запереченнями до ПАТ «Укрсоцбанку», Начальник Відділу обробки звернень клієнтів ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] листом від 05 грудня 2017 року за вих. № 17-290/96-15612 повідомила позивача [PERSON] про те, що, з урахуванням укладеної між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» мирової угоди, претензійна робота з приводу сплати заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] Банком проводитись не буде. При цьому, Банк приніс позивачу вибачення за спричиненні незручності. З урахуванням всіх здійснених позивачем [PERSON] поточних платежів на виконання ухвали районного суду від 06 вересня 2016 року про затвердження мирової угоди, загальна сума сплачених нею на користь Банку коштів складає 131\~600 (сто тридцять одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Залишок коштів, належних до повернення [PERSON] на користь Банку відповідно до узгодженого між сторонами графіку, наразі становить 38\~891 (тридцять вісім тисяч вісімсот девяносто одна) грн. 20 коп., які вона зобовязана сплатити до 25 вересня 2019 року тобто ще майже через півтора роки. 21 квітня 2018 року позивач [PERSON] отримала постанову Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області [PERSON] від 19 квітня 2018 року про відкриття виконавчого провадження за № 56234333 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» від 09 листопада 2017 року стосовно того, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис за реєстровим № 26359, яким запропонував задовольнити частину вимог Банку у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 19 грудня 2014 року по 19 жовтня 2017 року на загальну суму 110\~426 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що стягувач має право звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, а нотаріус має право вчинити такий виконавчий напис лише у випадку, прямо передбачених законом та договором, та якщо у грошових зобовязаннях утворилася заборгованість і вона є безспірною. У Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17 зроблений правовий висновок, згідно якого «з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, ПАТ «Укрсоцбанк» не повідомив нотаріуса про те, що між ним та іпотекодавцем, відмінним від боржника, позивачем [PERSON] було укладено мирову угоду, яка була затверджена судом, умови якої сумлінно та належним чином позивач [PERSON] виконує. Як станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису, так і станом на момент розгляду справи, [PERSON] не порушила строки жодного визначеного мировою угодою платежу, залишок коштів, належних до повернення [PERSON] на користь відповідача відповідно до узгодженого між ними графіку, наразі становить менше тридцяти тисяч, які вона має право сплатити частинами до 25 вересня 2019 року. Жодного прострочення виконання умов затвердженої судом мирової угоди зобовязань зі сторони позивача [PERSON] немає. Таким чином, у стягувача були відсутні підстави звертатися до нотаріуса і вчиняти виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зі змісту вчиненого виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, а за рахунок виручених коштів задовольнити вимоги Банку на суму 110\~426 грн. 80 коп. Отже, сума заборгованості, визначена стягувачем і зазначена нотаріусом, не відповідає дійсності і не є безспірною, а тому оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Можливість звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса передбачено законами України «Про нотаріат», «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Разом з тим, вказує Верховний Суд у своєму рішенні, порядок звернення стягнення на заставне майно врегульовано у Законі України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який є спеціальним. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі\~ Реєстр) відомості про звернення стягнення на предмет застави. Така вимога узгоджується із ч. 1 ст. 27 спеціального закону, згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобовязаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не залежать від розсуду стягувача. Ухилення від надсилання боржнику такого повідомлення, реєстрації в Реєстрі відомостей, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації є порушеннями, зважаючи на які нотаріус не може вчинити виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави. Відсутність у Законі України «Про нотаріат» та у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України, вимоги до нотаріуса провести перевірку дій стягувача щодо дотримання норм спеціального закону щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу 30-денного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість нотаріуса не виконати ці вимоги. Коли нотаріус встановлює на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, це перешкоджає йому вчиняти виконавчий напис. З документів наданих приватним нотаріусом Київського МНО [PERSON], вбачається, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження ПАТ «Укрсоцбанк» до Реєстру не вносились. Суд вважає той факт, що стягувач не дотримався положень ч. 3 ст. 24 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і не здійснив реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження до того, як нотаріус вчинить виконавчий напис, достатньою правовою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вказане відповідає висновку [PERSON] Верховного Суду викладеному у постанові від 16 травня 2018 року (справа № 320/8269/15-ц). Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису р.н.\~\~ № 26359, виданий 09 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved