Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

У травні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, підписаним та поданим його представником\~адвокатом Біленським А.Г., до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визначити йому додатковий строк для\~прийняття спадщини після смерті\~ [PERSON] , який помер\~ [INFO] , строком два місяці. Позивач зазначив, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли син [PERSON] та дружина [PERSON] , які проживали з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки про наявність зазначеного заповіту він не знав, довідався лише на початку березня 2020 року, і в цей же час позивач дізнався про його зміст. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття цієї спадщини, строком два місяці. У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, та представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутність. Згідно ч.3ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] помер [INFO] , у віці 77 років у м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївська область (актовий запис № 183). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу [PERSON] \~належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться у м. Нова Одеса, Миколаївської області, провул. Новосільський , що підтверджено заповітом, посвідченим Волошиним В.В., приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області 16.09.2003 року за р. № 707. Згідно даним Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60541182, виданим 13.06.2020 р. завідувачем Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г., спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не зареєстрована. Згідно даним Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60541182,\~виданим 13.06.2020 р. завідувачем Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г, знайдено інформацію за вказаними параметрами запиту щодо наявності заповіту, номер у спадковому реєстрі 8462784, стан: чинний; номер у реєстрі нотаріальних дій: 707; дата посвідчення: 16.09.2003 року; місце посвідчення Миколаївська обл., Єланецький районний, Приватний нотаріус Волошин В.В.; місце зберігання: приватний нотаріус Волошин В.В., [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернувся до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 21.05.2020 року завідувачем Новоодеської державної нотаріальної контори було надано роз`яснення за №394/01-16, згідно з яким [PERSON] є особою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223\~ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно п.24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При цьому суд враховує наступні правові позиції вищих суддів: - відсутність відомостей про існування заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку і суд вправі дійти обґрунтованого рішення про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ВССУ від 01 лютого 2017 р. у справі № 306/27/15-ц) ; - необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (ВСУ у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017) Також, за правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017р. у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Відтак, позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця терміном два місяці. Згідно з ч.1ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 840,80 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачами до початку розгляду справи по суті подано заяви про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 420 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 210 грн. 20 коп., з кожного.

Outcome: approved