Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У травні 2018 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась представник [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Лисюк) [PERSON] з 16 червня 2007 року перебуває з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №27. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO]. З початку 2017 року шлюбні відносини фактично припинились, проживають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Тому, просить суд розірвати шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Лисюк) [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №27. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Волошина». Дітей просить залишити проживати з нею. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились. Через канцелярію суду представник позивача наддала заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначила, що спору по розподілу майна немає, діти залишаються проживати з позивачкою. Також, просить залишити їй прізвище «Волошина». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка, відповідно до вимог п. 2 ч.7\~ст.128 ЦПК України, надсилалася у встановленому законом порядку, отримана завчасно, відповідно до вимог ч.5\~ст.128 ЦПК України, що підтверджується надісланими до суду повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач про причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або заперечення проти позову суду не надав. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №27. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO], які згідно довідки виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області від 07.06.2018 року №1359/02-16, перебувають на утриманні позивачки. На підставі ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з початку 2017 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Волошина», що підтверджується її заявою.\~ На підставі ч.1\~ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Cуд вважає можливим залишити проживати неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO],\~з матірю. Частина 3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь позивачки [PERSON]. На підставі ст.ст.\~12,\~81,\~263,\~265,\~268,\~280-285 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved