Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у неї та відповідача є дитина, [PERSON], [INFO]. Тепер сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] уточнили позовні вимоги, просили стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка пояснила, що дитина здорова. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки має сумніви, що дитина його, просив відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що працює у фермерському господарстві «Роксолана», не має на утриманні інших дітей, є здоровим, має разом із братом на утриманні батьків пенсіонерів. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом установлено, що у сторін є дитина, [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Дитина проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] працює у фермерському господарстві «Роксолана», не має на утриманні інших дітей, є здоровим, має разом з братом на утриманні батьків пенсіонерів, що суд ураховує при визначенні розміру аліментів. Дитина сторін зважаючи на її вік, а саме те, що вона є малолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище, є здоровою. З огляду на вищезазначене, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 16 червня 2017 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї статті. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлений у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1600 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved