Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дій неправомірними, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням, у якому просила суд визнати дії [PERSON] щодо відмови їй у користуванні житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] неправомірними та зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоду у користуванні житловим приміщенням. Також [PERSON] просила стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. [PERSON] фактично проживала та зареєстрована за однією адресою з померлим [PERSON], а саме: [ADDRESS]. Незадовго до смерті свого батька [PERSON] між позивачем та дружиною померлого - [PERSON] виникли особисті несприятливі відносини, що ускладнили їх спілкування та унеможливили у подальшому проживання їх у одному житловому приміщені - квартирі. У зв'язку з чим [PERSON] вимушена була покинути вищевказану квартиру. Після смерті батька [PERSON] вирішила повернутися проживати до спірної квартири, однак виявила, що невідома особа орендує квартиру у громадянина [PERSON] - племінника [PERSON] Позивач вважає, що [PERSON] без згоди інших осіб, що мають право на законних підставах проживати в квартирі, здала в оренду вказане приміщення, тим самим перешкоджаючи проживанню позивача у спірній квартирі. [PERSON] додатково зазначає, що станом на день подання позову свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] органами нотаріату спадкоємцям не видавалось. Не погоджуючись з первісними позовними вимогами до суду у серпні 2015 року звернулася [PERSON] із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання, такою що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, у якому з урахуванням уточнення просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та знятиїї з реєстраційного обліку. У обґрунтуванні зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначила, що незадовго до смерті [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON], за яким він заповів їй усе своє майно. В свою чергу [PERSON] не з'являлася у квартирі батька понад 20 років та ніяким чином не цікавилася станом батька. Позивач за зустрічним позовом вважає, що у зв'язку із тим, що [PERSON] була позбавлена спадкового майна, вона не має жодних прав на спірну квартиру. До того ж [PERSON] не з'являлася за місцем реєстрації понад 20 років, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальних послуг, що відповідно надає право на зняття її з реєстраційного обліку. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали первісні позовні вимоги та просила задовольнити, а у зустрічних позовних вимог просили відмовити у повному обсязі з посиланням на те, що [PERSON] не є власником спірної квартири. У судовому засіданні представник [PERSON] просив у задоволенні первісних позовних вимог відмовити у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги задовольнити. Представник Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві у судовому засіданні просив розглянути позовні вимоги, відповідно до норм діючого законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце повідомлялася належним чином. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що у задоволенні первісних позовних вимог необхідно відмовити, а зустрічні позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.8). Померлий [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та з 07 травня 1975 року чоловіком [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с.9, 28). Відповідно до договору купівлі-продажу від 09 липня 1992 року за реєстровим №3с-1055 та договору дарування частини квартири від 19 березня 1997 року за реєстровим №1045 [PERSON] був власником 4/5 частин квартири [ADDRESS] власником іншої 1/5 частини є третя особа [PERSON] (а.с.26, 37, 93). Згідно довідки форми № 3 від 09 вересня 2015 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.39). [PERSON] все своє майно заповів своїй дружині [PERSON], що відображено у заповіті від 26 червня 2014 року за реєстровим №1276 (а.с.27). 20 березня 2015 року [PERSON] звернулася до органу нотаріату із заявою про прийняття заповіданого їй майна згідно заповіту [PERSON] (а.с.82). Як пояснювала позивач в судовому засіданні з 1998 року вона в спірній квартирі не проживає, а проживає на орендованих квартирах, вийшла заміж і перестала проживати в батьківській квартирі. Квартирну плату та комунальні послуги не сплачувала. Також позивач зазначала, що про смерть батька вона дізналася лише в травні 2015 року. Суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити , оскільки ст.16 ЦК України не передбачає спосіб захисту цивільних прав та інтересів шляхом визнання дій фізичної особи у відмові в користуванні житлом неправомірними. Визнання дій неправомірними визначений в п.10 ст.16 ЦК України стосується органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Також не підлягає задоволенню і вимога [PERSON] про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні житловим приміщенням, оскільки судом встановлено, що позивач за первісним позовом спірну квартиру залишила в 1998 р., позовну вимогу про вселення не заявляла і квартирою не користується. Як пояснювала [PERSON] та її представник дана вимога заявлена не як спадкоємцем померлої, а як особою, що зареєстрована в спірній квартирі . Згідно зі статтями 1216-1223 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності , закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, Об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно відповідей з Оболонського УП ГУНП у м. Києві та ЦПМСД №1 Оболонського району м. Києва судом встановлено, що [PERSON] у період з 01.01.2013 по 01.06.2015 до вказаних органів не зверталася. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто, спадкоємцем на заповітом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] Заповіт недійсним на час розгляду даної справи не визнано. [PERSON] не є власником спірної квартири. Судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] дійсно не проживає в спірній квартирі понад рік без поважних причин, а отже відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України втратила право користування квартирою [ADDRESS] При цьому не підлягає задоволенню зустрічна вимога про зняття відповідача з реєстрації, оскільки судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації фізичної особи. На підставі викладеного та

Outcome: partial