Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 18.02.2017 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. До реєстрації шлюбу, [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Спільне життя у сторін не склалося. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач зазначає, що вони з відповідачкою втратили один до одного почуття любові і поваги. Фактичне ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання не відбулося, та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Ухвалою суду 09.06.2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання призначене на 15.07.2020 року не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, 01.07.2020 року подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її присутності в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.02.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , Білгород-Дністровським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 53. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спорів щодо місця проживання дитини та поділу майна сторони не мають. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, а відповідачка позовні вимоги визнає, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, а відповідачка позовні вимоги підтримує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є повністю обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved