Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У червні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили усунути їм перешкоди у користуванні домоволодінням №28 по вул.Новосічнева у м.Дніпропетровську; зняти [PERSON] з місця її реєстрації за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Новосічнева, буд.28. В обґрунтування позову позивачі вказали на те, що вони є власниками житлового будинку №28, що розташований у м.Дніпропетровську, по вул.Новосічнева на підставі договору купівлі-продажу будинку від 24.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідач [PERSON] з 24.09.2004 року в житловий будинок не вселялася, ніколи в ньому не мешкала і не використовувала житло за цільовим призначенням - для проживання. Будь-якого належного відповідачу майна в будинку не було і не має на даний час. Цей факт підтверджується актом від 18.06.20015 року, складеним зі слів сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та завіреним головою квартального комітету №19. Збереження реєстрації відповідача [PERSON] чинить позивачам перешкоди в користуванні домоволодінням, змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, перешкоджає вільному розпорядженню належним їм майном, у звязку з чим, позивачі змушені звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомила.Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачів, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками будинку №28 по вул.Новосічнева у м.Дніпропетровську згідно договору купівлі-продажу будинку від 24.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №4461 (арк.с.9). Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1\~ст.317 ЦК України,\~власникові належать право володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ч.1\~ ст.319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст.386 ЦК України,\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ч.1\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з відповіді адресно-довідкового сектору ВГІРФО ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою:\~[INFO] (арк.с.24). Як вбачається закту від 18.06.20015 року, завіреного головою квартального комітету №19, [PERSON] не проживає у [INFO] з 24.09.2004 року, її особистих речей в будинку не має (арк.с.18). Зазначені обставини підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Отже, позивачі, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, довели за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені ними обставини того, що в будинку №28 по вул.Новосічнева у м.Дніпропетровську, відповідач не проживає, а лише зареєстрована в ньому. Питання про належність та допустимість доказів по справі, вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з урахуванням поданих сторонами доказів у справі. Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність прописки само по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням. Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved