Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 15\~868,73 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної безпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди; франшизу в розмірі 500 грн.; 10\~000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди; витрати за проведення ТОВ «Центр експертних досліджень «ПРОФЕСІОНАЛ» експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER], в розмірі 920 грн.; витрати з оплати послуг Харківського філіалу ПАТ «Укртелеком» з відправки телеграми відповідачу в розмірі 57,98 грн.; витрати з оплати юридичної допомоги адвоката в розмірі 2\~500 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «ДНЕПРОІНМЕД» (ідентифікаційний код 21870998) на користь [PERSON] 49\~500 грн. у якості страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП, а також витрати по евакуації та транспортуванню пошкодженого автомобіля [NUMBER], з місця ДТП до місця стоянки в розмірі 550 грн. Стягнути з відповідачів ПАТ «Страхова компанія «ДНЕПРОІНМЕД» та [PERSON] солідарно на користь позивача витрати з оплати судового збору в розмірі 793,98 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2016 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] в частині пред'явлення позовних вимог до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про відшкодування 49500 грн. у якості страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяного джерелом підвищеної безпеки в результаті ДТП, а також витрат з евакуації та транспортуванні пошкодженого автомобіля з місця ДТП до місця стоянки у розмірі 550 грн. провадженням закрито. Ухвала набрала законної сили. В подальшому позовна заява неодноразово уточнювалась та остаточно у судовому засіданні 05 травня 2016 року позивач та його представник, посилаючись на обставини, викладені у позові, просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 15\~868,73 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної безпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди; франшизу в розмірі 500 грн.; 10\~000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди; витрати за проведення ТОВ «Центр експертних досліджень «ПРОФЕСІОНАЛ» експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER], в розмірі 920 грн.; витрати з оплати послуг Харківського філіалу ПАТ «Укртелеком» з відправки телеграми відповідачу в розмірі 57,98 грн., а також витрати з оплати судового збору у розмірі 793,98 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди внаслідок ДТП у сумі 15\~868,73 грн., франшизи в розмірі 500 грн., витрат за проведення ТОВ «Центр експертних досліджень «ПРОФЕСІОНАЛ» експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER] в розмірі 920 грн., витрат з оплати послуг Харківського філіалу ПАТ «Укртелеком» з відправки телеграми відповідачу в розмірі 57,98 грн., а також витрат з оплати судового збору у розмірі 793,98 грн. Стосовно моральної шкоди зазначила, що дійсно в результаті ДТП позивачу була заподіяна моральна шкода, але з її розміром, яку визначив позивач у сумі 10\~000 грн., вона не згодна, вважає, що сума шкоди повинна бути меншою та в цій частині позовних вимог поклалася на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, а також представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлене наступне. 26 січня 2015 року близько 19 год. 55 хв. гр. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «RENAULT CLIO», державний номер [NUMBER], рухалась по пл. Свободи, 5 у м. Харкові, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України «Надати дорогу», допустила зіткнення з транспортним засобом марки «KIA», державний номер [NUMBER], який рухався головною дорогою. Вищезазначене встановлене постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.03.2015 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністратвине стягнення у вигляді штрафу на користь держави (а.с. 13). Таким чином, вина [PERSON] доведена та встановлена судовим рішенням. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «KIA», державний номер [NUMBER], власником даного автомобіля є [PERSON] Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 27.01.2015 року вбачається, що власником транспортного засобу «RENAULT CLIO», державний номер [NUMBER], є [PERSON] (а.с. 47). Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, несе особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування зазначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо в наслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобовязані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мале місце дії та чи вчинені вони цією особою. Як розяснив пленум Верховного суду України в п. 9 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року (із послідуючими змінами та доповненнями) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форми власності судом слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. У відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0022/15 від 15.04.2015 року вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «KIA», державний номер [NUMBER], [PERSON] внаслідок ДТП склала 65\~368,73 грн. (а.с. 14-42). Крім того, судом встановлено, що 13.10.2014 року між гр. [PERSON] та ПрАТ «СК «Дніпроінмед» було укладено страховий поліс № АІ/0198122, термін дії якого починається 14.10.2014 року та закінчується 13.10.2019 року, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складає 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., розмір франшизи складає 500 (п'ятсот) грн. (а.с. 48). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Розмір франшизи встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика. Відповідно до п. 36.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи той факт, що сума відновлювального ремонту автомобіля «KIA», державний номер [NUMBER], перевищує суму зазначену в страховому полісі № АІ/0198122, тобто 50 000 грн., то решта суми матеріальної шкоди, а саме: 15\~868 ( п'ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім ) грн. 73 коп., проти стягнення якої представник відповідача не заперечувала у судовому засіданні, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих,\~\~встановлюється\~\~при\~\~укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може\~\~перевищувати\~\~2\~\~відсотки\~\~від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування\~\~завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страховим полісом № АІ/0198122 передбачений розмір франшизи 500 грн., який підлягає стягненню з винуватця ДТП гр. [PERSON] на користь позивача. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Пунктом 5 Пленуму Верховного Суду України постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діяння заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Стосовно відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] на користь позивача суд в цій частині вимоги задовольняє частково у сумі 5000 грн., виходячи з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, у тому числі витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Згідно квитанцій № 440031000612811423579093 від 10.02.2015 року та № 440031000612811430141092 від 27.04.2015 року [PERSON] на користь ТОВ «Центр експертних досліджень «ПРОФЕСІОНАЛ» була сплачена сума в розмірі 920 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER]. (а.с. 49-50). Крім того, [PERSON] було сплачено 57, 98 грн. за послуги Харківського філіалу ПАТ «Укртелеком» з відправки телеграми відповідачу, що підтверджується копією квитанції від 07.02.2015 року (а.с. 51). Таким чином, вищевказані витрати у сумі 920 грн. та 57,98 грн. підтверджені квитанціями та підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 793 (сімсот дев'яносто три) грн. 98 коп.

Outcome: partial