Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У травні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 30.12.2011 року вона у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 717. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. В позові [PERSON] зазначила, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинились у 2017 році, у звязку з несумісністю характерів, різних поглядів на сімейне життя та виховання дитини. Станом на теперішній час сторони проживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Питання майна, набутого під час шлюбу, будуть вирішуватись в позасудовому порядку шляхом взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. Позивачка вважає, що у сімя розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам дитини, у звязку з чим просить шлюб розірвати та після його розірвання залишити собі прізвище «Висоцька» та стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони в підготовче судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про слухання справи без їх участі. Позивачка на задоволенні позову наполягає, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем 30.12.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області розірвати. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти його задоволення, про що суду надав відповідну заяву, в якій додатково зазначив, що вони з позивачкою дійшли згоди щодо утримання сина. Відповідно до ч.3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 30.12.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 717, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, 1-ЖС № 206653, виданого повторно 05.12.2017 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Згідно свідоцтва про народження, виданого 31.05.2013 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON], 12.05.2013 року народження.\\ Згідно письмових пояснень сторін, на день звернення з позовом до суду та після розірвання шлюбу дитина проживатиме разом з позивачкою. Сторони дійшли згоди з приводу утримання дитини, позивачка не заперечує проти спілкування батька [PERSON] з сином. За вказаних обставин ухвалою суду від 13.12.2018 провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів закрито у звязку з відмовою позивачки від позову. З письмових пояснень позивачки, з якими погодився відповідач визнаючи позов, подружні стосунки між сторонами припинились у звязку з несумісністю характерів, різних поглядів на сімейне життя та виховання дитини. Заходи по збереженню сімї сторонами приймались, але позитивних результатів це не дало. Станом на теперішній час сторони проживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, оскільки сторони не бажають збереження сімї та на розірванні шлюбу наполягають, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved