Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за оренду житла. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить гуртожиток по [ADDRESS]. [PERSON] було надано 2 ліжко/місце в гуртожитку та укладено договір. Даним договором була встановлена плата за житло в розмірі 498 грн. За умовами договору відповідач зобов'язаний вносити щомісячно плату. У порушення вимог договору, відповідач здійснював оплату не в повному обсязі та нерегулярно, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з червня 2015 року по травень 2018 року в розмірі 31 646,20 грн. Оскільки відповідач вчасно не сплатив боргу, тому мають його повернути. Також через несвоєчасну сплату коштів вони мають право на підставі ст. 625 ЦК нарахувати, а відповідач зобов'язаний сплатити борг з урахування індексу інфляції в розмірі 6 897,15 грн., трьох відсотків річних в розмірі 21 858,22 грн. Загалом борг становить 60 401,57 грн. Вказав, що такими діями відповідач порушує права позивача та в добровільному порядку не погашає борг. Через звернення до суду позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Черемшина 2012» борг по оплаті за орендну плату в розмірі 31 646,20 грн.; стягнути з відповідача судові витрати. Не погоджуючись з позовом відповідач не подала письмовий відзив на позов. У судовому засідання представник позивача Шокуров Ю.Л. позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували, просили відмовити. Суду пояснили, що відповідач проживає в кімнаті з двома неповнолітніми дітьми, які повність перебувають лише на її утриманні. У кімнаті відсутнє світло, відсутнє гаряче водозабезпечення, стіни покриті грибком, вікна адміністрація гуртожитку забороняє змінювати. На кухні обсипається штукатурка, яка падає прямо на голову. Тому вважають, що позивач не виконує умови договору про оренду, не забезпечує їх нормальними умовами проживання. Вважають поданий рахунок необґрунтованим, безпідставним. Просили суд відмовити в задоволенні позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 19 березня 2013 року між КЖКП «Агропромбудіндустрія» та ТОВ «Черемшина 2012» укладено акт приймання-передачі нежитлової будівлі по [ADDRESS] загальною площею 5811 кв.м. 06 квітня 2013 року ТОВ «Черемшина 2012» отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежилі приміщення по [ADDRESS], розмір частки 1, загальна площа об'єкта 5811 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2090196 від 06 квітня 2013 року за ТОВ «Черемшина 2012» зареєстровано право власності на нежилі приміщення гуртожитку. 01 листопада 2014 року між ТОВ «Черемшина 2012» та [PERSON] укладено договір № 323 на оренду ліжко-місць в гуртожитку згідно п. 1 якого в оренду передано кімнату №323 гуртожитку [ADDRESS], ліжко-місце у кількості 2 л/м на строк до 31 грудня 2015 року. Сторонами погоджено п.4 цього Договору, яким передбачено, що щомісячна орендна плата перераховується орендарем та поточний банківський рахунок орендодавця один раз на місяць, не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць в національній валюті України. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно ч. 1 ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ Житлового кодексу Української РСР. Статтею 130 ЖК Української РСР визначено, що порядок користування жилою площею у гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно до п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208, ( яке діяло на час виникнення та існування спірних правовідносин) громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Пунктом 39 цього ж «Положення …» передбачено, що плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця. В силу ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, договором №323 від 01 листопада 2014 року, укладеного між сторонами, визначено термін дії договору до 31 грудня 2015 року. ( Пункт 13 Договору). Пунктом 3 даного Договору сторонами погоджено орендну плату за користування житловим приміщення у розмірі 498 грн. за ліжко-місце/місяць. Аналогічна норма закріплена і в ст. 654 ЦК України. Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач у справі уклавши договір оренди (найму) житлового приміщення кімнати №323 (що складається із 2 ліжко-місць) в гуртожитку по [ADDRESS] власником якого є позивач у справі ТОВ «Черемшина-2012» всупереч вимогам ст.ст. 810, 815 ч.3, 526, 530 ЦК України, п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208 не виконує в повному обсязі взяті на себе зобов'язання передбачені п.4 Договору щодо своєчасної та повної оплати за користування орендованим житловим приміщенням та станом на час звернення до суду має перед позивачем заборгованість по оплаті. З наданого до суду розрахунку заборгованості відповідачів перед ТОВ «Черемшина-2012» вбачається заборгованість відповідача станом на травень 2018 року становить 33 714,20 грн. З поданого розрахунку встановлено, що за період з червня 2015 року по травень 2018 року орендна плата нарахована в розмірі 33 714,20грн., за даний період сплачено 3800грн. Тому заборгованість становить 31 646,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно, та в цій частині позов підлягає задоволенню. Ухвалюючи рішення у вказаній справі суд враховує правові позиції викладені в Постановах Верховного Суду України №6-6цс15 та № 6-231цс14 від 25 лютого 2015 року. Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не погоджується з доводами позивача про застосування до даної категорії справ положень ст. 625 ЦК України, оскільки стягнення з відповідача заборгованості за оренду житла не можуть вважаються простроченням виконання грошових зобов'язань перед кредитором за користування грошима. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову. Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи частину задоволених вимог, з відповідача на користь товариства підлягають судові витрати в розмірі 923,11 грн.

Outcome: approved