Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У червні 2016 року представник позивача за довіреністю Піун С.П. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5 875 983,38 грн. посилаючись на укладення 19.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] кредитного договору № МL-012/082/2008, який складається із двох, нерозривно пов'язаних між собою частин. За умовами договору банк зобов'язувався надати [PERSON] кредит у розмірі 200 000,00 дол. США на придбання нерухомого майна терміном погашення до 19.03.2023 року зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотка в розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб в гривні, що розміщенні в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), а [PERSON] зобов'язувалася погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Кредитні кошти надавались Банком позичальнику шляхом перерахування в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, що підтверджубться кредитною заявкою від 19.03.2008 року. [PERSON] кошти отримала, однак договірні зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування наданими коштами не виконала, що призвело до утворення заборгованості. 18.11.2016 року позивач уточнив позовні вимоги, та просить стягнути із відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № МL-012/082/2008 від 19.03.2008 року у розмірі 212 213, 63 дол. США, що еквівалентно 5 340 568, 64 грн., та судові витрати у розмірі 88 139,75 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про місце і час розгляду справи належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавала. Суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-012/082/2008, який складається із двох, нерозривно пов'язаних між собою частин. За умовами договору банк зобов'язувався надати [PERSON] кредит у розмірі 200 000,00 дол. США на придбання нерухомого майна терміном погашення до 19.03.2023 року зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотка в розмірі 4,49 % річних та FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб в гривні, що розміщенні в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору, а [PERSON] зобов'язувався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами (а.с.5-9). Позивачем виконано зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, що підтверджується кредитною заявкою від 19.03.2008 року (а.с.10), згідно якої видано кредит в розмірі 200 000,00 дол. США шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок № 26208201757581, відкритий у ЗАТ «ОТП Банк» на ім'я відповідача (а.с.10), натомість [PERSON] недобросовісно виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, а тому відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.05.2016 року (а.с.44-45) [PERSON], має суму заборгованості за даний кредитним договором станом на 31.05.2016р. у розмірі 212 213, 63 дол. США, що еквівалентно 5 340 568, 64 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином судом встановлено, що позивачем виконані умови договору у повному обсязі. Однак відповідач свої зобов'язання по кредитному договору № МL-012/082/2008 від 19.03.2008 року належним чином не виконана, що призвело до утворення заборгованості. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 212 213, 63 дол. США, суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 12.05.2016 року [PERSON] була направлена досудова вимога (а.с.15), проте її вимог він не виконала. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування, що є підставою для їх задоволення. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved