Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У травні 2019 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення\~ за затримку з розрахунку при звільнені. У позові зазначила, що 26.06.2018 вона була звільнена за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства про працю. Ці факти підтверджуються відповідними записами у її трудовій книжці. Порушуючи норми законодавства, відповідач належного розрахунку на день звільнення не провів, а розрахувався з нею лише 14.03.2019. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.12.2018 по справі №314/4732/18 на її користь з відповідача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку з 26.06.2018 по 19.10.2018. Таким чином, вона має право на стягнення з відповідача суму середнього заробітку за період затримки з розрахунку ще і за період з 20.10.2018 по 14.03.2019, яка складає 226,73 грн. х 100 днів = 22673,00 грн. При цьому середньоденна заробітна плата складає 226,73 грн., що встановлена вищевказаним рішенням суду. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь суму середнього заробітку за період затримки, а саме, з 20.10.2018 по 14.03.2019 в розмірі 22673,00 гривень. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.06.2019 вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику). Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику). Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позов, який згодом доповнив. У відзиві зазначив, що визнає дату фактичного розрахунку з позивачем 14.03.2019, а також розмір середньоденного заробітку 226,73 грн. Також зазначив, що заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області по справі №314/4732/18 було задоволено позов [PERSON] про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та середній заробіток у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати при звільненні. Вознесенівським відділом ДВС платіжним дорученням №1665 від 04.04.2019 стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» суму боргу, внаслідок чого сталася переплата у розмірі 1290,47 грн. Також, зазначила, що на теперішній час відповідач має низький рівень надходження коштів від споживачів електричної енергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Так, рядом постанов НКРЕКП починаючи з 2015 року було встановлено нульовий відсоток відрахувань коштів, які надходили на рахунок відповідача зі спеціальним режимом використання. Вищезазначені постанови НКРЕКП є загальновідомим фактом (зареєстровані у відповідності до вимог законодавства та є в загальному доступі), який підтверджує факт встановлення нульового відсотку відрахувань коштів ПАТ «Запоріжжяобленерго». Отже, затримка виплати сталася не з вини відповідача, а внаслідок певних вищевикладених значущих, не залежних від нього обставин, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Разом з тим, у випадку задоволення позовних вимог відповідач просив зазначити суму середнього заробітку із врахуванням переплати в розмірі 1290,47 грн. та розмір обов`язкових податків і зборів в сумі 4421,24 грн. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Як вбачається із позовної заяви та відзиву відповідача, сторони визнають ту обставину, що при звільненні [PERSON] 22.06.2018 відбулась затримка із виплатою всіх нарахованих їй сум, а також те, що повний розрахунок відбувся лише 14.03.2019. Також, у сторін відсутній спір щодо часу затримки та визначення розміру середнього заробітку позивача, який становить 226,73 грн. Таким чином, суд вважає, що вказані обставини із застосуванням вимог ч. 1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області по справі №314/4732/18 було задоволено позов [PERSON] про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 40539,13 грн. та середній заробіток у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 18817,59 грн. за період з 26.06.2018 по 19.10.2018. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.10.2018 по 14.03.2019 складає: 226,73 х 100 днів =22673,00 грн. Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача, що вказана сума повинна бути зменшена на суму боргу позивача в розмірі 1290,47 грн., який утворився під час примусового виконання заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області по справі №314/4732/18 Вознесенівським ВДВС м.Запоріжжя. Відповідно до приписів ст. 163.1.1 Податкового кодексу України компенсація за затримку розрахунку при звільнені є базою для оподаткування податком з доходу фізичних осіб. Згідно ст.18 Податкового кодексу України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати. Отже, зважаючи на наведене, сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні має бути виплачена позивачу після утримання необхідних податків і зборів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 768,40 гривень. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на його важке тяжке фінансове становище, оскільки положеннями КЗпП саме на роботодавця покладений чітко визначений обов`язок по своєчасній виплаті заробітної плати робітникам, і цей обов`язок не пов`язаний з фінансовим становищем підприємства.

Outcome: partial