Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який згодом уточнив, та просив розірвати договір довічного утримання від 12.12.2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] в частині зобов`язань між [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначив, що 12 грудня 2006 року між ним та [PERSON] , [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. за реєстраційним номером 2-6500, відповідно до якого позивач зобов`язався забезпечити довічне матеріальне утримання [PERSON] та [PERSON] в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги, а останні передають у власність квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач посилається на те, що на теперішній час не працює, а тому не може здійснювати виконання взятих на себе зобов`язань згідно укладеного Договору довічного утримання, а саме надавати грошові кошти, забезпечувати належними лікувальними засобами та харчуванням, а тому бажає розірвати зазначений Договір. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. 19 червня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач дійсно не працює протягом двох років та належним чином не виконує умови договору, в той же час до настання скрутного фінансового становища позивач виконував умови договору дуже сумлінно і наразі , незважаючи відсутність у нього грошей він піклується про неї та вразу необхідності викликає лікаря, за проханням ходить до магазину та за ліками. Вказує на те, що не вбачає підстав для розірвання договору довічного утримання та заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. Крім того, просила розглядати справу у її відсутність. Представник позивача звернулася до суду із клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви підтримала, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено матеріалами справи. У відзиві просила проводити розгляд справи у її відсутність. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.11). 12 грудня 2006 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. за реєстраційним номером 2-6500 (надалі Договір) (а.с.9). Відповідно до п.1.1 Договору [PERSON] та [PERSON] передають, а [PERSON] отримує у власність, на умовах цього договору, двохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , взамін чого [PERSON] зобов`язується надати [PERSON] та [PERSON] довічне матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги. Як визначено в ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно п.1.1 Договору [PERSON] та [PERSON] передають, а [PERSON] отримує у власність на умовах цього договору, двохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташовану на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою площею 27,6 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м взамін чого, [PERSON] зобов`язується надати [PERSON] та [PERSON] довічне матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги. Відповідно до п. 2.1 Договору матеріальне забезпечення утримання (догляду), яке щомісячно має надаватися на користь [PERSON] та [PERSON] , оцінюється сторонами в 400 гривень. [PERSON] зобов`язується довічно повністю утримувати гр.. [PERSON] та [PERSON] забезпечуючи їх: щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря), вбранням, наданням побутових послуг (прання постільної білизни один раз на чотирнадцять днів), послугами перукарні один раз на місяць, необхідною допомогою належними лікувальними засобами, а також зберігаючи в довічному користуванні [PERSON] та [PERSON] двохкімнатну квартиру [ADDRESS] (п.2.2 Договору). Договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадках невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку (п.4.4 Договору).(а.с.9) Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №208628112 від 11.05.2020, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору довічного утримання, виданого 12.12.2006. Відповідно до номеру запису про обтяження 4208667 від 12.12.2006, накладена заборона на нерухоме майно (а.с.13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно з ч.1 ст. 747 ЦК України майно, що належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, зокрема майно, що належить подружжю, може бути відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду). У разі смерті одного із співвласників майна, що було відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду), обсяг зобов`язання набувача відповідно зменшується. Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини;2) на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Таким чином, у зв`язку із смертю Відчужувача [PERSON] обсяг зобов`язань Набувача [PERSON] зменшився та Договір в частині Відчужувача [PERSON] вважається припиненим. На підставі\~ст.\~756\~ЦК України\~у разі\~розірвання договору\~довічного утримання\~(догляду)\~у зв`язку\~з невиконанням\~або неналежним\~виконанням набувачем\~обов`язків\~за договором,\~відчужувач набуває\~право власності\~на майно,\~яке було\~ним передане,\~і має\~право на\~його повернення.\~У цьому\~разі витрати,\~зроблені набувачем\~на утримання\~та (або)\~догляд відчужувача\~не підлягають\~поверненню. У разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов`язки за договором. В силу ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п. 4.4 договору, а саме за зверненням однієї зі сторін в судовому порядку у випадку невиконання однією із сторін умов договору. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є неможливість виконання набувачем взятих на себе обов`язків по догляду за [PERSON] . Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо позовних вимог, оскільки із відзиву [PERSON] на позовну вимогу вбачається, що Позивач дійсно належним чином не виконує умови Договору довічного утримання та подальше його виконання може поставити [PERSON] у скрутне матеріальне положення. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~пред`явлених\~позовних вимог,\~та доведеність\~обставин неможливості\~виконання [PERSON] \~умов договору\~довічного утримання\~від\~ 12.12.2006\~відносно [PERSON] ,\~а тому\~пред`явлений\~позивачем позов\~про розірвання\~договору підлягає\~задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved