Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Пащенківська, 46. В подальшому неодноразово уточнювала позовні вимоги та остаточно просила суд визнати ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Пащенківська, 46 спільною сумісною власністю колишнього подружжя. Поділити майно, що є спільною сумісною власністю колишнього подружжя та визнати за нею, [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з на\-двірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Пащенківська, 46, залишивши у власності [PERSON] ? частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. В обґрунтування позову зазначила, що 14 травня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова розірвано 22 грудня 2014 року. У період шлюбу за спільні кошти ними була придбана ? частина житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Пащенківська, 46 у м. Харкові згідно договору купівлі-продажу від 28 листопада 2001 року, який оформлено на відповідача. Так як майно, набуте подружжям за час шлюбу належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, то їй належить ? частини придбаного в період шлюбу житлового будинку. Судом до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, було залучено інших співвласників спірного житлового будинку [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав. Пояснив, що дійсно під час шлюбу з позивачем була придбана ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Пащенківська, 46, та не заперечував проти поділу зазначеної частини житлового будинку відповідно до вимог діючого законодавства. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином. Надали суду нотаріально завірену заяву, у якій просили розглядати справу без їх участі та зазначили, що вони є співвласниками іншої частини спірного будинку і не заперечують проти поділу колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] ? частки житлового будинку № 46 по вул.. Пащенківська у м. Харкові. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили. За час перебування в зареєстрованому шлюбі сторони 28 листопада 2001 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 11440, придбали майно ? частину жилого будинку № 46 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Пащенківська. Цей цегляний будинок літ. А-1, житловою площею 47 кв. м. та надвірні будівлі: гараж літ. Ж, вбиральня літ. В, огорожі № 1-3, 7-9, водопровод № 4, зливна яма № 5, розташовані на земельній ділянці площею 1006 кв.м. Відповідно до вказаного договору сторонам у сумісну власність перейшли: дві жилі кімнати під № I- I розміром 10.8 кв.м, № I-4 розміром 12,9 кв.м„ кухня під № І -6 розміром 8,3 кв.м., ванна під № I-5 розміром 6,2 кв.м., прихожа під № I-7 розміром 8,2 кв.м., тамбур І розміром 2,6 кв.м., тамбур П розміром 1,7 кв.м., також надвірні будівлі: водопровідна колонка № 4, огорожі № 1, 2, зливна яма № 5, гараж літ. Ж розміром 1,9 кв.м. згідно технічного паспорту виданого КГІ Харківським міським бюро технічної інвентаризації 14.08.2001 року. Стаття 22 КпШС України в ред. 1970 року передбачала підстави набуття загальної сумісної власності подружжя на час придбання частини житлового будинку з відповідачем. Стаття 60 Сімейного Кодексу України передбачає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя після втрати чинності КпШС 1970 року. Згідно вказаних правових норм, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частина 1 статті 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 3 ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved