Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Уточнившись з позовними вимогами [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову вказує, що він є співвласником ? частини квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси, яка належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Інша ? частина даної квартири належала на праві власності його батьку [PERSON], який помер 01.10.2014 року. Також вказує, що він як спадкоємець після смерті батька [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на ? частину квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси, яка належала його батьку в звязку з тим, що на неї накладено арешт постановою ВДВС Придніпровського району м. Черкаси серія АА № 345274 від 16.10.2006 року. Також вказує, що він звертався до Придніпровського відділу ВДС Черкаського МУЮ із заявою про зняття арешту зі спадкового майна, а саме ? частини квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси, на яку йому було розяснено що для зняття вказаного арешту необхідно звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вказує, що його законні права порушені, оскільки в звязку з накладенням арешту на ? частину квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси, що належала його батьку, він позбавлений можливості успадкувати дане майно, а також користуватися та розпоряджатися ним. А тому, просить звільнити з під арешту та заборони на відчуження ? частину квартири № 103 за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 390, які накладені постановою державного виконавця ВДВС Придніпровського району м. Черкаси від 16.10.2006 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що на виконанні в Придніпровському ВДВС Черкаського МУЮ на боржника [PERSON] до 2007 року виконавчих проваджень не перебувало, а перебували виконавчі провадження на боржника [PERSON] про стягнення з нього судових штрафів на суму 85 грн., а тому арешт, накладений постановою державного виконавця ДВС Придніпровського району м. Черкаси від 16.10.2006 року на ? частину № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси, яка згідно правовстановлюючих документів належить на праві приватної власності [PERSON], помилково. В судове засідання представник відповідача Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] [PERSON] представника відповідача Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем після смерті батька [PERSON], який помер 01.10.2014 року. Спадкове майно складається із ? частини квартири ? частини квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси. Реалізувати своє право на спадкування позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки за даними Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на спадкове майно, а саме на ? частину квартири ? частини квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси накладений арешт на підставі постанови ДВС Придніпровського району м. Черкаси від 16.10.2006 року, серія АА № 345275 на імя власника [PERSON] (реєстраційний номер 3947756). Також в судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС Черкаського МУЮ в 2005-2006 роках перебували виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] про стягнення штрафів на загальну суму 85 грн. Виконавчі провадження були завершені та знищені за терміном зберігання. Також в судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС Черкаського МУЮ перебували виконавчі провадження про стягнення із [PERSON] грошових коштів на виконання виконавчих листів Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-756 від 23.03.2007 року, № 2н-1701 від 18.10.2010 року, № 711/4273/14-ц від 04.02.2015 року, які були завершені відповідно до п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Вказане стверджується довідкою Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 20.07.2015 ДВ-11 та поясненнями представника Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ, даними в судовому засіданні. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2001 року і до 01.01.2013 року [PERSON] не був власником квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси, на ? частину якої накладено арешт. Вказана квартира була зареєстрована на праві власності за: - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Придніпровським районним виконкомом 26.10.2001 року; - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Придніпровським районним виконкомом 26.10.2001 року. Таким чином підстав для накладення арешту на ? частину квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси станом на 16.10.2006 року не було, оскільки на той час в ДВС Придніпровського району не перебувало виконавчих проваджень на власника квартири [PERSON], а Боржник [PERSON] ніколи не був власником вказаної квартири. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку. Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті [PERSON] не може реалізувати своє право на спадкування в звязку із накладенням арешту на спадкове майно, а саме на ? частину квартири № 103 по бул. Шевченка, 390 в м. Черкаси та враховуючи, що боржник за виконавчими провадженнями [PERSON], на майно якого і накладався арешт, ніколи не був власником вказаної квартири, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], оскільки такий арешт порушує законні права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved