Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У червні 2015 р. [PERSON] предявила позов до [PERSON], [PERSON] й [PERSON] в якому просила: - визнати спільною сумісною в рівних частках власністю [PERSON] та [PERSON] автомобіль ЗАЗ DAEWOO Nubira E4, 1998 року випуску, № кузова KLAJF69EWK174212, - виділити [PERSON] вказаний автомобіль, визнавши за ним право власності на нього в цілому, - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію її частки у цьому автомобілі в розмірі 1/2 його вартості, - визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, про який йдеться, серії ВІА № 599148 від 27.08.2014 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], - витребувати із незаконного володіння [PERSON] зазначений автомобіль. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що спірний автомобіль [PERSON] і [PERSON] придбано в період шлюбу за спільні кошти. Таким чином, вони є власниками даного автомобіля у рівних частках. [PERSON] без згоди [PERSON] продав цей автомобіль [PERSON], який у свою чергу продав його [PERSON] Отже укладений між [PERSON] і [PERSON] договір купівлі-продажу спірного автомобіля є недійсним. Оскільки автомобіль є неподільною річчю, то позивач просить виділити його у натурі [PERSON] та стягти з нього на її користь половину ринкової вартості даного автомобіля. Т.я. спірний автомобіль вибув з володіння [PERSON] поза її волею, то він підлягає витребуванню у [PERSON] Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/2 вартості спірного автомобіля в розмірі 33992 грн. 89 коп. та відшкодування судових витрат у сумі 735 грн. 60 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить змінити рішення суду І інстанції і задовольнити її вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля та про витребування його з чужого незаконного володіння. Доводи скарги зводяться до такого: - встановивши факт відчуження спірного автомобіля без згоди [PERSON], суд безпідставно не задовольнив вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного між [PERSON] та [PERSON], - оскільки недійсність договору купівлі-продажу спірного автомобіля, укладеного між [PERSON] та [PERSON], тягне за собою неправомірність відчуження [PERSON] цього автомобіля [PERSON], то він має бути витребуваний в останнього. Витребування спірного автомобіля у [PERSON] є гарантією виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації вартості автомобіля. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримав апеляційну скаргу, а представник [PERSON] просила її відхилити за безпідставністю. У письмових запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просив її відхилити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що спірний автомобіль [PERSON] було відчужено без згоди [PERSON], а тому з нього підлягає стягненню на користь [PERSON] 1/2 частина вартості цього автомобіля, та що інші вимоги не підлягають задоволенню, оскільки 1/2 частина автомобіля належала [PERSON], який за відплатним договором відчужив його [PERSON], а останній відчужив цей автомобіль за відплатним договором [PERSON] З такими висновками частково не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. З 09.10.2009 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 4). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.06.2015 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (копія даного рішення на а.с. 5). В період шлюбу останні придбали автомобіль ЗАЗ DAEWOO Nubira E4, 1998 року випуску, № кузова KLAJF69EWK174212, що підтверджується роздруківкою результатів аналітичного пошуку транспортного засобу по «НАІС ДДАІ» МВС України (а.с. 36). Жодним з учасників судового розгляду даний факт не заперечувався. Станом на 01.06.2010 р. спірний автомобіль був зареєстрований за [PERSON], а станом на 27.08.2014 р. він був знятий з обліку для реалізації і зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серії ВІА № 599145 від 27.08.2014 р. Останнім була здійснена перереєстрація автомобіля на нового власника і станом на 22.03.2016 р. він зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджено роздруківкою результатів пошуку транспортного засобу по «НАІС ДДАІ» МВС України (а.с. 164-165). Заперечень проти того, що колишній чоловік [PERSON] продав автомобіль [PERSON] без згоди дружини, жоден учасник судового розгляду не виказав. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 394 від 28.01.2016 р., який виготовлено судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], ринкова вартість спірного легкового автомобіля ЗАЗ DAEWOO Nubira E4, зеленого кольору, 1998 року випуску, № кузова KLAJF69EWK174212, становить 67985 грн. 79 коп. (а.с. 76-82). Допустимість цього висновку як доказу по справі в апеляційному порядку учасниками судового розгляду не оспорюється і апеляційний суд з ним погоджується як з таким, що ні у який спосіб не спростований. Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Відповідно до ст. 60 СК України, спірний автомобіль є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] як такий, що придбаний у період шлюбу за спільні кошти, і їх частки у праві власності на даний автомобіль є рівними. Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Проте [PERSON] одноособово розпорядився спірним автомобілем, продавши його [PERSON] Отже цей автомобіль вибув з володіння [PERSON] поза її волею, т.я. остання не давала [PERSON] згоди на його відчуження [PERSON] З наведеного випливає, що: - є вірним висновок місцевого суду про необхідність відшкодування позивачеві 1/2 частини дійсної вартості спірного автомобіля у такій сумі: 67985 грн. 79 коп. х 1/2 = 33992 грн. 89 коп., - в силу вищевказаних норм права і ч. 2 ст. 65 СК України договір купівлі-продажу спірного автомобіля серії ВІА № 599145 від 27.08.2014 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], є недійсним. Оскільки [PERSON] набув право власності на цей автомобіль за недійсною угодою, то згідно з ст. 658 ЦК України він не мав права відчужувати його [PERSON] [PERSON] не є стороною у згаданих договорах, але вона вправі за рахунок належного [PERSON] майна, а отже і за рахунок спірного автомобіля, задовольнити свої вимоги до [PERSON] про відшкодування їй половини дійсної вартості даного автомобіля у сумі 33992 грн. 89 коп. Таку правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 03.02.2016 р. по справі № 6-885цс15. Т.я. автомобіль, про який йдеться, вибув з володіння позивача поза її волею, то в силу п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України і наведеної вище правової позиції Верховного Суду України вимоги [PERSON] про витребування спірного автомобіля з володіння [PERSON] є законними й підлягають задоволенню. Вимоги про визнання спірного автомобіля спільною сумісною в рівних частках власністю [PERSON] та [PERSON] не можуть бути задоволені у звязку з його поділом між ними. Враховуючи викладене, рішення суду І інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля серії ВІА № 599145, укладеного між [PERSON] та [PERSON], і в частині відмови у його витребуванні у [PERSON] з постановленням рішення про задоволення цих вимог. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України: - з відповідачів на користь позивача належить стягти відшкодування документально підтверджених позивачем витрат по сплаті судового збору і вартості судової автотоварознавчої експертизи у рівних частках (квитанції про їх сплату на а.с. 1, 118-119, 143, 203, 213). - з відповідачів до бюджету належить стягти по 339 грн. 93 коп. з кожного судового збору, недоплаченого [PERSON] при поданні позовної заяви, пропорційно до задоволеної частини вимог (належало сплатити: 1359 грн. 72 коп. за вимоги про поділ автомобіля та його витребування + 243 грн. 60 коп. за вимоги про визнання недійсним договору 243 грн. 60 коп. (фактично сплачена сума судового збору (а.с. 1) = 1359 грн. 72 коп. : 4 (кількість сторін у справі 1 позивач і 3 відповідачів) = 339 грн. 93 коп.

Outcome: partial