Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) у бувшому КСП ім. Свердлова с. Кустівці Полонського району Хмельницької області, із земель запасу в межах Білецької сільської ради Полонського району, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позов мотивовано тим, що її мати у 1946 році вступила у члени колгоспу ім. Свердлова, а з 1954 року по 1983 рік вона працювала у даному колгоспі і була звільнена у зв`язку із виходом на пенсію, але залишалася бути його членом. Однак, під час розпаювання земель колгоспу, який в послідуючому був реорганізований в КСП, її мати помилково не була включена до списків громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) та їй не було видано відповідного сертифікату. [PERSON] з 1993 року до дня смерті проживала разом із нею в м. Миколаєві. Після її смерті спадщина, право на яку потрібно було оформлювати в нотаріальній конторі, була відсутня, а тому ніхто із спадкоємців (дітей) до нотаріуса не звертався. У 2019 році вона дізналася, що мати мала право на виділення їй земельної частки (паю), у зв`язку з чим звернулася до Білецької сільської ради, але у задоволенні заяви було відмовлено. Відтак, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав як спадкоємця. В судове засідання сторони не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності. При цьому, позивачка також вказала про підтримання нею своїх вимог, а відповідачі - про визнання позову. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у 1946 року вступила до членів колгоспу ім. Свердлова с. Кустівці Полонського району та з 1953 року по 1983 рік працювала в даному колгоспі, про що свідчать дані трудової книжки колгоспника (копія 279) та архівної довідки трудового архіву Полонської міської ради. Згідно п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Однак, в період паювання земель названого господарства, яке було реорганізовано в КСП ім. Свердлова, [PERSON] , котра була звільнена з колгоспу у зв`язку з виходом на пенсію, але продовжувала значитись членом колгоспу, помилково не було включено до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) із земель, переданих у колективну власність для бувшого КСП, що потягло неотримання нею сертифіката про право на земельну частку (пай), на який вона мала законне право відповідно до зазначеного вище Указу Президента, та, відповідно, державний акт їй також не видався. Дані обставини стверджуються повідомленням відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19.02.2019 № 14-22-0.29-85/112-19. [INFO] [PERSON] померла. За даними довідки, виданої приватним підприємством «Управляюча компанія ЖЕД № 10» (№ 194 від 02.06.2020 року), з 12 березня 1993 року до дня смерті [PERSON] з нею разом в [ADDRESS] проживала її дочка [PERSON] та вони вели спільне господарство. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Оскільки позивачка постійно проживала разом із спадкодавницею на час відкриття спадщини, а тому вона як спадкоємиця першої черги за законом, у відповідності з положеннями ст.ст.1261, 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, так як протягом встановленого статтею 1270 цього Кодексу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, вона не заявила про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] мала право на виділення їй земельної частки (паю), яке в розумінні ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини після смерті останньої. Але, так як її помилково не було включено до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) із земель, переданих у колективну власність для бувшого КСП ім. Свердлова та [PERSON] не видавався відповідний сертифікат, тому позивачка позбавлена можливості в даний час отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері. Таким чином, у справі доведено належними та допустимими доказами факт належності [PERSON] права на виділення їй земельної частки (паю), котре після її смерті перейшло по спадщині її дочці [PERSON] , а тому остання, як спадкоємиця за законом, має право на успадкування зазначеного права на земельну частку (пай) в розмірі, який було встановлено для членів КСП ім. Свердлова с. Кустівці при видачі для них сертифікатів на право на земельну частику (пай).

Outcome: approved