Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У травні 2015 року позивачі звернулися до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та зобовязати третіх осіб зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що позивач, [PERSON] є матірю відповідача [PERSON], які 13 березня 2007 року приватизували квартиру [ADDRESS], яка на теперішній час належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В теперішній час у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - син, [PERSON] донька та [PERSON] онука. Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 39,8 м2 та загальною площею 55,5 м2. Відповідач веде аморальний спосіб життя, раніше неодноразово судимий, відбував покарання двічі. Звільнений у зв'язку з відбуттям покарання 01.10.2013 року. Після звільнення відповідача, [PERSON] з місць позбавлення волі, та за згодою позивача, [PERSON] відповідач проживав разом з позивачами у вказаній вище квартирі. У грудні 2013 року здійснив крадіжку усіх збережень та золотих виробів позивача, [PERSON], та саме з цього часу відповідач у квартирі не з'являвся. На теперішній час позивачі з відповідачем майже не спілкуються, де він мешкає їм не відомо. Інколи відповідач дзвонить матері та просить їжі, у чому вона, як мати не можу йому відмовити, однак у квартиру вони його не пускають. Весь цей час, [PERSON] сумлінно сплачує комунальні послуги за усіх осіб зареєстрованих у квартирі. Зважаючи на те, що на сьогоднішній день вартість комунальних послуг значно зросла, позивачці стало важко платити по рахункам за особу, яка у квартирі не проживає вже понад 6 років, квартирою не цікавиться, не оплачує комунальні платежі, не приймає участі у підтриманні квартири у належному санітарно-гігієнічному стані.. Позивач, [PERSON], підтримує позицію позивача, [PERSON], щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки вони не мають можливості оформити субсидію без ряду документів, які відповідач відмовляється їм надати. Таким чином, оскільки відповідач за зазначеною адресою не проживає більше шести місяців, не сплачує комунальні послуги, не несе інші витрати по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, він вважаються таким, що втратив право користування квартирою, тому позивачі вимушені звертатись з даним позовом до суду та просять його задовольнити. Позивачі до судового розгляду справи звернулися з письмовими заявами, в яких вказали, що заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та просять суд розглянути справу у їх відсутності та не заперечують проти заочного розгляду справи без участі відповідача. Представник ТОВ «Абонет - 21» також в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без їх участі. Представник Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не сповістив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, крім того у газеті «Вісті Придніпровя» № 48 (1643) від 18.06.2015р. було надруковане оголошення про час місце та дату розгляду справи, і тому в силу ст.77 ЦПК України відповідач вважається повідомленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та третіх осіб, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження Серії VІІ КИ № 298072, виданого 20 липня 1987 року відділом РАГС Заводського РВК м. Дніпродзержинська [PERSON] народився 15 червня 1987 року, його батьком є [PERSON], та матірю є [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії САВ № 277354 від 13.03.2007 року, виданого Управлінням комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради, квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15084896 від 02.07.2007 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частці кожному. Згідно довідки про склад сімї виданої 18.05.2015 року ТОВ «ІНФО-КОМ» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З Акту № 83 від 18.05.2015 року складеного комісією ТОВ «Толока» у присутності свідків вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає у зазначеній квартирі більш ніж півтора роки. Відповідно до копії Особового рахунку № 70652 квартиронаймачем у квартирі [ADDRESS] є [PERSON], а разом з нею за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] з грудня 2013 року не проживає у зазначеній квартирі, квартирою не цікавиться, не оплачує комунальні платежі, не приймає участі у підтриманні квартири у належному санітарно-гігієнічному стані, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, тому вважається таким, що втратив право користування нею. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно до вимог ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також до вимог ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація та проживання Відповідача за вказаною адресою заважає позивачам оформити субсидію без ряду документів, які відповідач відмовляється їм надати, до того ж завдає збитків матеріального та морального характеру. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивачів, таким чином вимога позивачів щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 42 у будинку № 24 по вулиці Глаголєва у м. Дніпродзержинську, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved