Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2016 року по справі №522/11645/16-ц було відмовлено в обєднанні зустрічної позовної заяви з первісним позовом, внаслідок чого зустрічну позовну заяву Приватного виробничо-торгового підприємства «Екстра» до [PERSON] про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди передано до загальної канцелярії для подальшого розподілу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неодноразово звертався до суду з позовними заявами до підприємств, що здійснюють господарську діяльність в мережі магазинів «Обжора». Позивач вважає, що даними зверненнями відповідач наносить шкоди діловій репутації як мережі магазинів «Обжора» в цілому, так і позивачеві зокрема, оскільки він також здійснює господарську діяльність в даній мережі та до нього предявлено позов [PERSON] про захист прав споживачів, що розглядається в іншому провадженні. Позивач вважає численні позовні заяви безпідставними, а дії відповідача такими, що заплямовують ділову репутацію торгової мережі Обжора» та позивача, внаслідок чого просить стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю від 03.07.2016 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа №522/11645/16ц за позовною заявою [PERSON] до ПВТП «Екстра», ПП «Біовітал», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області про захист прав споживача з проханням визнати товар «Цукрове драже «Игрушка-барабанщик №1» неякісною та небезпечною продукцією, вилучити даний товар з обігу та стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. Згідно ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Суд зазначає, що звернення [PERSON] із вказаною позовною заявою до суду є реалізацією передбаченого законодавством права на судовий захист своїх порушених прав та інтересів. Зокрема, п. 6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено право на звернення до суду за захистом порушених прав споживача під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб. Також, судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/5272/15за позовом ТОВ «[PERSON] і Мєдвєдь» до ПП «Екстра-Північ», рішенням від 27.04.2015 року в задоволенні позовної заяви відмовлено. Відповідач [PERSON] в даному провадженні виступав представником ТОВ «[PERSON] і Мєдвєдь» за довіреністю. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що зображення персонажу «Маша» незаконно використовується відповідачем в мережі магазинів «Обжора», без відповідного дозволу ТОВ «[PERSON] і Мєдвєдь», яке є власником виключних прав в повному обсязі також і на персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «[PERSON] и Медведь», в тому числі і на персонаж «Маша», який в силу ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» охороняється як твір. Оскільки ПП «Екстра-Північ» без належного дозволу здійснило незаконне використання персонажу «Маша», чим вчинило порушення майнових авторських прав ТОВ «[PERSON] і Мєдвєдь», позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року за результатами розгляду скарги ТОВ «[PERSON] і Мєдвєдь» на вищезазначене рішення позовні вимоги задоволено частково та стягнено на користь позивача компенсацію в розмірі 146\~160 грн. Згодом, [PERSON] подав позовну заяву про захист прав споживачів до ФОП [PERSON], ПП «Біовітал», що здійснюють підприємницьку діяльність в мережі магазинів «Обжора» зазначаючи, що відповідачами реалізується неякісна та небезпечна продукція, а саме цукрове драже «Superball», виробником якого є ПП «Біовітал». Стосовно даних позовних заяв, в яких позивач ПВТП «Екстра» не є учасником процесу, суд зазначає, що викладена в зазначених позовних заявах інформація не стосується безпосередньо позивача та жодним чином не завдає шкоди його немайновим правам, зокрема діловій репутації позивача ПВТП «Екстра», оскільки зазначені відомості стосуються інших субєктів господарювання, що здійснюють свою діяльність в мережі магазинів «Обжора». Факт навіть неодноразового звернення [PERSON] до суду з позовними заявами до субєктів, що здійснюють господарську діяльність в мережі магазинів «Обжора» неможливо оцінювати як нанесення шкоди діловій репутації позивача. Згідно п. 17 Постанови Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Зі слів позивача та тексту позовної заяви встановлено, що звертаючись до суду, [PERSON] обґрунтовував позовні вимоги саме порушенням прав споживачів шляхом продажу неякісної та небезпечної продукції. Тож інформація, яка повідомлена та сприйнята позивачем ПВТП «Екстра» як недостовірна та така, що зашкоджує діловій репутації позивача, є підставою позову, заявленого [PERSON] до ПВТП «Екстра», ПП «Біовітал» та не може бути сприйнята як підстава для захисту ділової репутації. Крім того, суд зазначає, що частина 3 статті 277 ЦК України в редакції до 27.03.2016 року містила положення про те, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Таким чином, ці правовідносини передбачали презумпцію добропорядності. Проте Законом України № 1170-VII від 27.03.2014 частину третю статті 277 ЦК України було виключено. Таким чином, обовязок доведення недостовірності негативної інформації покладений законом саме на позивача, який відповідно до ст. 60 ЦПК України зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Попри це позивач не надав жодного доказу недостовірності викладеної в позовній заяві відповідачем інформації. Згідно п. 15 Постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. При вирішенні питання відшкодування моральної шкоди, суд керується п. 5 Постанови ПВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, відповідач не посягав на ділову репутацію позивача, тож відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed