Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №150/12-KL 22.06.2012, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 12 150 000,00 доларів США; заборгованості за процентами - 1 027 294,17 доларів США; заборгованість по сплаті пені 1 993 817,89 грн.; штраф за неналежне виконання зобов'язань - 5 000,00 грн.; прострочена комісія за внесення змін до кредитного договору - 22 890,00 грн., посилаючись на невиконання позичальником та його поручителем умов та строків кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у ньому. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим судом про розгляд справи, особисто у судове засідання не з'явився, представника не направив, про причини неявки до суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, вважається, що він не з'явився в судове засідання без поважних причин. Від відповідача ПП «Імпексагро» представник не з'явився у судове засідання, повідомлене належним чином про час, дату, місце судового розгляду, про причини неявки не повідомлено суд, заяви та клопотання не надходили до суду, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, вважається, що представник не з'явився в судове засідання без поважних причин. Представник третьої особи у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб представник не з'явився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. 17.10.2016 до суду надішли письмові пояснення по суті спору, у яких третя особа просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Від третьої особи у справі Національного Банку України представник у судове засідання не з'явився, повідомлений судом належним чином про судовий розгляд справи, про причини неявки до суду не повідомлено, заяви, клопотання не надходили. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 22.06.2012 між позивачем та відповідачем ПП «ІМПЕКСАГРО» укладено кредитний договір №150/12-KL /а. с. 5-19/. Згідно з п. 1.1 кредитного договору, в порядку та на умовах, встановлених цим кредитний договором та чинним законодавством України, кредитодавець (позивач) надає позичальнику (відповідачу ПП «ІМПЕКСАГРО») кредит, позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у форм відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених цим кредитним договором може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією. За пунктом 1.2.1 кредитного договору, кредит надається для поповнення обігових коштів та погашення заборгованості по кредитному договору №298/11-KLMV від 26.12.2011. Згідно з п. 1.3. максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 4 000 000,00 доларів США. Згідно з п. 1.4. кредитного договору, кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 21.06.2013 включно. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 15 %. У період з 06.11.2012 до 30.12.2014 між позивачем та відповідачем ПП «ІМПЕКСАГРО» підписано додаткові договори № 1-22 до кредитного договору № 150/12-KL від 22.06.2012, зокрема в частині відсоткової ставки, строку, максимального ліміту та ін. /а. с. 20-40/. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу ПП «ІМПЕКСАГРО» кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором. Для забезпечення виконання умов кредитного договору позивач та відповідач [PERSON] уклали 22.06.2012 договір поруки № 150/12-KL/P-1 /а. с. 41-44/. Згідно з пунктом 1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором та зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Сторони домовились, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовним та для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених договором поруки та кредитним договором, не потребується. Відповідно до п.1.2 договору поруки, поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і боржник, в такому ж порядку та строки, що і боржник. Банк має право вимагати виконання боргових зобов'язань частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Банк, у разі додержання виконання боргових зобов'язань боржником та/або поручителем не в повному обсязі, має право вимагати / отримати неодержані / невиконані боргові зобов'язання від боржника та/або поручителя. Боржник та поручитель залишаються зобов'язаними доти, доки боргові зобов'язання не будуть виконані в повному обсязі. У зв'язку з внесенням змін до кредитного договору, були внесені відповідні зміни до договору поруки, а саме договір про внесення змін від 06.11.2012 та договір про внесення змін від 15.01.2014 /а. с.47-48, 49/. Згідно з п. 3.4.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати проценти / комісію у розмірі та в порядку, передбаченому цим кредитним договором, згідно з умовами кредитного договору. Відповідно до п. 3.4.3. кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені цим кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин / подій. За пунктом 3.4.4. кредитного договору, позичальник зобов'язаний безумовно сплатити неустойку штраф, пеню), інші штрафні санкції, відшкодувати заподіяні банку збитки, завдані невиконанням / неналежним виконанням умов кредитного договору. Згідно з п. 2.2.1. кредитного договору, повернення кредитних коштів здійснюється на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Згідно з пунктами 2.4, 2.5, 2.6. 2.6.1 кредитного договору, сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів. День повернення Кредиту до розрахунку не приймається. Позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів. Проценти за останній місяць користування кредитом сплачуються в кінцеву дату повернення кредиту. Якщо останній день повернення кредиту та/або сплати процентів припадає на вихідний, святковий день або інший неробочий день, то позичальник має право повернути кредит та/або сплатити проценти наступного робочого дня. Згідно з пунктом 3.1.4 кредитного договору, кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за цим кредитним договором частково або в повному обсязі та/або вимагати повернення у повному обсязі наданих кредитних коштів (в тому числі дострокового повернення), сплати процентів за весь строк користування кредитними коштами неустойки/штрафів (за їх наявності) у разі настання та/або існування хоча б однієї з таких обставин: у випадку одноразового порушення позичальником будь-якого з боргових зобов'язань, в будь-якій її частині, наявності/виникнення випадку невиконання умов. За умовами пункту 4.1. кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, банк має право стягнути, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставку НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з сум неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості. За пунктом 4.3 кредитного договору, за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим кредитним договором, передбачених п. 3.4. (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити штраф розмірі 5 000,00 грн. 00 коп. Згідно з пунктом 4.5. кредитного договору, у разі не укладення/несвоєчасного укладення позичальником та/або третіми особами договорів забезпечення, позичальник повинен сплатити штраф у розмірі 5 % процентів від суми кредиту за кожний випадок не укладення такого договору забезпечення. Позивач направляв до відповідачів листи-вимоги, які отримувалися особисто поручителем та уповноваженою особою, проте заборгованість не була погашена /а. с. 62-68/. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 06.04.2015 заборгованість відповідача ПП «ІМПЕКСАГРО» за кредитним договором становить 309 115 899,89 грн. і складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 12 150 000,00 доларів США; заборгованості за процентами - 1 027 294,17 доларів CШA; заборгованості по сплаті пені 1 993 817,89 грн.; штрафу за неналежне виконання зобов'язань - 5 000,00 грн.; простроченої комісії за внесення змін до кредитного договору - 22 890,00 грн. /а. с. 60-61/. Згідно з положеннями частини 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За приписами частини 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За нормою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За частиною 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, такі умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правовою нормою встановленою частиною 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. За частиною 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого рукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, та обставина, що відповідачі взяті на себе зобов'язання з погашення заборгованості за кредитним договором на момент розгляду справи не виконали є підтвердженою, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved