Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таврійським місьвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області 19.10.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №55. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, спільне господарство не ведуть; подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , спір щодо місця її проживання між ними відсутній. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що примирення з відповідачкою вважає неможливим, просив суд задовольнити його вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що стосунки з позивачем погіршились з листопада 2019 року, проте, проживають вони на даний час разом, тобто в одній квартирі, оскільки іншого житла вона та донька не мають. Також зазначила , що, на її погляд, вона зробила все, що могла для примирення, проте, їх стосунки як чоловіка та дружини припинені та їх збереження неможливе. Проти задоволення позову не заперечувала. Судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд встановив нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини та вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таврійським місьвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області 19.10.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №55. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , спір щодо місця її проживання між ними відсутній. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна між ними немає, спільне господарство не ведуть, клопотань про надання строку для примирення не заявляли, хоча суд їм таке право роз`яснив. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, суд вважає їх примирення неможливим. За таких обставин подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », в своїй заяві просила суд це прізвище залишити без змін. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved