Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення малолітньою донькою [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 30 серпня 2020 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2014 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. На даний час подружні стосунки між сторонами припинені. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на дитину. Вважає, що відповідач є працездатною особою, працює на шахті «Алмазна» та його середньомісячний заробіток складає не менше десяти тисяч гривень та він може надавати допомогу на її утримання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позивачем вимоги визнав частково та зазначив, що погоджується на сплату аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/7 частки його заробітку (доходу) . Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05 листопада 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 листопада 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. (а.с.3) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 вересня 2017 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 26 червня 2018 року, дитина [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.27), що також підтверджується довідкою з місця реєстрації, виданою 27 червня 2018 року Відділом реєстрації Добропільської міської ради, відповідно до якої дитина зареєстрована за цією адресою разом з матір'ю [PERSON] (а.с.25) Як вбачається з цих довідок, відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не зареєстрований та не проживає. Згідно відомостей з Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, позивач [PERSON] отримує державну допомогу при народженні дитини та за першу половину 2018 року загальна сума доходу становить 5160 грн. (а.с.26) Що ж стосується доходу, який отримує відповідач, то відповідно до довідки, виданої 09 серпня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», [PERSON] з 07 червня 2010 року працює майстром гірничим дільниці ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та його середньомісячний дохід за період з травня 2018 року по липень 2018 року становить 16096,13 грн. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - відсутність можливості в чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобов'язань не має та частково визнав заявлені позивачем вимоги, а саме погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/7 заробітку (доходу), на що позивач під час судового засідання погодилась. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/7 частини від заробітку (доходу) відповідача. Крім того, згідно статті 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 14 червня 2018 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частки від усіх видів доходу, починаючи з 14 червня 2018 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial