Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 березня 2018 року о 18 годині 30 хв. по вул. Чорновола, 43 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, водій [PERSON], був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед поворотом ліворуч не переконався в безпечності маневру та вчинив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON]. Під час ДТП вище зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 179589,98 грн. 20 квітня 2018 року позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з проханням здійснити відшкодування оціненої шкоди в межах 100\~000 грн. Таким чином сума майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню становить 79589,98 грн., до яких додаються витрати на отримання послуг спеціаліста-оцінювача. Враховуючи вище викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача 81\~089, 98 грн. витрат на відшкодування завданої майнової шкоди. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.05.2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП. Розпорядженням Керівника Апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2018 року, справу призначено до повторного автоматизованого розподілу. 27.11.2018 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, у якій представник позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, 16.07.2018 року до суду надійшли пояснення у яких представник третьої особи [PERSON] просила розглядати справу у відсутності представника третьої особи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 20 березня 2018 року о 18 годині 30 хв. по вул. Чорновола, 43 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, водій [PERSON], був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед поворотом ліворуч не переконався в безпечності маневру та вчинив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON]. Під час ДТП вище зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно Звіту № 1160_49367 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 25 квітня 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], становить 179589,98 грн. Також, згідно рахунку № 1160, виданого ФОП [PERSON] 12.04.2018 року вартість послуги з визначення матеріального збитку автомобіля становить 1500 грн. Відповідно до квитанції АТ «Приватбанк» від 25.04.2018 року, [PERSON] сплатив на користь ФОП [PERSON] 1500, 00 грн. за визначення матеріального збитку автомобіля. 20.04.2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. Згідно Наказу МТСБУ від 26.06.2018 року № 6207, копія якого наявна в матеріалах справи, фінансове управління МТСБУ має сплатити на користь [PERSON] 100\~000, 00 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до положень вказаної статті до збитків, зокрема, належать втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Вказані збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи неправомірними діями інших осіб, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до положень ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до роз'яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, враховуючи вищезазначене суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в повному обсязі доводять, що заявлена до відповідача вартість матеріального збитку заподіяного [PERSON] внаслідок ДТП становить 81089,98 грн., яка складається з 79589,98 грн. частина вартості завданих збитків внаслідок ДТП та 1500 грн. оплата вартості послуг спеціаліста-оцінювача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем у розмірі 811,00 грн..

Outcome: approved