Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Оленівської сільської ради про визнання права власності на житло. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], якій на підставі права власності належала ? частина квартини [ADDRESS] та ? частина цієї ж квартири, яку вона прийняла як спадщину, після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], оскільки проживала разом з ним. Позивач зазначає, що в січні 2014 року він звернувся до Фастівського районного приватного нотаріуса Куцевол Н.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. проте, приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на спадкову квартиру, оскільки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно було виявлено запис, згідно з яким вказана квартира значиться за [PERSON]. Оскільки інших спадкоємців після померлої [PERSON], окрім нього не має, тому він змушений звернутися до суду із даною заявою. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав з підстав викладених у ній та просив суд її задовольнити. Представник відповідача - Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер, [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER], від 10 вересня 2013 року, а [PERSON] - [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER], від 02 грудня 2013 року. Як вбачається, із Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 17 грудня 1956 року, [PERSON] та [PERSON], є батьками позивача [PERSON], який народився [INFO]. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 1 липня 1995 року, померлим на праві приватної спільної власності належала квартира [ADDRESS]. Разом з тим, відповідно до Довідки Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», від 25 липня 2014 року, станом на 01 січня 2013 року за адресою: [ADDRESS], зареєстрована по праву приватної спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого Фастівським бюро технічної інвентаризації від 01.12.1995 року, згідно з Розпорядженням за № 2649 від 01 грудня 1995 року. Як вбачається із спадкової справи № 1/2014, заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач [PERSON] 22 січня 2014 року, звернувся до приватного нотаріуса Куцевол Н.М. із заявою про прийняття спадщини. Проте, 24 березня 2015 року, приватний нотаріус Куцевол Н.М., листом № 122/02-14 відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на садкову квартиру, оскільки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно було виявлено запис, згідно з яким власником вказаної вище квартири значиться [PERSON]. Проте, в технічному паспорті, виданому на ім'я [PERSON] та [PERSON], дане майно зазначено, як квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно Рішення виконавчого комітету Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області від 04 вересня 2015 року №9.4, з метою врахування потреби в упорядкуванні нумерації [ADDRESS], виконавчим комітетом Оленівської сільської ради, було вирішено затвердити упорядкування нумерації [ADDRESS], згідно додатку № 1. Відповідно до Додатку № 1 до рішення виконкому № 9.4 від 04.09.2015 р. було Упорядковано нумерацію будинків по [ADDRESS], а саме будинок [ADDRESS] став будинком [ADDRESS]. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved