Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

У січня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, посилаючись на те, що у вересні 2015 року замовив у ФОП [PERSON] наступний товар: OPS-5 блок, (ст) - 1 шт., дренажний шруфт DS-660 в кількості 6 шт., OPS-5 блок, (ст) монтаж в кількості 1 шт. Загальна вартість вказаного товару 24 700 грн., який відповідач зобов'язався поставити протягом 14 днів з моменту внесення попередньої оплати. 29.09.2015 року позивач вніс на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] кошти у розмірі 13 090,00 грн. Проте у визначений строк товар поставлений не був, в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути, сплачені позивачем кошти. Враховуючи, що між ними договір підписаний не був та відсутнє погодження всіх істотних умов, вважає, що відповідач набув вказані кошти без достатньої правової підстави з урахуванням положень ст. 1212 ЦК України просить стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] на його користь кошти у сумі 13 090,00 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] вніс на розрахунковий рахунок № [NUMBER] ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 13 090,00 грн. за товари/послуги, які позивач просить стягнути з підстав, передбачених ст. 1212ЦП України. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань ФОП [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність за наступними кведами: Код КВЕД 22.21 Виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас (основний); Код КВЕД 22.22 Виробництво тари з пластмас; Код КВЕД 22.29 Виробництво інших виробів із пластмас; Код КВЕД 23.42 Виробництво керамічних санітарно-технічних виробів; Код КВЕД 25.29 Виробництво інших металевих баків, резервуарів і контейнерів; Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Частиною другою статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Набуття однією із сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу. Разом із тим, договір є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова частини першої ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинення або була відсутня взагалі. Як свідчать матеріали справи, спірні грошові кошти перераховані позивачем на виконання домовленості з відповідачем про придбання товару тобто з метою забезпечення породження між позивачем та ФОП [PERSON] у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. За матеріалами справи не встановлено, що позивач перерахував спірні грошові кошти відповідачу без будь-яких домовленостей щодо їх цільового призначення. Згідно до ч.ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сама по собі відсутність письмової форми договору між сторонами не свідчить про безпідставність отримання відповідачем грошових коштів. За таких обставин, грошові кошти не можна визнати як безпідставно набуте майно, а питання виконання чи невиконання домовленості між сторонами не входить до предмету розгляду даної справи. У даному спорі позивач повинен довести що ним були перераховані спірні грошові кошти відповідачу(помилково чи з інших причин, але не у зв'язку з виникненням правовідносин на підставі домовленості), проте такі факти позивачем не доведені належними та допустимими доказами. З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 626, 1212 ЦК України,

Outcome: dismissed