Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У травні 2020 року АТ «КредоБанк» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 25 лютого 2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-172168, відповідно до якого позивач надав відповідачу на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит на суму 100000,00 грн., із терміном кредитування до 23 лютого 2024 року. Між тим, відповідач [PERSON] допустив прострочення по погашенню основної суми кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17 квітня 2020 року складає 105396 грн. 55 коп.. Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач 19 грудня 2019 року та 22 січня 2020 року звертався до відповідача з Повідомленням-вимогою про дострокове погашення заборгованості, однак, дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На адресу суду направив клопотання в якому просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим, зазначив що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 лютого 2019 року між відповідачем [PERSON] та позивачем Акціонерним товариство «Кредобанк» було укладено Кредитний договір № CL-172168 (надалі Кредитний договір), за умовами якого позивач 25 лютого 2019 року надав відповідачу кредит на загальну суму 100000,00 грн., що підтверджено Меморіальними ордерами від 25 лютого 2019 року: № 10372676 на суму 23693,74 грн. та № 10372662 на суму 76306,26 грн. (а.с.26-27) Як встановлено п.2.1 та п.2.3 розділу 2 Кредитного договору, кредит видано в сумі 100000,00 грн., на строк 60 місяців, з кінцевим терміном погашення до 23 лютого 2024 року. Згідно п. 4.1 Розділу 4 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки , за процентною ставкою 52,99 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», зі ставкою, визначеною п. 4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Договору. За надання послуг Позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Реальна річна процентна ставка складає 67,93 % річних. (п.4.2, 4.3, 4.5 Розділу 3 Кредитного договору). Пунктами 6.1, 6.2, 6.3 Кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу, розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору. Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 17 квітня 2020 заборгованість відповідача становить 105396 грн. 55 коп., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 97517 грн. 20 коп.; суми заборгованості за відсотками - 5198 грн. 15 коп.; пені - 2681 грн. 20 коп.. З метою врегулювання досудового спору 19 грудня 2019 року та 22 січня 2020 року, позивачем на адресу відповідача було направлено Повідомлення-вимоги про погашення заборгованості за Кредитним договором № CL-172168, однак на даний час борг залишився непогашеним, а кредит не повернутим. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та щомісячних платежів за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 105396 грн. 55 коп.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-172168 від 25 лютого 2019 в загальній сумі 105396 грн. 55 коп.. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13701,55 грн. та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем АТ «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» в особі Керуючого партнера Лойфер Антона Едуардовича, 11 квітня 2019 року було укладено Договір про надання правової допомоги. Так, стороною позивача на підтвердження стягнення з відповідача витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги надано суду Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат від 14 травня 2020 року, в якому зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу складають 13701,55 грн., з яких: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку - 1000,00 грн., аналіз судової практики Верховного суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором - 1000,00 грн.; складання та подання (відправка) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 3500,00 грн.; складання заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в межах розгляду позову - 2500,00 грн.; представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях - 5701,55 грн.. Витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду - 5000,00 грн.. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частина 3 даної статті передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Як вбачається з матеріалів справи позовна заява підписана та подана до суду представником АТ «Кредобанк» Кізко Л.С., яка представляє інтереси банку на підставі Довіреності №11004 від 05.12.2019р.. Між тим, до матеріалів справи не надано суду доказів виконаних робіт адвокатом Кізко Л.С. , а саме доказів тривалості та видів надання правничої допомоги, доказів які б свідчили про обґрунтованість визначеного розміру витрат понесених стороною на правничу допомогу у даній справі, а також матеріали справи не містять доказів того, що банком було сплачено адвокату Кізко Л.С. витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13701,55 грн.. Окрім того, банком необґрунтовано заявлено вимогу, щодо стягнення 5000.00 грн. витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, АТ «Кредобанк» жодного разу не забезпечив явку свого представника в судових засіданнях у Фастівському міськрайонному суді Київської області, які було призначено на: 02.07.2020 на 10:00 год., 03.09.2020 на 14:00 год. та 19.10.2020 на 9:45 год.. Більш того, в матеріалах справи на кожні призначені судові засідання містяться клопотання від представників АТ «Кредобанк» про розгляд справи за відсутності представника позивача. А тому, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав, щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 13701,55 грн. та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду у розмірі 5000,00 грн.. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача лише судовий збір у розмірі 2102 грн. 31 коп., що підтверджено Платіжним дорученням № 14699769 (а.с. 6).

Outcome: approved