Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що є власницею квартири [ADDRESS] . Крім неї у цій квартирі зареєстровані її діти [PERSON] , [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] , який з 1997 року в даній квартирі не проживає. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає без поважних причин тривалий час, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № 5612, виданим Виконавчим комітетом Шевченківської народної ради народних депутатів м. Києва, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 5,6). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію, в квартирі [ADDRESS] , окрім позивачки, зареєстровані її діти [PERSON] , [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 26.12.1996 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, актовий запис № 1513 (а.с. 10). Зі змісту листа Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 25.04.2019 року вбачається, що за результатами перевірки [PERSON] , [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживає з 1997 року, з приводу перешкоджання йому права користування вказаною квартирою до поліції не звертався (а.с. 8). Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Outcome: approved