Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У травні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підтримання своїх вимог вказувала, що від шлюбу з відповідачем, який розірваний за рішенням суду 16 серпня 2011 року, має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини ухиляється від утримання доньки, оскільки за вироком суду відбуває покарання у виді позбавлення волі на 5 років 2 місяців у Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області № 64, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримувала повністю. Відповідач у судове засідання не прибув, жодних заперечень, пояснень чи заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст.ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], актовий запис 16, виданого 30 серпня 2004 року Кринківською с/р Глобинського району, Полтавської області (а.с. 6). Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2011 року шлюб, укладений 23 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON], був розірваний (а.с. 7). Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Остаточне покарання призначено у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі (а.с. 8, 9). Відповідно до повідомлення № 5/5156 від 09 грудня 2012 року [PERSON] відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області № 64 (а.с. 10). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не подав суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність звільнення його від сплати аліментів або призначення їх в розмірі меншому, ніж просить позивач. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, враховуючи, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: approved