Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

у травні 2016 року [PERSON] Звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] райадміністрації ЛМР про стягнення шкоди. Після зміни позовних вимог та направлення справи за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова відповідач [PERSON] районна адміністрація був замінений на [PERSON] районну адміністрацію ЛМР, притягнуто у якості відповідача [PERSON] міську раду. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що 07 лютого 2016 року по вул. Рапопорта, 1 у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої належний позивачу автомобіль марки OPEL ANTARA, державний номерний знак [NUMBER], отримав значні механічні пошкодження внаслідок наїзду на самовільно встановлену перешкоду - металічний стовпець біля люку каналізаційного колодязя. Зазначена територія перебуває на балансі [PERSON] районної адміністрації, власником та експлуатуючою організацією люку оглядового колодязя є [PERSON] міське комунальне підприємство «Львівводоканал». Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 07.07.2017 року дійсна вартість матеріального збитку (шкоди), завданого [PERSON], власнику автомобіля OPEL ANTARA, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.02.2016 року, становить 34524 грн. 00 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] міської ради на його користь 34524,00 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник [PERSON] міської ради під час розгляду справи проти задоволення позову заперечила. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації ЛМР в судовому засіданні проти задоволенні позову заперечила. Суду пояснила, що пошкодження майна сталося у звязку з експлуатацією джерела підвищеної небезпеки, тому винність адміністрації у ДТП виключена. Зазначає, що обєкти інфраструктури на вулицях району на баланс районної адміністрації передані не були. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши відзив відповідача на позов, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що 07 лютого 2016 року по вул. Рапопорта, 1 у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої належний позивачу автомобіль марки OPEL ANTARA, державний номерний знак [NUMBER], отримав значні механічні пошкодження внаслідок наїзду на самовільно встановлену перешкоду металічний стовпець біля люку каналізаційного колодязя. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 07.07.2017 року дійсна вартість матеріального збитку (шкоди), завданого [PERSON], власнику автомобіля OPEL ANTARA, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.02.2016 року, становить 34524 грн. 00 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної би, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними тішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів. Відповідно до ст. ст. 16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Згідно із ст. 21 зазначеного Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Частиною 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць належить у числі іншого своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а в разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони від 30 березня 1994 року № 198 передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів, що перебувають у загальнодержавний власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Пунктом 11 Єдиних правил встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Указані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1). Пунктами 1.1 ,12.2.2,12.2.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 липня 1995 року за № 231/767 передбачено, що ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України, зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі та під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням. ЛКП «Львівводоканал» надав відповідь на адвокатський запит за № 04-786 від 25.02.2016 р., в якій ствердив про те, що службою каналізаційного господарства жодних стовпців біля каналізаційних люків на проїжджій частині по вул. Рапопорта,1 не влаштовувалось. Питання встановлення стовпців та інших споруд на проїжджій частині необхідно з'ясовувати у власника дороги. Відтак, постійний контроль за станом усіх елементів дорожніх об'єктів та негайне усунення виявлених пошкоджень здійснює власник доріг або уповноважені ним дорожньо-експлуатаційні організації, які й повинні були повідомити ЛМКП «Львівводоканал» про наявність самовільно встановлених перешкод для руху біля кришки каналізаційного люку, що знаходиться на вул. Якова Рапопорта в м. Львові на проїжджій частині дороги та огородити це місце відповідними дорожніми знаками, чого ними зроблено не було. Внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля позивача і понесення ним матеріальної шкоди. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та необхідність стягнення з [PERSON] міської ради, як власника та балансоутримувача автодороги по вул. Рапопорта, матеріальну шкоду, що полягає у витратах на відновлювальний ремонт автомобіля OPEL ANTARA, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] міської ради за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору 551,20 грн.

Outcome: approved