Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в особі відділення №729, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (третя особа - [PERSON]) про припинення договору поруки (а.с.3), у подальшому уточненим (а.с.43-45), стверджуючи, що 03 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11137046000. Згідно п.2.1 цього договору, у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним договором, банком приймається застава нерухомого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 148,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON], а також договорами поруки з [PERSON] та [PERSON] 03 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» в особі начальника відділення №729 та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно п.3.1 якого кредитор (банк) не вправі без згоди поручителя ([PERSON]) змінювати умови основного договору з боржником ([PERSON]) внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Позивач вказує, що у подальшому ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Укрсиббанк» уклали договір про відступлення останнього від своїх прав вимоги за кредитним договором. У теперішній час ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], у якому просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором. При розгляді цього позову [PERSON] стало відмово, що 30 січня 2009 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода №1, якою були змінені схема погашення кредиту, змінений кінцевий термін повернення кредиту, змінений графік погашення кредиту. Позивачка вважає, що цією додатковою угодою збільшується її обсяг відповідальності по договору поруки від 03 квітня 2007 року та також банк збільшив розмір сплати процентів по кредиту без повідомлення поручителя, а розрахунок заборгованості не надає. Також позивачка вказує, що вимога про дострокове повернення кредиту була направлена позичальнику та поручителю 15 листопада 2010 року, а позов пред'явлено до суду у липні 2012 року, тобто після шестимісячного строку. У зв'язку з цим, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та посилаючись на ст.559 ЦК України, просить суд припинити договір поруки від 03 квітня 2007 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» в особі в.о.начальника відділення №729 та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позові. Представник відповідача - Бойко А.В. заперечила проти задоволення позову, надала письмові заперечення проти позову (а.с.122-125, 147-149), просила суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що умови кредитного договору були відомі поручителю, йому були відомі умови внесення змін до кредитного договору та 30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] також було укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки №106338 від 03.04.2007 року, згідно якої вона надала згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується Договором поруки, зокрема, у на зміну суми кредиту, графіку погашення кредиту, нових умов нарахування кредиту, терміну виконання зобов'язання, встановлення ануїтетного платежу, тощо. Також представник відповідача вказує, що посилання позивача, що банк пропустив шестимісячний строк на пред'явлення вимоги до поручителя, є безпідставними, оскільки згідно п.3.1 спірного договору поруки, договір поруки діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором. На сьогоднішній час зобов'язання за кредитним договором не припинено, кредитні кошти кредитору позивальником не повернуто, остаточний строк його виконання не закінчився - 03.04.2024 року, тому не нестала подія передбачена п.3.1 Договору поруки, з якою пов'язується припинення зобов'язання та закінчення строку дії договору поруки. Заслухавши присутніх сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 03 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11137046000 (а.с.4-11). Згідно п.2.1 цього договору, у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним договором, банком приймається застава нерухомого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 148,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON], а також договорами поруки з [PERSON] та [PERSON] 03 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» в особі начальника відділення №729 та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно п.3.1 якого кредитор (банк) не вправі без згоди поручителя ([PERSON]) змінювати умови основного договору з боржником ([PERSON]) внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя (а.с.12). 08 грудня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Укрсиббанк» уклали договір про відступлення останнього від своїх прав вимоги за кредитним договором (а.с.126). Позивачка вказує в позові, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], у якому просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором та при розгляді цього позову їй стало відмово, що 30 січня 2009 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода №1, якою були змінені схема погашення кредиту, змінений кінцевий термін повернення кредиту, змінений графік погашення кредиту. Позивачка стверджує в позові, що цією додатковою угодою збільшується її обсяг відповідальності по договору поруки від 03 квітня 2007 року та також банк збільшив розмір сплати процентів по кредиту без її повідомлення, а розрахунок заборгованості не надає. Так, згідно ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що умови кредитного договору були відомі поручителю [PERSON], їй були відомі умови внесення змін до кредитного договору. У подальшому, 30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №1137046000 від 03.04.2007 року, згідно п.3.1 якої змінено кінцевий термін повернення кредиту, графік погашення кредиту, тощо (а.с.129-136). Також, 30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки №106338 від 03.04.2007 року, згідно якої вона надала згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується Договором поруки, зокрема, у на зміну суми кредиту, графіку погашення кредиту, нових умов нарахування кредиту, терміну виконання зобов'язання, встановлення ануїтетного платежу, тощо (а.с.137). Згідно заяви [PERSON] від 30.01.2009 року (а.с.139), вона надала згоду про те,що не заперечує проти укладення позичальником [PERSON] додаткової угоди до кредитного договору про зміни кредитування. Отже, умови Додаткової угоди №1 до договору про надання споживчого кредиту №1137046000 від 03.04.2007 року, сторонами узгоджені, з обставин справи вбачається інформованість поручителя і її згода на збільшення розміру її відповідальності. Таким чином, доводи позивачки [PERSON] про те, що збільшився розмір її відповідальності, як поручителя, без її згоди, спростовуються матеріалами справи. Крім того, позивачка також посилається в позові, як на підставу для задоволення своїх вимог щодо припинення поруки - сплив шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог і з цих підстав. Так, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно із п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з договору поруки, укладеного 03 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» в особі начальника відділення №729 та [PERSON] (а.с.12), згідно п.3.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за Основним договором. Згідно до п.п.1.2.1., 1.2.2 договору про надання споживчого кредиту №11137046000 від 03.04.2007 року надання кредиту здійснюється у термін з 03.04.2007року. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 03.04.2014року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну, відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. цього договору. Згідно п.3.1 додаткової угоди №1 до Договору про надання споживчого кредиту (а.с.129), кінцевий термін повернення кредиту - 03 квітня 2024 року. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у листопаді 2012 року (а.с.150-152). Згідно копії рішення Київського районного суду м.Одеси від 19.02.2014 року, позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] - задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором (а.с.139-141). Згідно мотивуючої частини вказаного рішення вказано, що враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 09.10.2012 року банк звернувся на адресу відповідачів з вимогами погасити заборгованість перед банком згідно договору про надання споживчого кредиту №11137046000 від 03.04.2007року. Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.05.2014 року рішення Київського районного суду м.Одеси від 19.02.2014 року - залишено без змін (а.с.142-144). Отже, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 19.02.2014 року встановлено, що банк направляв вимогу боржнику та поручителям про існування заборгованості за кредитним договором, яку вони отримали та їм було відомо про існування заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, на час звернення до суду правовідносини за договором поруки між банком та [PERSON] не припинилися, тому вимоги про припинення договору поруки - не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed