Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У травні 2017 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості за Договором кредиту №120/06-КВ/006 від 13.03.2006 року в сумі 7748,61 дол. США, що в еквіваленті на день складання розрахунку становить 207327,49 грн. та сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 3082,80 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.03.2006 р. між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 120/06-КВ/006 від 13.03.2006 р., згідно з яким відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17850,00 дол. США, зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 12.03.2016 року. ПАТ «Укрсоцбанк», свої зобовязання визначені у договорі кредиту виконав належним чином та в повному обсязі. Відповідач в порушення умов договору кредиту, протягом тривалого часу не здійснював повернення кредиту та погашення відсотків за його використання у встановлені терміни, що призвело до заборгованості. Станом на 24.04.2017 року загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 7748,61 дол. США, що в еквіваленті на день складання розрахунку становить 207327,49 грн. Представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому наполягав на ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином що знаходить підтвердження в матеріалах справи, про причину не явки суду не повідомив. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим ухвали у справі заочне рішення на підставі наявних доказів. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, 13.03.2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено Договір кредиту № 120/06-КВ/006 відповідно до п. 1.1 якого у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17850,00 дол. США, зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 12.03.2016 року. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту №120/06-КВ/006 від 13.03.2006 р., Відповідач зобов'язався повертати суму кредиту згідно графіка, що зазначений в цьому пункті договору а саме до 15 числа кожного місяця, рівними частинами та згідно п. 2.4.1. Договору кредиту зобов'язувався сплачувати проценти, у валюті кредиту, 15 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. В порушення умов договору кредиту, відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не здійснює погашення кредиту та процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Пунктом 4.2. Договору кредиту №120/06-КВ/006 від 13.03.2006 року передбачено, що у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4.. 5.4. цього Договору. Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від, що діє у цей період. Згідно п. 4.5. Договору кредиту №120/06-КВ/006 від 13.03.2006 р., у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.9., 3.3.10. цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Зазначені вимоги відповідач на час розгляду справи у суді також не виконав. Зобовязання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед ПАТ «Укрсоцбанк», з яким суд погоджується та який узгоджується з матеріалами справи, станом на 24.04.2017 року загальна сума заборгованості складає 7748,61 дол. США, що в еквіваленті на день складання розрахунку становить 207327,49 грн., в т.ч.: сума заборгованості за кредитом 1380,95 дол. США, що в еквіваленті на день складання розрахунку становить 36949,71 грн., сума заборгованості за відсотками 6367,66 дол. США, що в еквіваленті на день складання розрахунку становить 170377,78 грн. Вказане підтверджується Розрахунком заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк», наданим позивачем до матеріалів справи. Як встановлено судом, банком на адресу відповідача надсилався лист-вимога про стягнення заборгованості № 170/17120МІ71150127001 від 30.03.2017 року, який відповідачем був проігнорований тобто залишений без задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.5 Кредитного договору, наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно роз'яснень, наданих в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України та задовольняючи вимоги позивача, суд стягує з відповідачів солідарно судовий збір на користь держави.

Outcome: approved