overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час проживають окремо. Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між укладений між сторонами. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.07.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №632. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, з лютого 2010 року по червень 2012 року вона проживала з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили спільне проживання та подружні стосунки в 2012 році. Відповідач визнав своє батьківство та в свідоцтві про народження [PERSON] відповідач записаний батьком дитини. Після припинення шлюбних відносин спільний син [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія [NUMBER], батьками дитини [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Як стверджує позивач [PERSON] вони з відповідачем [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу з лютого 2010 року по червень 2012 року. Спільна дитина позивача та відповідача проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Що підтверджується довідкою, виданою Відділом реєстрації місця проживання громадян та формування ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради від 06.06.2017 року № 238. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та вихованням дитини не займається. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що обґрунтовувала тим, що з 26 лютого 2005 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] У шлюбі у них 09 листопада 2005 року народилася дочка [PERSON]. Дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 22.06.2017 року. У судове засідання позивач не з»явилась, до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. У судове засідання відповідач не з»явився, про день, час та місце слухання справи судом належним чином повідомлений. За таких обставин та за відсутності заперечень, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що з 26 лютого 2005 року сторони перебували у шлюбі. У шлюбі у них 09 листопада 2005 року народилася дочка [PERSON]. Дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у його вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свою дочку. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, стягнути з [PERSON], 16.03. [INFO], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], проживаючої\~ за\~ адресою: [INFO], на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 22.06.2017 року. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 640 грн 00 коп., в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 199, 200 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 01 серпня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 1017. Від шлюбу вони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів поваги, любові та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 01 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 1017. Від шлюбу вони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Як зазначають позивач та відповідач сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбу,посилаючись на те, що 10 квітня 1980 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Новопавлівською сільською Радою, Красноперекопського району Кримської області, актовий запис № 6. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів поваги, любові та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 квітня 1980 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АП № 481946, видане 10 квітня 1980 року Новопавлівською сільською Радою, Красноперекопського району Кримської області, актовий запис № 6. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01 грудня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2241, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася дитина - син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу позивачка просить залишити проживати з нею. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини, через часті сварки по різним побутовим причинам. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з січня 2015, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] міської ради обєднаної територіальної громади (далі-Рада) про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що 18 вересня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її \~смерті відкрилася спадщина, але позивач у встановлений законом шестимісячний строк заяву до нотаріуса не подала, так як знаходилась на стаціонарному лікуванні. Просить суд\~\~визначити додатковий строк для прийняття спадщини. \~\~ В судове засідання позивач не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, \~\~подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлено, що позивач дійсно пропустила строк прийняття спадщини, чим порушила вимоги ч.1. ст.1270 ЦК України, де для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~ Проте, згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачка в період з 08.03.2017 р. по 18.03.2017 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в [PERSON] центральній районній лікарні, що підтверджується довідкою №2872 від 18.03.2017 р. [PERSON] пропустила встановлений строк для прийняття спадщини внаслідок поважних причин, \~\~тому суд вважає за можливе визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. \~\~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~\~ \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що сторони зареєстрували шлюб 24.01.2009 року у виконкомі Вишневої\~ міської ради\~ Києво-Святошинського району\~ Київської області, за\~ актовим записом № 09. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.01.2009 року у виконкомі Вишневої\~ міської ради\~ Києво-Святошинського району\~ Київської області, за\~ актовим записом № 09. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану державної служби Джанкойського міськрайонного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 245. Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 2000року у Відділі реєстрації актів громадянського стану мінського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1520. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved