Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

У січня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття та на її утримання до досягнення дитиною 3-х років. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2019 року. Від шлюбу у них народилась донька, [INFO] , яка проживають разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини, а також ухиляється від її утримання. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] . підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх своїх доходів, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також про утримання позивачки до сягнення дитиною 3-х років. Вислухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 2,4 ст.84 СК України , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що позивачка не перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 23.10.2019 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивачка проживає разом з дитиною за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що не заперечувалось в судовому засіданні відповідачем. Дитина на повному утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитину не надає, що також не заперечувалось ним у судовому засіданні. Вивчивши додані до позову матеріали, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач має постійний дохід, на його утриманні не перебуває жодної особи, то доцільно буде стягнути з нього аліменти на дітей у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи стягнення з 31.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи з відповідача.

Outcome: approved