Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

у травні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 378 грн. 85 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між банком та відповідачкою 09.02.2018 року було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви про приєднання № 598606 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яким визначено умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, врегульовано відносини сторін при наданні клієнту послуг банку. В рамках даного кредитного договору на підставі заяв [PERSON] на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 09.02.2018 року, 12.06.2019 року банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленої відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38 % річних, 0,001 % річних протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Строк кредитування 60 місяців. В свою чергу, відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати суму кредиту рівними частинами (обов`язковий щомісячний платіж), яка складає 5 % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідачка, незважаючи на це, порушила його, внаслідок чого станом на 14.04.2021 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 43 378 грн. 85 коп., в тому числі заборгованість за кредитом - 34 648 грн. 77 коп., заборгованість за процентами - 5 283 грн. 14 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 29 грн. 36 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 6 грн. 84 коп., сума сплаченої пені - 03 грн. 25 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту - 957 грн. 10 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 157 грн. 63 коп., інфляційні втрати банку в зв`язку з невчасним погашенням кредиту - 1 969 грн. 94 коп., інфляційні втрати банку в зв`язку з невчасним погашенням процентів - 329 грн. 32 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Судом, відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації. Про причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що згідно договору, а саме, заяв [PERSON] від 09.02.2018 року, 12.06.2019 року на встановлення відновлювальної кредитної лінії, акцептованої банком, а також підписаного сторонами паспорту споживчого кредиту, які є частиною кредитного договору, банк надав відповідачці на споживчі потреби кредит у вигляді встановленої відновлюваної кредитної лінії з лімітом у 34 700 грн. 00 коп. зі строком користування протягом 60 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 38 % річних (крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду, протягом якого проценти сплачуються за ставкою 0,001 % річних). Так, відповідно до ст. 1054, ч.1 ст. 1048 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст. 525, 526 ЦК України). За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, позичальниця дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 14.04.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість за кредитом - 34 648 грн. 77 коп., заборгованість за процентами - 5 283 грн. 14 коп. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачкою в передбаченому законом порядку не спростовано. Тому, вказана заборгованість на підставі ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. Проте, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки коштів у поряду ч.2 ст. 625 ЦК України, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений в договорі або законі. Відповідальність, передбачена вищевказаною статтею є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України. Отже, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст. 1048 ЦК України та охоронна норма ч.2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно (зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16). Між тим, як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, останнім здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, а також одночасно, за аналогічний період - процентів, інфляційних втрат, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, що є неприпустимим. Крім того, в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що саме ці правила комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії, а також те, що вказаний документ на момент його підписання взагалі містив умови щодо сплати пені в разі порушення грошових зобов`язань, в тому числі в зазначеному документі, що додані банком до позовної заяви, розміру та порядку нарахування (зазначений правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі за № 342/180/17). За такого, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді відповідальність позичальниці, яка встановлена в формі сплати пені. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 088 грн. 40 коп., враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (2 270 х 92 %).

Outcome: partial