Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в якому зазначила, що 26 вересня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 320. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 20 березня 2017 року подружні відносини фактично припинені та вони мешкають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та її утримання в розмірі 34% з його заробітної плати. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини у заявлених нею частях. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 369398, сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2014 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 320 (а.с.3). 09 березня 2017 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 742334 виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 150 (а.с.4). Дитина мешкає разом з позивачкою у м.Маріуполі Донецької області по вул.М.Сибіряка, буд.47/17, кВ.65 та знаходиться на повному її утриманні(а.с.5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, який працює, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved