overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

У червні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 19 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 888. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між подружжям часто виникали непорозуміння та сварки з різних причин, так як кожен із них має різні характери та погляди на життя, на обов'язки чоловіка і жінки. Подружжя припинило проживати разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що 19 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 6-7). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У червні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 20 лютого 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 67. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між подружжям часто виникали непорозуміння та сварки з різних причин, так як кожен із них має різні характери та погляди на життя, на обов'язки чоловіка і жінки. Подружжя припинило проживати разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 20 лютого 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 5-6). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 11 травня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 600. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з серпня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після пояснень сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 14 березня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 165. Від шлюбу мають сина, [PERSON],[INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з вересня 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після пояснень сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У червні 2017 року до суду надійшла цивільна справа за позовом управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів. У позові зазначено, що на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського (Ленінського) району Харківської міської ради (далі- Управління), перебувала гр. [PERSON], як одержувач тимчасової допомоги на утримання сина [PERSON], [INFO], батько якого, [PERSON] ухилився від сплати аліментів. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] кошти виплачені у вигляді тимчасової допомоги на утримання дитини у сумі 2314,80 грн. та кошти сплаченого Управлінням судового збору у сумі 1450,00 грн., а всього на загальну суму 3764,80 грн. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд позову без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надсилав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що гр.. [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року згідно з виконавчим листом №2-1191 який видано 11.01.2007 року Ленінським райсудом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 23.08.2006 року і до повноліття дитини. (а.с.4) Довідкою Ленінського УПСЗН від 29 лютого 2016 року підтверджено, що [PERSON] отримала тимчасову допомогу на одну дитину у розмірі 2314,80 грн. (а.с.5) Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог представника позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У червні 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати свою дочку [PERSON], [INFO], недієздатною та встановити над нею опіку. В обґрунтування своїх вимог він посилається на те, що його дочка є інвалідом першої групи внаслідок черепно-мозкової травми, є постійно лежачою, не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. Заявник у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа: представник Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. [PERSON] є інвалідом 1-ї групи з діагнозом: черепно-мозкова травма, забій головного мозку, крововилив у стовбур головного мозку, масивний субарахноїдально-ветрикулярний крововилив з тривалим порушенням свідомості. [PERSON] знаходиться у вегетативному стані з годинами спокою та сну, у неї відсутні показники на любі подразники, вона не подає знаки для комунікації та є постійно лежачою. Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи № 121 від 08.08.2017 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі деменції внаслідок важкої травми головного мозку. За своїм психічним станом в даний час він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Заявником не надано до суду висновок органу опіки та піклування про можливість встановлення опіки над [PERSON] Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині призначення опікуна. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

У червні 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин. \~\~\~\~ В обґрунтовування заяви [PERSON] вказував, що 23.04.2016 року помер його рідний дядько [PERSON], [INFO]. Заявник по справі [PERSON] є рідним племінником померлого [PERSON] Після смерті дядька заявника відкрилася спадщинана на належне йому майно, а саме на депозитний рахунок. Заявник по справі є спадкоємцем на спадкове майно за законом. Оформити свої права на спадщину заявник немає можливості, оскільки через відсутність документів він не може підтвердити свої родинні звязки з померлим. Заявник у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. \~\~\~\~ Представник зацікавленої особи Корабельного районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та визнання позовних вимог. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~\~\~\~ Судом встановлено, що 23.08.1946 року народився рідний брат матері заявника [PERSON], а 25.05.1951 року народилась рідна мати заявника [PERSON] (дівоче прізвище Карленко) [PERSON]. У матері заявника та дядька заявника був один батько, але різні матері. Так при народженні матері заявника - (дівоча Карленко) [PERSON] в її свідоцтві про народженні відомості про батька не зазначені , оскільки її мати [PERSON] народила її перебуваючи в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], а саме з рідним батьком [PERSON] , померлого 23.04.2016 року. У зв'язку з вищеназваними обставинами бабуся заявника не вказувала в свідоцтві про народження рідного батька матері заявника, а вписала свою доньку (Карленко) [PERSON] за своїм прізвищем. У свідоцтві про народження матері заявника графа про дані батька відсутні. 03.08.1974 року мати заявника [PERSON] зареєструвала шлюб з батьком заявника [PERSON], відповідно до чого її дівоче прізвище було змінено з «Карленко» на «Тараненко». 30.08.1976 року від даного шлюбу народився заявник [PERSON] 23.04.2016 року помер рідний дядько заявника [PERSON], [INFO]. Заявник по справі [PERSON] є рідним племінником померлого [PERSON] Після смерті дядька заявника відкрилася спадщинана на належне йому майно, а саме на депозитний рахунок. Заявник по справі є спадкоємцем на спадкове майно за законом відповідно до ст. 1265 ЦК України. Оформити свої права на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця заявник не має можливості, оскільки відсутні документи, які надали б можливість підтвердження родинних стосунків зі спадкодавцем. Заповіт спадкодавцем [PERSON] складений не був. Дружини та дітей у спадкодавця не було, батьки спадкодавця давно померли. Тому інших спадкоємців, окрім заявника у спадкодавця немає. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

У червні 2017 року заявник звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Заявник посилається на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Виникла потреба для оформлення спадщини. У зв'язку із цим виявилося, що в свідоцтві про народження заявника її мати записана як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть прізвище матері вказано - «[PERSON]». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості оформлення документів на спадкове майно. Тому для усунення протиріч виникла необхідність звернення до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримує заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про можливість слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], виданого 07 лютого 1969 року, прізвище матері вказано - «[PERSON]» (а. с. 5). У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданому 31 липня 2012 р., (а. с. 9) прізвище матері заявника вказано як «[PERSON]». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Із матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] дійсно є матір'ю заявника, також судом встановлено, що заявникові встановлення факту родинних відносин має значення для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У червні 2017 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати її чоловіка [PERSON] [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви посилається на те, що 16.02.1979 року уклала шлюб з [PERSON] який зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська. Заявник вказує, що [PERSON] зареєстрований разом із нею за адресою: м. Дніпро, вул. Тверська, 35/19. Останній раз [PERSON] був дома 05 лютого 2002 року. Про зникнення чоловіка 22.07.2004 року заявник звернулася до Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. У судовому засіданні [PERSON]Ф, підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 16.02.1979 року Амур-Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 188. Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення місця перебування [PERSON], заявник [PERSON] 22.07.2004 року зверталася до Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, звідки отримала відповідь, що місце знаходження [PERSON] [INFO] не встановлено. Відповідно до вимог\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 234 ЦПК України\~справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, суд розглядає в порядку окремого провадження. У відповідності до\~ст. 246 ЦПК України\~про підсудність розгляду судом справ про визнання особи безвісно відсутньою, заява подається до суду за місцем проживання заявника. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що у місті постійного проживання [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] не має відомостей про місце його перебування більше одного року, у зв'язку з чим він може бути визнаний безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У червні 2017 року заявники звернулися до суду з зазначеною заявою, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі перебувають з 12.05.2016 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 239. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки між ними припинені з жовтня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просили шлюб між ними розірвати. Заявники в судове засідання не з'явилися, надали на адресу суду заяви, в яких просили шлюб між ними розірвати, а справу розглянути за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.05.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між заявниками було зареєстровано шлюб, актовий запис № 239. Від шлюбу дітей заявники не мають. Сімейні відносини між заявниками припинені з жовтня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між заявниками немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя заявників та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між ними підлягає розірванню. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~статті 112 Сімейного Кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved