Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У травні 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 2 липня 2008 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2621/0708/64-144, відповідно до якого АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 59 900 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, з датою повернення кредиту - 30 червня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним кредитним договором, між АКБ «ТАС-Комерцбанк, [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 2621/0708/64-144-Р-1 від 2 липня 2008 року. Відповідно до умов договору поруки, поручитель самостійно зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання позичальником зобов'язань, що виникли із кредитного договору в повному обсязі та відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Однак, відповідачі не виконують умови кредитного договору, не погашають кредит та не сплачують проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим станом на 13 березня 2014 року утворилась заборгованість по кредиту становить: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 133 787 грн. 92 коп., заборгованість за процентами у розмірі 1 317 грн. 44 коп., що разом складає 135 105 грн. 36 коп. Оскільки 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого останній отримав право вимоги до відповідачів по вказаному кредитному договору, то позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідачі до судового засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження у відсутність відповідачів та у її відсутність. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду встановлено, що 2 липня 2008 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2621/0708/64-144, відповідно до якого АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 59 900 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, з датою повернення кредиту - 30 червня 2015 року (а.с. 6-11). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № 22139023412601 щомісяця через касу банку згідно додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору. Згідно з п. 3.2 договору проценти за користування кредитом нараховуються, виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між АКБ «ТАС-Комерцбанк, [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 2621/0708/64-144-Р-1 від 2 липня 2008 року (а.с. 12-13). Відповідно до умов договору поруки, поручитель [PERSON] самостійно зобов'язалася відповідати перед позивачем за виконання позичальником зобов'язань, що виникли із кредитного договору в повному обсязі та відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Однак, відповідачі не виконують умови кредитного договору, не погашають кредит та не сплачують проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим станом на 13 березня 2014 року утворилась заборгованість по кредиту становить: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 133 787 грн. 92 коп., заборгованість за процентами у розмірі 1 317 грн. 44 коп., що разом складає 135 105 грн. 36 коп. (а.с. 14). У виконання положень п. 3.10 договору банком на адресу відповідачів направлялись повідомлення про порушення основного зобов'язання з вимогою виконання порушеного зобов'язання, які відповідачами залишені без належного реагування (а.с. 15-18). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів. Окрім того, судом встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого останній отримав право вимоги до відповідачів по вказаному кредитному договору (а.с. 19-27). Відповідно до т. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частино 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є доведеними і підлягають задоволенню. Оскільки при пред'явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 351 грн. 05 коп., то відповідно до ст. 88 ЦПК України його необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: approved