Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути відповідача на його користь кошти у розмірі 1041 грн. 71 коп., посилаючись на ті підстави, що у Святошинському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості 25.12.2014 зареєструвався, як такий, що шукає роботу [PERSON] Так, відповідач на підставі ст. 43 Закону №5067-VI з 25.12.2014 по 11.06.2015 перебував на обліку як безробітній, а на підставі ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону №1533-ІІІ з 01.01.2015 по 11.06.2015 отримував в РЦЗ виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону №5067-VI, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття було здійснено розслідування обґрунтованості виплати відповідачу допомоги по безробіттю. Так, за результатами складено акт яким встановлено, що відповідач уклав договір підряду ТОВ «Є-РЕСУРС» про надання послуг, терміном дії з 04.06.2015 по 30.05.2016. Таким чином, відповідач під час отримання допомоги по безробіттю перебував у цивільно-правових відносинах надаючи платні послуги, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав (а.с. 33, 37). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 25.12.2014 відповідач, як безробітній, звернувся до Київського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю (а.с. 5). Так, на підставі ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону №1533-ІІІ з 01.01.2015 по 11.06.2015 отримував в РЦЗ виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується витягом з наказів по особі відповідача від 11.06.2015 (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 23 Закону № 803-XII контроль за додержанням законодавства України про зайнятість населення здійснюється місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами відповідних рад, відповідними державними органами, інспекціями служби зайнятості та профспілковими об'єднаннями. Згідно Положення про Київський міський центр зайнятості, затвердженого Директором Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України 05 травня 1997 року, Київський міський центр зайнятості є місцевим органом державної виконавчої влади та місцевим органом державної служби зайнятості, на який, зокрема, покладено обов'язок обліку та звітності про витрати коштів з державного фонду сприяння зайнятості населення. Відповідно до ст. 22 Закону України від 02.03.2000 № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі -Закон № 1533-ІІІ) застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Згідно ст. 23 Закону № 1533-ІІІ застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Відповідно до Акту №1713 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 20.10.2015 було встановлено, що відповідач уклав підряду від 04.06.2015 №6834 з ТОВ «Є-РЕСУРС» про надання послуг, терміном дії з 04.06.2015 по 30.05.2016 (а.с. 8-9, 10, 11-12, 13-15, 16, 17, 18). Відповідно довідки-розрахунку Святошинського районного центру зайнятості від 09.11.2015 №05-28/3939, сума коштів, що [PERSON] підлягає відшкодуванню 1041 грн 71 коп. за період з 04.06.2015 по 10.06.2015 (а.с. 20). Судом також встановлено, що відповідачу було направлено лист-повідомлення від 10.11.2015 №01-28/3967 щодо необхідності повернення коштів (а.с. 21). Відповідно до ст. 36 Закону № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ст. 30 Закону України від 01.03.1991 № 803-XII «Про зайнятість населення» (із змінами та доповненнями, далі -Закон № 803-XII) виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі одержання допомоги по безробіттю або матеріальної допомоги по безробіттю обманним шляхом. Так, суду надані докази отримання відповідачем допомоги по безробіттю під час перебування його з ТОВ «Є-РЕСУРС» у цивільно-правових відносинах надаючи платні послуги. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved