Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У червні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO], визначити місцем проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], місце проживання позивача, а також стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від усіх її доходів, але не менше тридцяти відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований тим, що 08 серпня 2010 року донька позивача [PERSON] народила дитину [PERSON]. Дитина постійно проживає з нею, позивач створила всі відповідні санітарні умови для проживання дитини. ЇЇ онук відвідує санаторну групу «Ромашка» в ОКДНЗ «Калинка». Вона одноосібно займається вихованням дитини, відвідує батьківські збори, забезпечує дитину харчуванням, одягом, іграшками та всім необхідним для всебічного розвитку дитини. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, участі у вихованні та утриманні дитини не бере, з дитиною не спілкується та її життям не цікавиться. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник служби у справах дітей при Оріхівській районній державній адміністрації Запорізької області [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Представник ради опіки та піклування виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач була в порядку ч. 5 та ч. 9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений\~ і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 08.08.2010 року донька позивача народила сина [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження 1-ЖС № 153108, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Станом на час розгляду справи дитина проживає разом з позивачем, яка самостійно займається її вихованням та утриманням, забезпечує її нормальний фізичний та духовний розвиток, що підтверджується довідками та характеристиками з місця навчання дитини, місця роботи позивача. Відповідач жодного інтересу до життя дитини не проявляє, ухиляється від виконання батьківських обовязків, участі у вихованні та утриманні не бере, з дитиною не спілкується та її життям не цікавиться. Відповідно до [PERSON] про державну реєстрацію прав КП «Імпульс» Пологівської районної ради позивач є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м.Оріхів, вул. Комсомольська, 47, Запорізької області. Відповідно до довідки, виданої позивачу за місцем проживання, вона дійсно мешкає в м. Оріхів, вул. Комосмольська, 47, та має такий склад сімї: внуки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Оріхівського комунального дошкільного навчального закладу «Калинка» від 12.03.2015 року, внук позивача [PERSON], [INFO], дійсно відвідує санаторну групу «Ромашка» Оріхівського комунального дошкільного навчального закладу «Калинка» з березня 2014 року та забезпечений безкоштовним харчуванням. Згідно [PERSON] опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області від 19.05.2015 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 21.05.2015 року № 185, мати дитини давно не бере участі у вихованні та житті сина не цікавиться його станом здоровя та не надає матеріальної допомоги своїй дитині. Протягом тривалого часу дитина проживає тільки з бабусею яка створила всі необхідні матеріально-побутові, санітарні умови для життя дитини, забезпечила належним доглядом, харчуванням та всім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно свого сина [PERSON], тобто систематично не виконує їх без поважних причин. Відповідно до\~п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за\~\~виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час розгляду судом справи суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачем від виховання та утримання свого сина, що відповідно до вимог ст. 164 СК України\~є підставою для позбавлення її батьківських прав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог. Вирішуючи інші позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] фактично проживає разом з бабусею за адресою м. Оріхів, вул. Комсомольска, 47, і знаходиться під її фактичною опікою, а позивач збирає документи для юридичного оформлення опіки, - визначення місцем його проживання адресу проживання позивача не суперечитиме інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних внуків до органів опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач проживає окремо від дитини, між сторонами не існує домовленостей щодо надання у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання цієї дитини. Відповідно до загальних норм права ст. ст.\~180,\~181 СК України\~обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд знаходить заявлений розмір аліментів на дитину є обґрунтованим. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 24.06.2015 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з дня предявлення позову (24.06.2015 року) і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку\~\~ст. 192 СК України. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 29 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 150, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved