Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»» звернулося до Апеляційного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 05 червня 2015 року, підсудність вказаного позову у порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено Дарницькому районному суду м. Києва. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № К - 5506601, згідно з умовами якого банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 153 891,00 грн. на строк з 29.11.2013 р. по 28.11.2020 р. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачу кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивач просив суд стягнути суму заборгованості за договором. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № К - 5506601, згідно з умовами якого банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 153 891,00 грн. на строк з 29.11.2013 р. по 28.11.2020 р. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачем було порушено порядок погашення боргу за договором, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.04.2015 р. складає 168 094,52 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 144 642,11 грн., сума заборгованості за відсотками - 23 452,41 грн. Наявність у відповідачки вищевказаної заборгованості підтверджується доданим до матеріалів справи позивачем довідкою заборгованості (а.с. 18). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 р. прийнято рішення № 51 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, у відповідності зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору у розмірі 1 680,95 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved