Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У червні 2017 року до суду надійшов позов першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області до [PERSON] та [PERSON] районної державної адміністрації «Про визнання недійсним договору оренди», на обґрунтування якого зазначено, що Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації № 974 від 29.12.2007 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення за рахунок земель запасу на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області [PERSON] На підставі вказаного розпорядження між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] 25.03.2008 укладено договір оренди землі строком на 10 років. Так, договором оренди землі зареєстрованим відділом Держкомзему у [PERSON] районі Харківській області 09.04.2008 за № 040870000001 та який є чинним, [PERSON] надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 6324282000:03:002:0066), площею 39,4716 га, яка розташована на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. Вивченням додержання вимог земельного законодавства встановлено, що вказаний договір оренди укладено без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто останній суперечить вимогам чинного законодавства. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства. Відсутність проведеної [PERSON] нормативно-грошової оцінки підтверджується офіційно отриманою інформацією [PERSON] відділу ГУ Держгеокадастру у Харківської області № 10-20-0.23,26-59/117-17 від 28.04.2017. Водночас, відсутність нормативно грошової оцінки підтверджується інформацією [PERSON] районної ради № 437 від 28.04.2017, відповідно до якої технічна документація щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки площею 39,4716 га (кадастровий номер 6324282000:03:002:0066) районною радою не затверджувалась, до районної ради для затвердження не надходила. Також, у п. 5 Договору, укладеного між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON], зазначена нормативна грошова оцінка, розрахунок якої фактично не проводився. Для розрахунку розміру орендної плати по даному Договору використовувався розрахунок орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на підставі грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення проведеного КСП «Труд», яка була затверджена у 1995 році, та становить 427 088,13 гривень. У звязку з чим, не можливо вважати використану під час укладення договору оренди між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] нормативно грошову оцінку ліквідованого КСП «Труд» належною, адже остання проведена більш ніж за 13 років до укладення договору. Пунктом 9 Договору визначено, що розмір орендної плати у грошовій формі, а саме 80 гривень за 1 га, що загалом складає 3157,70 гривень за рік. Вказані пункти, а саме: 5 та 9 Договору, викладені в іншій редакції угодою про зміну і доповнення договору оренди землі від 24.01.2012, зареєстрованою у Відділі Держкомзему у [PERSON] районі у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, а саме 15.06.2012 року вчинено запис № 632428204001852. Пункт 5 розділу «Обєкт оренди» викладено в наступній редакції «Нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2012 року, становить 914942,29 гривень, пункт 9 розділу «Орендна плата» викладено в такій редакції «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 3 відсотки від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 27448,26 гривень за рік. Таким чином, спірний Договір укладено з порушенням приписів ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», ст. ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення окремої нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки, орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у звязку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку. Окрім того, оскільки фактично порушуються фінансові інтереси Мелихівської сільської ради у вигляді недостатнього надходження коштів до місцевого бюджету, а останніми питання щодо визнання зазначеного договору недійсним не порушувалось прокурором прийнято рішення про представництво інтересів територіальної громади Мелихівської сільської ради. Просили визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] від 25.03.2008 (кадастровий номер 6324282000:03:002:0066), зареєстрований відділом Держкомзему у [PERSON] районі Харківській області 09.04.2008 за № 040870000001, а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1600 гривень (а. с. 2 11). Розпорядженням керівника апарату суду № 804 від 07.09.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи й згідно відповідному протоколу справу передано до розгляду головуючому судді Мащенко С. В. Прокурор Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, рол що надала заяву, зареєстровану під вхідним № 3899/17-вх від 07.12.2017 року. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду пояснення на позовну заяву, зареєстроване під вхідним № ЕП-774/17-вх від 07.12.2017 року, в якому зазначено, що на час прийняття Розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області № 974 від 29.12.2007 року та підписання зазначеного договору оренди землі від 25.03.2008 року діяли вимоги пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, а саме: до розмежування земель державної та комунальної власності щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених у абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснювали відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-УІ, внесено зміни у статтю 122 Земельного кодексу України, щодо повноваження органів виконавчої влади, Верховної [PERSON] Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, зокрема у пункті 4, згідно якого центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відтак, до набрання чинності зазначеним Законом 5245, розпорядження землями відбувалось відповідно до вимог пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України. Головне управління як юридична особа утворена у травні 2015 року, тому не приймало будь якої участі у розпорядженні земельною ділянкою вказаної у позовній заяві та укладенні вказаного договору оренду землі від 25.03.2008 року. Головне управління не є стороною за вищевказаним договором, не наділене правами та обов'язками орендодавця за договором, дія якого триває та який укладено строком на 10 років. У зв'язку із зайнятістю представника Головного управління 07.12.2017 року в іншій судові справі, останній не має можливості прийняти участь у судовому засіданні по цій справі. Водночас Головне управління просить прийняти рішення по зазначеній справі у відповідності до вимог чинного законодавства та з урахуванням наданих сторонами доказів, стосовно позовних вимог заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури, поданої в інтересах Головного управління не заперечують. Представник Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, сільський голова [PERSON] надав суду заяву, зареєстровану під вхідним № 3751/17-вх від 04.12.2017 року, в якій просив розглянути справу без участі їх представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надавав. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином,надала суду заяву, зареєстровану під вхідним № 3824/17-вх від 06.12.2017 року, в якій просила розглянути справу без її участі, рішення просила прийняти на розсуд суду. Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін по справі свідчать відповідні заяви, зареєстровані за вхідним № 3899/17-вх від 07.12.2017 року, № ЕП-774/17-вх від 07.12.2017 року, № 3751/17-вх від 04.12.2017 року та № 3824/17-вх від 06.12.2017 року, які долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання прокурором, представниками позивачів та представником відповідача [PERSON] районної державної адміністрації особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у звязку із неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував прокурор. Повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Відповідно до Розпорядження № 974 від 29.12.2007 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення за рахунок земель запасу на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області громадянина [PERSON] (а. с. 12). Згідно повідомлення начальника відділу Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 27.04.2017 року № 10-20-0.23,26-59/117-17 за земельні ділянки та території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району, які передані в оренду [PERSON] на підставі договорів оренди з [PERSON] райдержадміністрацією, площею 39,4716 га, зареєстрованого 08.04.2008 року за № 040870000001, площею 58,1919 га, зареєстрованого 08.04.2008 року за № 040870000002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) технічна документація щодо нормативної грошової оцінки у Відділі відсутня. При складанні договорів оренди нормативна грошова розраховувалась в розрахунку за 1 га ріллі реформованого КСП «Труд», яка на сьогодні складає 34743,61 гривень. Вказані земельні ділянки не були віднесені до земель реформованих КСП, не є та не були витребуваними паями, на момент реєстрації договорів оренди земельні ділянки мали державну форму власності. Кадастрові номери земельних ділянок: площею 39,4716 га 6324282000:03:002:0066, площею 58,1919 га - 6324282000:03:002:0066 (а. с. 13). Як убачається з договору оренди землі, укладеного між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] 25.03.2008 року, [PERSON] районна державна адміністрація передала в оренду [PERSON] земельну ділянку загальною площею 39,4716 га у тому числі рілля - 39,4716 га, яка знаходиться на території Мелихівської сільської ради. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 427088,13 гривень (а. с. 16 - 20). Відповідно до Угоди від 24.01.2012 року, укладеної між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON], змінено і доповнено договір оренди землі, а саме: змінено умови договору, викладено їх у наступній редакції: п. 5 розділу «Обєкт оренди» Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2012 року становить 914942,29 гривень; п. 9 розділу «Орендна плата». Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 3 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 27448,26 гривень (а. с. 14 15). Згідно розрахунку станом на 25.03.2008 року розмір орендної плати за земельні ділянки площею 39,4716 га, яка знаходиться на території Мелихівської сільської ради, складає 3157,70 гривень (а. с. 21). З викопіювання з кадастрового кварталу землі запасу Мелихівської сільської ради за межами населеного пункту Нововодолазького району Харківської області вбачається, що [PERSON] надано земельну ділянку площею 39,4716 га, кадастровий № 6324282000:03:002:0066 (а. с. 22 23). Згідно акту від 20.08.2007 року, складеного між [PERSON] та провідним інженером ПП «Абрис» [PERSON], встановлена та погоджена межа земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області (а. с. 24). Відповідно акту від 20.08.2007 року, складеного між [PERSON] та провідним інженером ПП «Абрис» [PERSON], [PERSON] прийняв на збереження межові знаки, які встановлені при виконанні польових геодезичних робіт. Межові знаки встановлено по зовнішній межі землекористування. Межові знаки це металеві труби вбиті в грунт на глибину 70-80 см (а. с. 25). Відповідно акту від 25.03.2008 року орендодавець земельної ділянки [PERSON] районна державна адміністрація в особі голови райдержадміністрації [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв в натурі земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 39,4716 га в тому числі: рілля 39,4716 га, яка знаходиться на території Мелихівсьокї сільської ради (а. с. 26). Згідно відповіді голови [PERSON] районної ради Харківської області від 28.04.2017 року № 437, звернення щодо затвердження нормативно-правової оцінки щодо земельних ділянок площами 58,1919 га та 39,4716 га переданих [PERSON] не надходили, тому рішення не приймались (а. с. 27). З відповіді начальника [PERSON] відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 28.04.2017 року № 1274/10/20-20-13 вбачається, що [PERSON] нараховувалась орендна плата за землю як громадянину по наступним періодам, а саме: за 2014 рік нараховано орендної плати в сумі 67914,49 гривень, в тому числі 40466,23 гривень за (58,1919 га) 27448,26 гривень за (39,4716 га). Сплачено в 2014 році 68000,00 гривень. За 2015 рік нараховано орендної плати в сумі 84825,20 гривень, в тому числі 50542,32 гривень за (58,1919 га) 34282,88 гривень за (39,4716 га). Сплачено в 2015 році 84825,20 гривень. За 2016 рік нараховано орендної плати в сумі 84825,20 гривень, в тому числі 50542,32 гривень за (58,1919 га) 34282,88 гривень за (39,4716 га). Сплачено в 2016 році 84825,20 гривень. За 2017 рік термін нарахування орендної плати громадянам станом на 28.04.2017 року не настав (а. с. 28). Згідно статті 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов'язковим. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства Відповідно до статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 13 і частинами 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до статті 211 Земельного кодексу України наслідком укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною. Згідно статей 203, 228 Цивільного кодексу України правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним. Відповідно до статті 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації. Згідно з статтею 289 цього Кодексу для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частина 5 статті 203 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Таким чином, договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON], який складено у порушення приписів статті 13 Закону України «Про оцінку земель», статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі», підлягає визнанню недійсним у звязку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку. Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов [PERSON] першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області до [PERSON] та [PERSON] районної державної адміністрації «Про визнання недійсним договору оренди», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями). Відповідно до змісту підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом позивач звернувся до суду у 2017 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2017 року встановлений в розмірі 1600 гривень відповідно до змісту статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік № 1801-VIII від 21.12.2016 року. Тобто, за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру у 2017 році справляється судовий збір у розмірі 1600 гривень. Відтак, ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення його позову, а тому з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути 1600,00 гривень. Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та можливість задоволення його позову шляхом визнання недійсним договору оренди землі, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] від 25.03.2008 року (кадастровий № 6324282000:03:002:0066), зареєстрований відділом Держкомзему у [PERSON] районі Харківської області 09.04.2008 року за № 040870000001. На підставі викладеного,

Outcome: approved