Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив зняти арешт з квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу та третім особам, що був накладений Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою на підтаві постанови Дарницького ВДВС ГУЮ у м. Києві №1259/12 від 03.04.2003. Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що йому та третім особам, в рівних долях, на праві власності належить квартира [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1997 № [NUMBER] . Усі співвлісники зазначеної квартири за взаємною згодою вирішили розпорядитися нею шляхом продажу, однак отримавши відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно позивач дізнався, що 23.11.2004 Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на вищевказане нерухоме майно на підтаві постанови Дарницького ВДВС ГУЮ у м. Києві №1259/12 від 03.04.2003. Підстави накладення цього арешту позивачу та співвласникам квартири невідомі. Крім того, на адвокатський запит Дарницьким РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було надано відповідь про відсутність виконавчих проваджень щодо [PERSON] , на підставі якого було винесено постанову про арешт майна боржника №1259/12 від 03.04.2003. Враховуючи що, арешт майна було накладено безпідставно та даний вид обтяження порушує права та законні інтереси позивача та співвласників квартири, останній був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, зазначив, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2019 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та третя особа надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов. Суд, вивчивши заяви сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їx сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що позивач та треті особи є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.11.1997 №862. З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме від 07.06.2019 вбачається, що 23.11.2004 Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на вищевказане нерухоме майно на підтаві постанови Дарницького ВДВС ГУЮ у м. Києві №1259/12 від 03.04.2003. Разом з тим, відповідно до листа Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 23.05.2019, перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, було встановлено, що на виконанні у Відділі не перебуває та не перебував виконавчий документ щодо [PERSON] , на підставі якого було винесено постанову про арешт майна боржника №1259/12 від 03.04.2003. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги вищенаведені норми, викладені обставини, а саме те, що у Дарницькому РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не перебуває та не перебував виконавчий документ щодо [PERSON] , на підставі якого було винесено постанову про арешт майна боржника №1259/12 від 03.04.2003, суд приходить до висновку, що арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] є безпідставним, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved