Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У травні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], де треті особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі по справі є батьками її онуків, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, посилаючись на наступні обставини. Діти проживають разом з позивачем та її чоловіком, піклуванням дітей займається теж позивач та її чоловік. Діти знаходяться на повному матеріальному забезпеченні позивача. Відповідачі, як батьки дітей, не піклуються та не проявляють до дітей батьківської турботи. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради прийнято рішення щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У зв'язку з викладеним позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/2 частини з кожного від усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, починаючи від дня пред'явлення позову та передати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради для подальшого влаштування або вирішення питання встановлення опіки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши нотаріально завірені заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, проти позбавлення їх батьківських прав не заперечували. Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради - Батушан О.Ф. підтримав позовні вимоги, на задоволенні позову наполягав. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, підтримав позов позивача, пояснивши, що відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків, про дітей не піклуються та не утримують їх, а тому є всі підстави відповідно до норм чинного законодавства для позбавлення відповідачів батьківських прав. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 02 квітня 2014 року визнано доцільним позбавити [PERSON], [PERSON], батьківських прав відносно їх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] достовірно встановлено в судовому засіданні, при цьому відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дітей, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, а також наданою ними нотаріально посвідченої згоди на позбавлення їх батьківських прав. За таких обставин, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Частиною 5 статті 167 СК України встановлено, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. За ч.3 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на норми чинного законодавства, відсутність подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуна над дітьми, суд вважає за необхідне передати неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради для подальшого влаштування або вирішення питання встановлення опіки. За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідачі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вони зобов'язані надавати матеріальну допомогу на їх утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином з відповідача [PERSON], підлягає стягненню на користь державного дитячого закладу в якому буде перебувати дитина, або опікуна (піклувальника) на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з відповідача [PERSON] підлягає стягненню щомісячно на користь на користь державного дитячого закладу в якому буде перебувати дитина, або опікуна (піклувальника) на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст.88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.; стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved