Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01 березня 2014 року у відділі ДРАЦС РС по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області, актовий запис №11. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що з 01.03.2014 вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Спільне життя не склалось, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Подружні відносини припинені з липня 2018 року. Примирення між ними не можливе. Ухвалою від 09 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, одночасно з позовною заявою подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 10.06.2021 повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20, 29), також повідомлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.24,25), відзиву на позов не подав. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.10.2020 відділом ДРАЦС по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис №11, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині - [PERSON] (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.02.2014 відділом ДРАЦС РС по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області (а.с.7). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони з липня 2018 року разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved