Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся в суд із позовом, яким просить визнати [PERSON], [INFO], неповнолітнього [PERSON], [INFO], законні права та інтереси якого представляє [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №48 по вул. Героїв Сталінграда, 12, корпус 2 в м. Кіровограді. Зазначає, що є власником квартири, в якій з 13.08.2004 року зареєстровані відповідачі по справі. З 29.11.2012 року фактично не проживають в квартирі, будь-які їх особисті речі відсутні. В судове засідання представник позивача подала заяву про його проведення у її відсутності, вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, повідомлялись, заяв на його відкладення не подали, заперечень на позов також. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, із наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ст. 391 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку(квартири), які проживають разом з ним, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом з»ясовано, що власником квартири №48 по вул. Героїв Сталінграда, 12, корпус 2 в м. Кіровограді є [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] від 27 листопада 2001 року (а.с.6). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно довідки\~ від 14.09.2010 року за №3676, виданої начальником КРЕП №10, за адресою в м. Кіровограді по вул. Героїв Сталінграда, 12 к. 2 кв. 48 зареєстровано 4 особи, а саме: [PERSON] Володимирович- власник, [PERSON] Леонтіївна- дружина, [PERSON] Олександрівна- дочка, [PERSON] Дмитрович- син дружини (а.с.7). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2011 року, яке набрало законної сили 12.09.2011 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений у відділі РАЦС Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №409 (а.с.12). Слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області старшим лейтенантом міліції [PERSON] видано довідку про те, що подане [PERSON] повідомлення про кримінальне правопорушення: в період часу з 07.00 год. 28.11.2012 року по 08.30 год. 29.11.2012 року, дружина [PERSON], перебуваючи в квартирі за адресою: [ADDRESS] без повідомлення [PERSON] вивезла з квартири належні останньому меблі та зникли гроші в сумі 20 000 грн. 29 листопада 2012 року прийняте та 29 листопада 2012 року зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний №12012120060000148. Розпочато досудове розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України. 16 травня 2016 року сусідами позивача, підписи яких засвідчено в.о. начальника КП ЖЕО №4, складено акт про те, що в квартирі №48 по вул. Героїв Сталінграда, корп. 2, буд. 12 в м. Кіровограді, фактично не проживає [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 29.11.2012 року. Будь-які особисті речі [PERSON] та [PERSON] в квартирі №48 по вул. Героїв Сталінграда, корп. 2, буд. 12 в м. Кіровограді відсутні (а.с.11). Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить усунути перешкоди в користуванні житлом, яким є формально залишена реєстрація проживання в цій квартирі його колишньої дружини та її сина, які фактично з 29.11.2012 року в цій квартирі не проживають, тобто визнати їх такими, що втратили право на проживання. Саме таке рішення, з огляду на положення статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-1У, є підставою для зняття відповідачів з реєстрації за адресою місця знаходження належної позивачу квартири відповідним органом виконавчої влади, який за законом уповноважений на вчинення вказаних дій. Судом не встановлено, що позивач створював перешкоди в користуванні житлом відповідачам. За таких обставин, суд вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою, оскільки не проживають в ній понад рік без поважних причин, а відтак їх слід визнати такими, що втратили право користування квартирою №48 по вул. Героїв Сталінграда, 12, корпус 2 в м. Кіровограді. В порядку ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] - 551,20 грн. внесеного судового збору.

Outcome: approved