Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з уточненим у подальшому позовом до відповідача та просить стягнути з останнього на її користь заробітну плату за відпрацьовані позивачем робочі дні в квітні 2015 року, невиплачену при звільнені у сумі 9294 грн. 00 коп., вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку 15054 грн. 59 коп., компенсацію за невикористану відпустку у кількості 35 днів у сумі 14360 грн. 15 коп., компенсацію за невикористану додаткову соціальну відпустку у кількості 10 днів у сумі 3453,00 коп., середньомісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 23 823, 63 грн. та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У судове засідання сторони не зявились, від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує, причини неявки в судове засідання представника відповідача суду не повідомлені. За таких підстав суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 16 травня 2014 року позивач [PERSON] відповідно до наказу № 283-К була прийнята на посаду заступника начальника управління розвитку банківської мережі Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт». 25 вересня 2014 року згідно наказу № 626К позивач була переведена на посаду начальника відділення у м. Чернігові. 30 квітня 2015 року наказом № 340-К від 28 квітня 2015 року позивач була звільнена із займаної посади у зв'язку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільнені з роботи з позивачем не було проведено повний розрахунок належних до виплати сум. Відповідно до наданого відповідачем розрахункового листка про нараховані та сплачені грошові кошти позивачу до сплати в квітні 2015 року належало: нарахована заробітна плата за квітень 2015 р. - 15064,00 грн.; компенсація за невикористану відпустку за квітень 2015р. - 14360,15грн.; вихідна допомога за квітень 2015 р. - 15054,59 грн. Було виплачено (шляхом перерахування коштів на картковий рахунок) заробітна плата за квітень 2015р. у сумі 5770,23 грн. З заробітної плати утримано: військовій збір 1,5% за квітень 2015р. - 667,18 грн., єдиний внесок (зар. плата) 3,6% за квітень 2015р. - 745,42грн., податок з доходів фізичних осіб за квітень 2015р. -8137,66 грн. Таким чином, відповідно до даного розрахункового листа, станом на момент подачі позовної заяви до суду заборгованість відповідача складається з: заробітної плати за квітень 2015р. - 9294,00 грн.; компенсації за невикористану відпустку за квітень 2015р. -14360,15 грн.; вихідної допомоги за квітень 2015р. - 15054,59 грн. Крім того, відповідач зобовязаний сплатити позивачу компенсацію за невикористану додаткову соціальну відпустку у кількості 10 днів у сумі 3453,00 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Стаття 116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи наявність доказів, які свідчать про невиконання відповідачем вимог Закону, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі за відпрацьовані робочі дні в квітні 2015 року у сумі 9294 грн. 00 коп., вихідної допомозі у розмірі середнього місячного заробітку в сумі 15054 грн. 59 коп., компенсації за невикористану відпустку у кількості 35 днів у сумі 14360 грн. 15 коп., компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку у кількості 10 днів у сумі 3453,00 коп., середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 15\~191, 88 грн., виходячи з розрахунку 345 грн. 27 коп. за кожний робочий день (18 (травень) + 20 (червень) +6 (липень) = 44 (дні) * 345грн.27 коп. = 15\~191, 88 грн.), така заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає справедливим і рівноцінним відшкодування позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з відсутністю оплати своєї праці та порушення його законних прав призвело до втрати нормальних життєвих звязків та вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, в розмірі 1 000 грн., які повинні бути стягнути з відповідача на користь позивача. Також з відповідача на користь позивача належить стягнути 1\~055 грн. витрат на правову допомогу та на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 594 грн. 09 коп.

Outcome: partial