Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

У червні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ДП «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги мотивовані тим, що після звільнення позивачів відповідач не провів з ними остаточного розрахунку при звільненні. У зв'язку з цим, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2013 року у справі № 757/16294/13-ц з відповідача на користь позивачів стягнуто заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу при звільненні, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди. Крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року у справі № 757/23795/15-ц з відповідача на користь позивачів стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 16 лютого 2015 року, яке відповідачем не виконане. Тому, позивачі звернулися з цим позовом до суду, просили стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме: на користь: [PERSON] - у розмірі 105 216 грн. за період з 24 січня 2015 року по 16 травня 2016 року та за період з 16 лютого 2015 року по 16 травня 2016 року на користь [PERSON] - у розмірі 114 450 грн., [PERSON] - у розмірі 94 896 грн. 75 коп., [PERSON] - у розмірі 26 775 грн. Сторони до судового засідання не з'явились, представник позивачів надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як встановлено під час судового розгляду позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] працювали у відповідача ДП «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Разом з тим, з позивачами у день звільнення не проведено остаточного розрахунку. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2013 року стягнуто з ліквідаційної комісії державного підприємства «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь: - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 188 831 грн. 47 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 16 190 грн. 91 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 5 388 грн. 37 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 32 880 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн.; - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 209 944 грн. 20 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 17 284 грн. 94 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 6 252 грн. 31 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 45 780 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн. - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 16 7759 грн. 03 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 163 грн. 88 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 1 229 грн. 10 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 37 958 грн. 70 коп. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн. - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 48 748 грн. 06 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4 598 грн. 93 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 1 463 грн. 04 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10 710 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн. (а.с. 8-10). Вказаним рішенням встановлено, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 6 576 грн., [PERSON] - 7 630 грн., [PERSON] 6 326 грн. 45 коп., [PERSON] 1 785 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року стягнуто з Державного підприємства «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 105 216 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 122 080 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 101 233,20 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 28 560 грн. (а.с. 11-12). Разом з тим, на даний час вказані рішення суду не виконані, з позивачами не проведено остаточний розрахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням того, що відповідач не провів з позивачами остаточного розрахунку при звільненні, не виконав рішення суду, то відповідно до умов ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів середній заробіток, а саме на користь: - [PERSON] у розмірі 105 216 грн. (з розрахунку 6 576 грн. за період з 24 січня 2016 року по 16 травня 2016 року ), - [PERSON] у розмірі 114 450 грн. (з розрахунку 7 630 грн. з 16 лютого 2015 року по 16 травня 2016 року), - [PERSON] у розмірі 94 896 грн. 75 коп. (з розрахунку 6 326 грн. 45 коп. з 16 лютого 2015 року по 16 травня 2016 року), - [PERSON] у розмірі 26 775 (з розрахунку 1 785 грн. з 16 лютого 2015 року по 16 травня 2016 року). Вказані розрахунки здійснені представником позивачів у позовній заяві, з якими суд повністю погоджується. При цьому, суд бере до уваги рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, згідно з яким для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved