Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 06 березня 2009 року між ним та відповідачем укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за яким позивач передав у власність відповідача квартиру [ADDRESS]. Відповідно до умов договору продаж квартири вчинено за 429750 грн, з яких 30\~000 грн покупець сплатив до укладення договору, а 399\~750 грн зобовязався сплатити на поточний рахунок позивача рівними частинами по 9993,75 грн, щоквартально, до 28 грудня 2018 року. Посилаючись на те, що станом на 31 березня 2015 року відповідач повинен був сплатити 279843,75 грн, а фактично сплатив 190\~000 грн, позивач просить стягнути з нього на свою користь борг у сумі 89\~843,75 грн (279843,75 190000), та на підставі ст.. 625 ЦК України інфляційні в сумі 44403,50 грн, 3% річних в сумі 3251,07 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, повідомивши письмово про підтримання позову та розгляд справи в його відсутності. Відповідач по повторному виклику у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, тому суз за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 06 березня 2009 року між ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» та [PERSON] укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за яким позивач передав у власність відповідача квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1 договору, продаж квартири вчинено за 429 750 грн, з яких 30\~000 грн покупець сплатив на поточний рахунок продавця до укладення цього договору, а 399\~750 грн зобовязався сплатити на поточний рахунок позивача до 28 грудня 2018 року, рівними частинами, щоквартально. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем станом на 31.03.2015 року сплачено 190\~000 грн, останній платіж вчинено 31.12.2012 року, борг становить 89843,75 грн, інфляційні 44403,5 грн, 3% річних 3251,07 грн. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Згідно ч. 1 ст. 695 ЦК України, договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК). Згідно ст.. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене та оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, витікають з умов договору, який не суперечать вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved