Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У травні 2021 року позивач Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 16 січня 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 9096, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000,00 гривень за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 27 % річних строком на 36 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 13 січня 2017 року, споживчі потреби. Крім того, в забезпечення кредитного договору від 16 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладені договори поруки № 8670 та № 8671 від 16 січня 2014 року. Проте, відповідач своє зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 29 квітня 2021 року має заборгованість, яка становить 84959,05 гривень, яка складається з: - 25833,35 гривень - прострочена заборгованість за основним боргом; - 18285,47 гривень - прострочені проценти; - 19698,30 гривень - інфляція на суму простроченого кредиту; - 13873,85 гривень - інфляція на суму прострочених процентів; - 4260,74 гривень - 3 % річних на суму простроченого кредиту; - 3007,34 гривні - 3 % річних на суму прострочених нарахованих і несплачених процентів. Тому, просять суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві міститься прохання згідно з яким просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з текстом Кредитного договору № 9096 відповідач [PERSON] отримав в АТ «Ощадбанк» кредит у розмірі 30000,00 гривень строком на 36 місяців з терміном повернення кредиту не пізніше 13 січня 2017 року, зобов`язавшись належним чином використати і повернути в передбачений договором строк, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 27 %. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] , згідно з розрахунком заборгованість за кредитним договором від 16 січня 2014 року, останній, станом на 29 квітня 2021 року, має заборгованість у сумі 84959,05 гривень, яка складається з: - 25833,35 гривень - прострочена заборгованість за основним боргом; - 18285,47 гривень - прострочені проценти; - 19698,30 гривень - інфляція на суму простроченого кредиту; - 13873,85 гривень - інфляція на суму прострочених процентів; - 4260,74 гривень - 3 % річних на суму простроченого кредиту; - 3007,34 гривні - 3 % річних на суму прострочених нарахованих і несплачених процентів. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором станом на 29 квітня 2021 року у розмірі 84959,05 гривень, яка складається з наступного: - 25833,35 гривень - прострочена заборгованість за основним боргом; - 18285,47 гривень - прострочені проценти; - 19698,30 гривень - інфляція на суму простроченого кредиту; - 13873,85 гривень - інфляція на суму прострочених процентів; - 4260,74 гривень - 3 % річних на суму простроченого кредиту; - 3007,34 гривні - 3 % річних на суму прострочених нарахованих і несплачених процентів. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Банком та відповідачами укладено договори поруки № 8670 та № 8671 від 16 січня 2014 року, за умовами яких [PERSON] та [PERSON] зобов`язались в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 9096 від 16 січня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язанні боржником. Частинами першою та другою статті 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідачі у солідарному порядку на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом в сумі 84959,05 грн., задовольнивши позовні вимоги. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 84959,05 грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2270,00 гривень, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів і тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача АТ «ОщадБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у зазначеному розмірі.

Outcome: approved