Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначала про те, що із 03 червня 2011 року вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син: [PERSON], [INFO]. Разом із тим, сімейне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на життя. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки він суперечить її інтересам та носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 30 серпня 2018 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. 30 серпня 2018 року надав до суду заяву про визнання позову та розгляд даної справи у його відсутність. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 03 червня 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 229. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] Від спільного подружнього життя у сторін народився син: [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Продовжувати подальше спільне життя не бажають, наміру до примирення не заявили, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, та з урахування визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що він підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved