Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.07.2019 року визначено Печерський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду вказаної справи з огляду на факт проживання відповідача на тимчасово окупованій території (в АР Крим). 17.07.2019 року справа надійшла до Печерського районного суду м. Києва та, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана в провадження судді Матійчук Г.О. Позивач свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 07.07.2012 року по 07.04.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] . У березні 2014 року вона разом з дитиною залишила АР Крим та переїхала до м. Кіровограда (нині Кропивницький), де разом з сином була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. Відповідач залишився проживати в АР Крим. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2015 року шлюб між ними було розірвано. Починаючи з 2014 року дитина не знає батька, проживає разом з нею в с. Софіївська Борщагівка, Київської області, знаходиться на її повному отримані, вихованням дитини займається лише вона, батько не вживає заходів для спілкування з дитиною. Її прохання до відповідача про спілкування з дитиною були проігноровані. 23.08.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Також зазначила, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, в т.ч. за допомогою смс-повідомлення та оголошення через сайт «Судова влада», причина неявки суду не відома. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника служби. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у відсутність учасників справи за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.17). Згідно довідки виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 24.06.2019 року №1883 [PERSON] проживає в с. Софіївська Борщагівка разом з сином [PERSON] (а.с.22). В тому ж населеному пункті дитина з 2018 р. відвідує дитячий клуб «Смайлик» (а.с.20). Висновком Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 07.06.2019 року № А137769.2761.2 «Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав» встановлено, що батько дитини самоусунувся від батьківських обов`язків відносно сина, не утримує дитину матеріально, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям. Встановлено також, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . На вказану адресу Службою у справах дітей Києво-Святошинської районної державній адміністрації Київської області йому направлялось повідомлення про розгляд питання про доцільність/не доцільність позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , втім відповіді на повідомлення не надходило. Таким чином, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, в особі її органу опіки та піклування, дійшла висновку, що батько дитини - [PERSON] ухиляється від виховання дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно сина, в зв`язку з цим комісія з питань захисту прав дітей при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved