Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У травні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 20.11.2010 р. сторони перебувають у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 2011 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки сімейне життя не склалося, чоловік перестав піклуватися про сімейні відносини на почуттях любові, дружби, з його сторони відсутні повага та взаєморозуміння; між сторонами почали виникати конфлікти, які перетворювалися в сварки; дійти згоди спільно як подружжя при вирішенні найважливіших питань життя сімї не можуть; чоловік зловживає спиртними напоями, не переймається побутовими проблемами сімї, матеріально сімю не забезпечує, ставиться до дружини зневажливо, не поважає її уподобання та звички, тому з жовтня 2012 року подружжя разом не проживають. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Третя особа [PERSON] у попередньому судовому засіданні просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, оскільки з червня 2014 р. він проживає у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] і вона на даний час вагітна, батьківство ще ненародженої дитини він визнає повністю. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони і третя особа у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмових заяв позивача і третьої особи, вони просять суд розглянути справу в їх відсутність, позов підтримують повністю, позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін і третьої особи на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Тому 09.07.2015 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. У судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з жовтня 2012 р., спільне господарство не ведеться. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 20.11.2010 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого 20.09.2011 р. народилася дитина. Позивач [PERSON] на даний час підтримує фатктичні шлюбні стосунки з третьою особою [PERSON], перебуває у стані вагітності, [PERSON] батьківсьво ще ненародженої дитини визнав повністю. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved