Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми спричиненої шкоди в розмірі 225грн.82коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач який мешкає за адресою [ADDRESS] в порушення вимог Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, порушив Правила, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача накид на мережевий ввід. Виявлене порушення зафіксовано в акті про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем. Тому, відповідно до вимог п. 53 «Правил користування електричною енергією для населення», п. 3 «Методикою нарахування розміру відшкодування збитків, спричинених енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення», затвердженою постановою НКРЕ України № 1416 від 22.11.1999 року (із змінами та доповненнями від 08.02.2007 року № 154), відповідачу нарахована сума спричиненої шкоди в розмірі 225грн.82коп. На момент подачі позовної заяви до суду, сума спричиненої шкоди відповідачем на користь позивача не відшкодована. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач за адресою свого мешкання [ADDRESS] безобліково споживав електроенергію. Даний факт підтверджено актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 129414 від 11.01.2011 року (а.с.7-8). У відповідності до вимог п.п. 3.3 п. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656, якщо споживач, зокрема здійснив самовільне підключення поза приладом обліку прихованою електропроводкою, виявити які представниками постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості, то споживачу робиться перерахунок за користування електричною енергією з дати останньої технічної перевірки, але не більше ніж за три роки. За таких обставин, відповідачу за період з 27.12.2010 року по 11.01.2011 року, а саме по день встановлення порушення, була нарахована сума завданої майнової шкоди в розмірі 225 грн.82коп., про що свідчить розрахунок розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ППЕЕН (а.с.6). Як вбачається з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків сума спричиненої відповідачем шкоди складає 225 грн.82коп За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума спричиненої шкоди підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача повністю доведені, тому підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до розрахунку позивача, який суд перевірив та зазнав правильним. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved