Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У травні 2019 р. заявник звернулася до суду зі вказаною заявою, уточнивши її у вересні 2019 р., обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] , помер її чоловік - [PERSON] , який був з 10.06.1999 р. зареєстрований в гуртожитку [ADDRESS] , де він мешкав до реєстрації шлюбу. Після одруження, восени 1999 р., він став проживати з нею в квартирі [ADDRESS] . Після смерті її чоловіка, відкрилася спадщина на депозитний вклад в АТ КБ «Приват Банк» за договором № SAMON 8000705551675 від 02.04.2009 р., який було відкрито на ім`я спадкодавця. Крім неї інших спадкоємців немає. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у визначений законодавством строк, вона не зверталася, так як вважала, що прийняла її автоматично. Коли вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, то отримала відмову, оскільки не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримку заяви та розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надав заяву про те, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: свідоцтва про смерть; договору АТ КБ «Приват Банк» № SAMON 8000705551675 від 02.04.2009 р.; свідоцтва про шлюб; ордеру на житлове приміщення; розпорядження на право зайняття житлової площі в гуртожитку для малосімейних; довідки від 22.05.2019 р. відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; акту з місця проживання від 24.05.2019 р.; відмову від 21.05.2019 р. приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] , помер - [PERSON] , який з 10.06.1999 р. був зареєстрований в гуртожитку [ADDRESS] . Після одруження, восени 1999 р., він став проживати з позивачем в квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на депозитний вклад в АТ КБ «Приват Банк» за договором № SAMON 8000705551675 від 02.04.2009 р., який було відкрито на ім`я [PERSON] .. Крім [PERSON] інших спадкоємців немає. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у визначений законодавством строк, позивач не зверталася, так як вважала, що прийняла її автоматично. Коли позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, то 21.05.2019 р. отримала відмову, оскільки не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. Факт постійного спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані заявником відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, та свідчать про обґрунтованість та законність заяви. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved