overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У травні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28 лютого 2020 року 93100022 Управлінням РАЦС адміністрації міста Бєлгорода Бєлгородської області, актовий запис № 120209310002200264003, зареєструвала шлюб з [PERSON] . Посилалася, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачем не склалися через відсутність довіри та взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, вважає примирення неможливим. 07 вересня 2021 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про розірвання шлюбу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2021 року сторонам надано строк для примирення 3 місяці. 07 грудня 2021 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова поновлено провадження та призначено цивільнц справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

у травні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 21.09.2001 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Причиною припинення шлюбних відносин стало, те що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, ображає та принижує її, вчиняє відносно неї насильство. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберегти сім`ю, отже суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею будинковолодіння [ADDRESS] , в якому зареєстрований, але з моменту реєстрації (з 09 квітня 2011 року) не проживає і у добровільному порядку з реєстрації не знімається відповідач [PERSON] . Оскільки точне місце проживання відповідача їй /позивачці/ не відоме, номер телефону відсутній, реєстрація відповідача у належному їй /позивачці/ будинку перешкоджає реалізації її (позивачки) прав на будинок, то просила визнати відповідача таким, що втратив право користування цим будинком. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачки, покази свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 липня 2010 року позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-9). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.10,11-14), показів свідка [PERSON] , у будинку за вказаною адресою з 09 квітня 2011 року зареєстрований відповідач [PERSON] , який у цьому будинку з моменту реєстрації не проживає та ніколи не проживав, з реєстрації в добровільному порядку не знімається. Згідно положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156, 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено зібраними по справі доказами, відповідач, який членом сім`ї позивачки не є, зареєстрований, але більше року не проживає у належному їй (позивачці) будинку, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, крім того ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ». Ухвалою суду від 17 червня 2021 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 2 вересня 2021 року сторонам було надано строк для примирення до 2 листопада 2021 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 жовтня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.10/. Як вбачається з позовної заяви, пояснень представників сторін в судовому засіданні, сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх двох років вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, незважаючи на надання судом часу на примирення, вони не примирились. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати, змінити прізвище позивачки на дошлюбне - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 15\~серпня 2019року, від якого мають неповнолітню дитину: сина- [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до порядку, визначеному розділом І главою 7 ЦПК України. Про причини повторної неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2019 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї\~немає перспективи\~возз`єднання.\~До порозуміння\~сторони не\~прагнуть,\~у кожного\~сформувався свій\~погляд на\~життя та\~інтереси,\~а йти\~на поступки\~один одному\~подружжя не\~бажає.\~В письмовій\~заяві до\~суду позивачка\~наполягала на\~розірванні шлюбу,\~вважаючи примирення\~і збереження\~їх сім`ї\~неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами. Згідно ч.3\~ст.109\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що заява\~про розірвання\~шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітнього сина сторін суд визначає з матір`ю, відповідно до ч.1 ст.160 СК України. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23 вересня 2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просив розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнала позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивачка і відповідач вступили до шлюбу 23.09.2011 року, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, (актовий запис № 468). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідачки підлягають судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 29 листопада 2016 року. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на права і обов`язки подружжя, подружньої зради. Близько одного року з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних відносин. Фактично шлюб припинив існування. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. В добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС, відповідач відмовляється. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 2016 року, від якого дітей не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, подружня зрада, призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивачка та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач не заперечив. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають остаточне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України вимога позивачки про відновлення її дошлюбного прізвища підлягає задоволенню. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

у травні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 20 червня 2015 року. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст.105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) . Шлюбні відносини сторони не підтримують, мешкають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 14992, вчинений нотаріусом Харою Н. С., яким стягнуто з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 15 346,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що указаний виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору № 26253028524137 від 26.04.2013, укладеного між позивачкою та АТ «Банк ренесанс капітал», правонаступником якого є АТ «ПУМБ». Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 26.06.2019 року, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, укладений між позивачкою і банком, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач і треті особи не подали до суду відзиву, пояснень на позов. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Перевіривши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У травні 2021 року позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 27 серпня 2005 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2201, також після розірвання шлюбу просить відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено (зареєстровано) шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що 27 серпня 2005 року було складено відповідний актовий запис №2201. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2021 року матеріали цивільної прави було передано для розгляду судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, у своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved