Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Дельта банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2007 між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №07/01/07-НП, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 109332 грн. зі строком користування до 25.03.2027, зі сплатою відсотків за користування 15,50% річних (перемінна процентна ставка), 3,5% річних (фіксована процентна ставка). 20.05.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступило право вимоги від [PERSON] коштів відповідно до кредитного договору №07/01/07-НП від 26.03.2007. Згідно умов вказаного кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених цим договором. У зв'язку з істотними порушеннями [PERSON] умов кредитного договору, утворилася заборгованість, яка становить 37392,48 грн. Просили стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» суму заборгованості за кредитним договором №07/01/07-НП від 26.03.2007 у розмірі 37038,62 грн. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Надав розрахунок заборгованості станом 26.04.2016 року. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували. Зазначили, що 13.05.2016 відповідачем частково було погашено заборгованість у сумі 1200 грн. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 26.03.2007 між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №07/01/07-НП, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 109332 грн. зі строком користування до 25.03.2027, зі сплатою відсотків за користування 15,50% річних (перемінна процентна ставка), 3,5% річних (фіксована процентна ставка). 20.05.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними за забезпечувальними договорами. Відповідач свого обов'язку належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №07/01/07-НП від 26.03.2007, наданого представником позивача у судовому засіданні, станом на 26.04.2016 за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 21974,62 грн., яка складається з наступного: ●заборгованість за кредитом - 19749,19 грн., ●заборгованість за відсотками - 0,00 грн., ●заборгованість за пенею (станом на 02.03.2016) - 2225,43 грн. Але позивач обмежується вимогою про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Боржником, [PERSON], 13.05.2016 частково погашено заборгованість за кредитним договором №07/01/07-НП від 26.03.2007 у сумі 1200 грн., що підтвердується квитанцією №8768860 від 13.05.2016, та визнано представником позивача у судовому засіданні. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням часткового погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 18549,19 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 188,16 грн.

Outcome: partial