Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У суд з позовною заявою звернулася [PERSON], яка просить ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів і стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] в розмірі 800 гривень щомісяця. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 29.10.2011 року по 07.04.2014 року перебували у шлюбі. Рішенням Любомльського районного суду від 15.07.2014 року було встановлено стягувати аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина- [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі по 50 гривень щомісячно. Однак, даних коштів не вистачає на утримання дитини, син часто хворіє, відповідач допомагати у добровільному порядку не бажає в інших додаткових витратах на утриманні дитини участі не приймає. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач є працездатним, періодичного працює на тимчасових роботах, а тому спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача надійшла заява в якій він також просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки не працює і його дохід не значний, на його утриманні перебуває син [PERSON] [INFO] та дружина [PERSON] [INFO], яка знаходиться у декретній відпустці. Та останнім долучено документи: свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.03.2015 року з якого вбачається, що батько [PERSON] [INFO] є відповідач, довідка видана Державним центром зайнятості Рожищенського РЦЗ від 21.03.2016 року, згідно якої дохід з 07.09.2015 року по лютий 2016 року становить 1421,41 грн., та з довідку з Волинської обласної клінічної лікарні, з якої вбачається, що відповідач хворіє. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено. З рішення Любомльського районного суду від 07.04.2014 року вбачається, що зареєстрований у Радехівській сільській раді Любомльського району Волинської області 29.10.2011 року за актовим записом №3 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Любомльського районного суду від 15.07.2014 року було вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] [INFO] року в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн.. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2011 року батьками [PERSON], який народився [INFO] року є [PERSON] та [PERSON] Згідно паспорта серії [NUMBER] [PERSON], який народився [INFO] року в м. Рожище Волинської області, зареєстрований в [ADDRESS] Згідно паспорта серії [NUMBER] [PERSON], яка народилася [INFO] року в селі Чмикос, Любомльського району, Волинської області, зареєстрована в в [ADDRESS] З довідки про склад сім'ї від 04.02.2016 року № 93 виданої виконавчим комітетом Радехівської сільської ради вбачається, що позивачка проживає разом із сином [PERSON] [INFO] Відповідно довідки № 257 від 16.02.2016 року виданої Любомльським РУПСЗН [PERSON] отримала тимчасову допомогу на 1 дитину з серпня 2015 року по січень 2016 року у розмірі 1760,10 грн., З довідки № 347 від 05.02.2016 р. виданої Любомльським РЦЗ вбачається, що [PERSON] не перебуває на обліку в Любомльському районному центрі зайнятості. Згідно довідки № 75/03-28 від 18.08.2016 року [PERSON] отримала від [PERSON] аліменти за виконавчим листом № 163/1634 від 04.09.2014 року з липня 2015 року по листопад 2015 року у сумі 250 гривень. З виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що [PERSON] [INFO] року часто хворіє. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст. 192 СК України Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач [PERSON] не є особою похилого віку, працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на сина щомісячно у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері, а тому, на думку суду, на даний час розмір раніше стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, також постійне зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності тягне відповідну зміну матеріального становища матері, при цьому, судом береться до уваги, що відповідач хворіє та має на утриманні ще одну дитину [PERSON] [INFO]. А тому суд, враховуючи зміну матеріального становища позивачки, а також, беручи до уваги що відповідач хворіє і має на утриманні сина, вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню, однак тверду грошову суму, яку просить позивач, суд рахує дещо завищеною, оскільки підтверджуючих документів про можливість відповідача сплачувати по 800 грн. на дитину щомісячно нею не подано, а тому з урахуванням фактичних обставин справи, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд дійшов до висновку, що розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі підлягає збільшенню із розміру 50 грн. на 300 грн. щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Щодо вимог позивачки про допущення рішення до негайного виконання суд зазначає наступне. Підстави для допущення негайного виконання визначені в ст. 367 ЦПК України. Серед підстав, визначених ст. 367 ЦПК України відсутні рішення суду по справам про збільшення розміру аліментів. Частиною 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Однак законом визначені особливості присудження аліментів за рішенням суду та збільшення розміру аліментів за рішенням суду. Зокрема, згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 23 Постанови пленуму верховного суду № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищенаведені положення закону та їх роз'яснення, суд вважає, що ч. 1 п.1 ст. 367 ЦПК України не розповсюджується на рішення суду у справах про збільшення розміру аліментів, оскільки аліменти в збільшеному розмірі присуджуються саме з дня набрання рішенням законної сили, що виключає можливість його негайного виконання. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial