Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У червні 2015 року до суду звернулося ПАТ «Сад Поділля» (далі позивач) із позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) грошових коштів за договором купівлі-продажу. Позов обґрунтований тим, що 8.06.2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач передав відповідачу яблуні за актом приймання-передачі, а відповідач прийняв у користування яблуні та сплатив позивачу 15 800 грн. Решту суми відповідач зобовязаний був сплатити позивачу у строки до 1.12.2012, до 1.12.2013 та до 1.12.2014 по 15 792 грн відповідно. Відповідач узятих на себе зобовязань не виконував, оскільки у строки, встановлені договором, кошти не сплатив, у звязку із чим рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 28.08.2014, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4.02.2015, з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість в сумі 31 584 грн, які відповідач зобовязаний був сплатити до 1.12.2012 та 1.12.2013. Проте, з часу ухвалення рішення апеляційним судом відповідач заборгованість в сумі 31 584 грн не сплатив, у звязку із чим позивач нарахував відповідачу на цю суму втрати у звязку з інфляцією та три проценти річних. Окрім того, відповідач не здійснив платіж, який він мав провести до 1.12.2014 в сумі 15\~792 грн, у звязку із чим позивач нарахував відповідачу на цю суму втрати у звязку з інфляцією та три проценти річних. З урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 43), посилаючись на невиконання відповідачем узятих на себе зобовязань, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь: 1) заборгованість за договором купівлі-продажу від 8.06.2011 в сумі 15 792 грн, втрати від інфляції у звязку з несвоєчасним розрахунком за договором за період з 1.12.2014 по 19.06.2015 в сумі 6412 грн та три проценти річних в сумі 261 грн, а всього заборгованість, з урахуванням індексів інфляції та трьох процентів річних в сумі 22\~465 грн; 2) втрати у звязку з інфляцією за несвоєчасний розрахунок за договором за попередні періоди, а саме: - за період з 1.12.2012 по 1.04.2015 від суми другого платежу в сумі 8101 грн; - втрати у звязку з інфляцією у квітні 2015 року в сумі 2187 грн; - за період з 1.12.2013 по 19.06.2015 від суми третього платежу в сумі 11\~986 грн. Всього втрати від інфляції 22\~274 грн. 3) три проценти річних від сум заборгованості за попередні періоди, а саме: - за період з 1.12.2012 по 1.04.2015 від суми другого платежу в сумі 1102 грн; - за період з 1.12.2013 по 19.06.2015 від суми третього платежу в сумі 734 грн. Всього три проценти річних 1839 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, що і у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, ураховуючи згоду представника позивача, слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. 8 червня 2011 року між СВАТ «Сад Поділля», правонаступником якого є ПАТ «Сад Поділля» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу (далі договір), згідно з пунктом 1.1. якого товариство позивач зобовязувалось продати належні йому на праві власності яблуні в кількості 734 штуки, які знаходяться на земельній ділянці покупця, посвідченій державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 397480 та Серія ЯЖ № 397481 у власність покупцеві, а покупець відповідач зобовязується прийняти яблуні та сплатити за них на умовах цього договору. Пунктами 2.1., 2.2. договору передбачалося, що продавець зобовязаний передати яблуні у користування покупцю в кількості 734 штуки протягом одного дня з моменту підписання цього договору за актом приймання-передачі. Покупець набуває права власності на яблуні після їх оплати у повному обсязі, що оформляється видатковою накладною (а.с. 4). Згідно з розділом 3 договору, ціна за одиницю товару складала 86,06 грн. Загальна ціна товару, що продається за цим договором 63 168,04 грн. Попередня оплата в розмірі 15 792,01 грн має бути перерахована на рахунок продавця або внесена готівкою в касу протягом 190 днів з моменту підписання договору. Решту суми відповідач зобовязаний був сплатити позивачу у строки до 1.12.2012, до 1.12.2013 та до 1.12.2014 по 15 792 грн відповідно. 8 червня 2011 року позивачем та відповідачем було складено акт прийому-передачі майна у користування, згідно з яким на підставі п. 2.1. договору купівлі-продажу від 8.06.2011 товариство передало, а [PERSON] прийняв у користування яблуні плодоносні в кількості 734 штуки, які знаходяться на земельній ділянці покупця (а.с. 5). 6 грудня 2011 року [PERSON] сплатив позивачу 15 800 грн авансу за яблуні згідно з договором від 8.06.2011, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №165 (а.с. 6). У звязку із не сплатою відповідачем платежів до 1.12.2012 та до 1.12.2013 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором купівлі-продажу від 8.06.2011 в сумі 31\~584 грн (а.с. 18). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 28.08.2014, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4.02.2015 з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором купівлі-продажу від 8.06.2011 в сумі 31 584 грн (а.с. 9, 10, 16, 17). З часу ухвалення рішення судом апеляційної інстанції і до дня розгляду цієї справи, відповідач коштів за рішенням суду не сплатив, у звязку із чим позивач нарахував відповідачу на суму заборгованості за рішенням суду втрати у звязку з інфляцією в сумі 22\~274 грн та три проценти річних в сумі 1839 грн, обґрунтованість нарахування яких підтверджується детальним розрахунком, наданим позивачем (а.с. 44). Окрім того, відповідач не здійснив позивачу платіж, який він мав провести до 1.12.2014 в сумі 15\~792 грн, у звязку із чим позивач нарахував відповідачу на цю суму втрати у звязку з інфляцією в сумі 6412 грн та три проценти річних в сумі 261 грн, обґрунтованість нарахування яких підтверджується детальним розрахунком, наданим позивачем (а.с. 44). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані з виконанням зобовязань за договором, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтями 662, 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу від 8.06.2011 року щодо проведення розрахунків з позивачем за яблуні, то право позивача на виконання умов договору та отримання коштів за продаж належного йому майна порушене і підлягає судовому захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором купівлі продажу від 8.06.2011 в сумі 15\~792 грн, втрати у звязку з інфляцією в сумі 6412 грн та три проценти річних в сумі 261 грн. Окрім того, оскільки відповідач до цього часу не сплатив позивачу кошти за рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 28.08.2014 в сумі 31 584 грн, то відповідача на користь позивача належить стягнути втрати у звязку з інфляцією в сумі 22\~274 грн та три проценти річних в сумі 1839 грн. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 466 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved