Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву\~відповідача вбачається,\~що він\~з позовом\~про розірвання\~шлюбу згоден.\~Зазначає,\~що він\~є учасником\~бойових дій,\~а тому\~відповідно до\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору.\~Таким чином,\~судові витрати\~з нього\~стягуватись не\~можуть.\~Крім того,\~позивачем не\~надано доказів\~на підтвердження\~вимоги про\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу (а.с. 22). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідач у відзиві зазначає про те, що він є учасником бойових дій, а тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати з нього стягуватись не можуть. Разом з тим, зміст заявлених позивачем вимог свідчить, що вони не пов`язані з виконанням ним військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків, а тому відповідач не звільняється від стягнення з нього сплаченого позивачем судового збору у разі задоволення позову. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 640/7310/19. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу позивач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивача не вбачається за необхідне. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 15 квітня 2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2114 Шугаєвої Т.В. та квитанція від 24 квітня 2020 року про оплату правничої допомоги [PERSON] (а.с. 8, 9, 16а). Вбачається, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Outcome: approved