Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 1300 доларів США, що в еквівалентно 15171 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 09 березня 2012 року позичив відповідачці грошові кошти в сумі 3700 доларів США, які та зобов»язалась повернути до кінця 2013 року. [PERSON] повернула йому лише 1500 доларів США та 5000 грн., а тому залишився борг в сумі 1300 доларів США, що у національній валюті еквівалентно 15171 грн. Зазначає, що він неодноразово вимагав від відповідачки повернення коштів, однак в добровільному порядку вона гроші йому не повертає. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] визнала той факт, що позичила у [PERSON] 3700 доларів США, з яких повернула йому 1500 доларів США та 5000 грн. Зазначила, що решту боргу поверне одразу ж як тільки у неї будуть кошти. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом об»єктивно встановлено, що у березні 2012 року [PERSON] позичив для своєї сестри [PERSON] 3700 доларів США, які остання зобов»язалась повернути до кінця 2013 року. На виконання своїх зобов»язань перед позивачем [PERSON] повернула йому борг в сумі 1500 доларів США та 5000 грн. В судовому засіданні [PERSON] визнала факт позики у [PERSON] 3700 доларів США, а також визнала ті обставини, що повернула [PERSON] 1500 доларів США та 5000 грн. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки в судовому засіданні сторони визнали ту обставину, що [PERSON] позичила у [PERSON] 3700 доларів США та повернула йому лише 1500 доларів США і 5000 грн., тому ця обставина не підлягає доказуванню. Сторони також погодили, що 5000 грн., які [PERSON] повернула позивачу в рахунок боргу, слід зарахувати по відношенню до долара США по курсу 1 долар США = 8,05 грн., що становить 621 долар США (5000 грн. : 8,05 грн. = 621 долар США). Таким чином, борг [PERSON] перед [PERSON] на час розгляду справи судом становить 1579 доларів США (3700 - 1500 - 621 = 1579). Відповідно до принципу диспозитивності, закладеного у ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні позивач у встановленому законом порядку не збільшував позовні вимоги і наполягав на стягненні на свою користь боргу саме в сумі 1300 доларів США, а тому виходячи із принципу диспозитивності суд стягує з відповідачки на користь позивача борг за договором позики в сумі 1300 доларів США, що за курсом НБУ на дату ухвалення рішення, з розрахунку 1 долар США = 11,765592 грн., еквівалентно 15295 грн. 27 коп. При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути також понесений ним судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved