Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 07.09.2018 року між нею та [PERSON] було укладено договір найму (оренди) житла Згідно умов договору вона передала відповідачу в оплатне користування двохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.4.1 договору оренди за користування приміщення [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісяця орендну плату у розмірі 8 000,00 гривень. Згідно п.4.2 договору плата сплачується до 10 числа місяця. Вартість комунальних послуг, електропостачання, телебачення, відповідачем сплачується за власний рахунок (п.4.3 договору оренди ). Відповідач [PERSON] при підписанні договору передав готівкою суму у розмірі 8000,00 гривень, тобто оренду плату за перший місяць користування приміщенням, за вересень 2018. Гарантійний платіж (оплата за останній місяць) - не сплачувалась. В подальшому сторони домовились сплачувати орендну плату на картковий рахунок позивача, що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк». 20.11.2018 року дружиною відповідача [PERSON] перераховано двома платежами (20.11.2018 року та 21.11.2018 року) орендну плату за жовтень 2018 року, тобто з простроченням в 12 днів. 10.01.2019 року дружиною відповідача [PERSON] перераховано орендну плату за листопад 2018 року, тобто з простроченням в 32 дні. Порушуючи умови договору оренди від 07.09. 2018 року у відповідача сформувався борг з орендної плати з грудня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 16 000,00 гривень. 01.02.2019 року між нею та відповідачем було укладено новий договір оренди №2, в якому збільшено відповідальність орендаря за прострочення оплати за оренду. За новим договором оренди №2 від 01.02.2019 року сторони домовились, що оплата також буде проводиться на картковий рахунок позивача, що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» Згідно п. 3.2 договору оренди №2 від 01.02.2019 року, орендна плата сплачується до 10 числа поточного місяця. Вартість комунальних послуг відповідачем сплачується за власний рахунок (п.3.3. договору оренди №2 від 01.02.2019 року). У відповідності з п.3.4 договору оренди №2 від 01.02.2019 року, орендна плата за користування квартирою за перший та останній місяці оренди сплачується протягом одного дня з моменту підписання договору до фактичного передання квартири орендареві. Фактичне передання квартири відбулось в день підписання договору оренди №2 від 01.02.2019 року, що підтверджується актом прийому-передачі квартири. В день підписання договору оренди №2 від 01.02.2019 року відповідач кошти на картковий рахунок позивача не перерахував, пообіцяв що найближчим часом все оплатить. 14.02.2019 року дружиною відповідача [PERSON] двома платежами було перераховано орендну плату за лютий 2019 року. В подальшому, порушуючи умови договору оренди №2 від 01.02.2019 року, відповідач жодного разу не сплатив позивачу належних внесків. 04.04.2019 року у месенжері Вайбер надійшло повідомлення від відповідача, що ним нібито сплачено суму у розмірі 16 000,00 гривень, однак вказані кошти на картковий рахунок позивачу не зайшли. Відповідач написав повідомлення, що це якоби якісь проблеми в банку. Таким чином за відповідачем, згідно умов договору оренди №2 від 01.02.2019 року сформувався борг з орендної плати з березня 2019 року по травень 2019 року у розмірі 24 000 гривень. Згідно п.6.1 договору оренди за невиконання чи неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Загальний розмір боргу за договором оренди від 07.09.2018 року становить 16000 гривень Враховуючи вищевикладене, позивачем нараховано інфляційну складову боргу за договором оренди від 07.09.2018 року у розмірі 725,54 грн., а також 3% річних на суму заборгованості у розмірі 183,00 грн Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди від 07.09.2018 року складає 16 908,54 грн. У відповідності до п.7.1 договору оренди №2 від 01.02.2019 року, уразі прострочення виконання грошових зобов`язань, орендар повинен сплатити орендодавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочення. Згідно п.7.3. договору оренди №2 від 01.02.2019 року, у разі прострочення орендарем сплати більш ніж на 20 днів, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 50 відсотків від простроченої суми. Загальний розмір боргу за договором оренди №2 від 01.02.2019 року становить 24 000 гривень. Враховуючи вищевикладене, позивачем нараховано за договором оренди №2 від 01.02.2019 року пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 1 087,49 грн; штраф згідно п.7.3 договору оренди №2 від 01.02.2019 року у сумі 12 000 гривень; інфляційне збільшення суми боргу у сумі 232,72 грн; 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 87,00 грн; Таким чином загальна сума боргу, з урахуванням пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання штрафів, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних згідно умов договору оренди №2 від 01.02.2019 року становить 37 407,21 грн. Також відповідачем не сплачено комунальні послуги з 01.02.2019 року по 24.05.2019 року на суму 4 736,13 грн. Враховуючи, що відповідач покинув квартиру та належним чином не повернув її позивачу, чим порушив умови договору, є необхідність вимагати офіційного розірвання договору задля використання вказаної квартири в особистих цілях позивача. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі 40 000 грн; суму штрафів в розмірі 12 000 грн; суму пені у 1087,49 грн; суму інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 958,26 грн; суму трьох відсотків річних від простроченої суми боргу в розмірі 270 грн; не сплачені комунальні платежі в сумі 4 736,13 грн, а всього заборгованість у розмірі 59 051 грн 88 коп; просила розірвати договір оренди №2 від 01.02.2019 року укладений між нею та відповідачем, а також вирішити питання щодо понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець)передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Судом встановлено що, 07.09.2018 року між сторонами було укладено договір найму (оренди) житла. Згідно умов договору позивач передала відповідачу в оплатне користування двохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.4.1 договору оренди за користування приміщення [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісяця орендну плату у розмірі 8 000,00 гривень. Згідно п.4.2 договору плата сплачується до 10 числа місяця. Вартість комунальних послуг, електропостачання, телебачення, відповідачем сплачується за власний рахунок (п.4.3 договору оренди ). Відповідач [PERSON] при підписанні договору передав готівкою суму у розмірі 8000,00 гривень, тобто оренду плату за перший місяць користування приміщенням, за вересень 2018. Гарантійний платіж (оплата за останній місяць) - не сплачувалась. В подальшому сторони домовились сплачувати орендну плату на картковий рахунок позивача, що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк». Порушуючи умови договору оренди відповідач належним чином не сплачував орендну плату в зв`язку з чим утворилась заборгованість з грудня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 16 000,00 гривень. 01.02.2019 року між сторонами було укладено новий договір оренди №2, в якому збільшено відповідальність орендаря за прострочення оплати за оренду. Також, за новим договором оренди №2 від 01.02.2019 року сторони домовились, що оплата проводиться на картковий рахунок позивача, що відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» Згідно п. 3.2 договору оренди №2 від 01.02.2019 року, орендна плата сплачується до 10 числа поточного місяця. Вартість комунальних послуг відповідачем сплачується за власний рахунок (п.3.3. договору оренди №2 від 01.02.2019 року). У відповідності з п.3.4 договору оренди №2 від 01.02.2019 року, орендна плата за користування квартирою за перший та останній місяці оренди сплачується протягом одного дня з моменту підписання договору до фактичного передання квартири орендареві. Фактичне передання квартири відбулось в день підписання договору оренди №2 від 01.02.2019 року, що підтверджується актом прийому-передачі квартири. В день підписання договору оренди №2 від 01.02.2019 року відповідач кошти на картковий рахунок позивача не перерахував, пообіцяв що найближчим часом все оплатить. 14.02.2019 року дружиною відповідача [PERSON] двома платежами було перераховано орендну плату за лютий 2019 року. В подальшому, порушуючи умови договору оренди №2 від 01.02.2019 року, відповідач жодного разу не сплатив позивачу належних внесків. Таким чином за відповідачем, згідно умов договору оренди №2 від 01.02.2019 року сформувався борг з орендної плати з березня 2019 року по травень 2019 року у розмірі 24 000 гривень. Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом боргу за договором оренди від 07.09.2018 року становить 16000 гривень Крім того, позивачем нараховано інфляційну складову боргу за договором оренди від 07.09.2018 року у розмірі 725,54 грн., а також 3% річних на суму заборгованості у розмірі 183,00 грн Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди від 07.09.2018 року складає 16 908,54 грн. У відповідності до п.7.1 договору оренди №2 від 01.02.2019 року, уразі прострочення виконання грошових зобов`язань, орендар повинен сплатити орендодавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочення. Згідно п.7.3. договору оренди №2 від 01.02.2019 року, у разі прострочення орендарем сплати більш ніж на 20 днів, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 50 відсотків від простроченої суми. Борг за договором оренди №2 від 01.02.2019 року становить 24 000 гривень. Крім того, позивачем нараховано за договором оренди №2 від 01.02.2019 року пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 1 087,49 грн; штраф згідно п.7.3 договору оренди №2 від 01.02.2019 року у сумі 12 000 гривень; інфляційне збільшення суми боргу у сумі 232,72 грн; 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 87,00 грн; Таким чином загальна сума боргу, з урахуванням пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, штрафів, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних згідно умов договору оренди №2 від 01.02.2019 року становить 37 407,21 грн. Також відповідачем не сплачено комунальні послуги з 01.02.2019 року по 24.05.2019 року на суму 4 736,13 грн. Враховуючи, що відповідач покинув квартиру та належним чином не повернув її позивачу, чим порушив умови договору, є необхідність вимагати офіційного розірвання договору задля використання вказаної квартири в особистих цілях позивача. Згідно ч.3 ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved