Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

У травні 2018 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що вона звернулась до Києво-Святошинського РВДРАЦС ГТУЮ в Київській області щодо зміни прізвища після реєстрації шлюбу. Але отримала відмову, оскільки в її свідоцтві про народження прізвище, ім`я, по-батькові вказано як « [PERSON] », а за паспортом її ім`я « [PERSON] ». Заінтересована особа усунути дані розбіжності не має можливості та порадили їй звернутись до суду. В даний час через дану розбіжність, вона не може отримати новий паспорт, тому вважає своє право порушеним. Просила суд встановити факт належності їй свідоцтва про народження за [NUMBER] від 28 жовтня 1987 року [NUMBER] , складеного виконавчим комітетом Врубівської сільської ради Лутугинського району Луганської області та паспорту серії [NUMBER] , виданий 17 лютого 2011 року Лутугинським РВ УМВС в луганській області належить [PERSON] . У судове засідання заявник не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву задоволити. Представник заінтересованої особи - Києво-Святошинський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів належності особі документів. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При розгляді справи судом встановлено, що 28 жовтня 1987 року було видано свідоцтво про народження [NUMBER] , актовий запис складений виконавчим комітетом Врубівської сільської ради Лутугинського району Луганської області, на імя « [PERSON] » . 05 лютого 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Врубівській селищній раді Лутугинського району Луганської області. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». 17 лютого 2011 року Лутугинським РВ УМВС в луганській області видано паспорт серія [NUMBER] , на ім`я « [PERSON] ». Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 29 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 23 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Києво-Святошинському районному відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Встановлено, що в свідоцтві про народження та паспорті заявника містяться розбіжності. Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту належності свідоцтва про народження необхідне заявнику для зміни паспорту після реєстрації шлюбу. У добровільному порядку отримати новий паспорт заявник не може через наявні розбіжності, що підтверджено листом Києво-Святошинського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області №54-16.14-133 від 16 травня 2019 року. В ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження факт належності свідоцтва про народження заявниці Зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі свідоцтвом про народження, паспортом, свідоцтвами про реєстрацію шлюбу, рішенням суду тощо, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт належності документу і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню нею пенсії у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved