Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувсь до суду із позовом до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: [PERSON] , Комунальне підприємство «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва про визнання та скасування ордеру на право зайняття службового житлового приміщення недійсним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на спірну квартиру, 27.08.1978 року, батьком позивача, було отримано ордер №10085 на житлове приміщення на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради від 11.09.1978 року № 430, в якій останній був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті, а саме до [INFO] . Весь час з дня народження по [INFO] позивач постійно проживав у спірній квартирі (у період з 10.12.1992 року по 14.06.2012 року був в ній зареєстрований, а з 14.06.2012 року проживав там без реєстрації). За час свого проживання у спірній квартирі позивач, нарівні з батьком, піклувався про квартиру, дбав про її утримання, приймав участь в її збереженні, а з 2012 року фактично всі витрати на комунальні платежі лягли на його плечі, оскільки батько свої кошти витрачав на лікування. Позивач зазначає, що з моменту смерті батька, він постійно відкрито проживав у спірній квартирі, що підтверджується актом від 16.02.2016 року та поясненнями свідків-сусідів. 06.02.2019 року працівниками КП «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва» було змінено замки до квартири та як стало відомо позивачу, 17.05.2018 року Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією було видано Розпорядження №295 про видачу [PERSON] ордеру на право зайняття службового житлового приміщення за адресою [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати Розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №295 від 17.05.2018 року про видачу ордеру на право зайняття службового житлового приміщення за адресою [ADDRESS] [PERSON] недійсним; визнати недійсним та скасувати Ордер №523 на право зайняття службового житлового приміщення за адресою [ADDRESS] [PERSON] , виданий 18.05.2018 року Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією на підставі Розпорядження №295 від 17.05.2018 року. 14.05.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 14). На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач діяв відповідно до вимог Закону та в межах наданих повноважень. У спірній квартирі проживав та був зареєстрований громадянин [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті спірне житлове приміщення стало вільним. Відповідно до акту №34 від 22.03.2018 року вільна квартира [ADDRESS] була передана від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. 26.03.2018 року до відповідача звернулось КП по утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району міста Києва з клопотанням №223 про включення квартири [ADDRESS] до числа службових. 30.03.2018 року на засіданні громадської комісії з житлових питань Святошинської РДА було вирішено задовольнити дане клопотання. Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №225 від 13.04.2018 року «Про включення жилого приміщення до числа службових» на підставі клопотання та враховуючи рішення громадської комісії з житлових питань квартиру [ADDRESS] було включено до числа службових жилих приміщень КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд до них». Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 74-76). 09.12.2020 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, комунальне підприємство «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва», закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 70-71). В судове засідання сторони, в тому числі представник позивача [PERSON] , не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 69). Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 90.) Від представника третіх осіб надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 91). Суд дослідивши матеріали справи, вирішив за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.09.1978 року виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів видано Ордер №10085 на ім`я громадянина [PERSON] на родину, яка складається з 1 особи, на право зайняття 1 кімнати 11,95 квадратних метрів в вартирі [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради від 11.09.1978 року №430 (а.с. 5). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). Судом встановлено, що [PERSON] був батьком позивача [PERSON] (а.с. 7). Окрім цього, судом встановлено, що [PERSON] з 14.06.2012 року по 16.02.2016 року проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). 22.03.2018 року на підставі Акта №34 заступник директора - начальник управління житлового забезпечення Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та голова Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації передав під службове житло для вирішення житлових питань працівників житлово-комунального господарства квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с. 82). 23.03.2018 року на підставі Акта №2 голова Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та начальник КП «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва передав під службове житло для вирішення житлових питань працівників житлово-комунального господарства квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с. 80). Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №225 від 13.04.2018 року «Про включення жилого приміщення до числа службових» включено до числа службових жилих приміщень КП «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва» однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 79). 18.05.2018 року Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією видано Ордер №523 на право зайняття службового жилого приміщення, який виданий на ім`я [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який виданий на підставі Розпорядження Святошинської державної адміністрації від 17.05.2018 року (а.с. 10) Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , який був знятий з реєстрації 10.12.2015 року (а.с. 84). Окрім цього, судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року у задоволенні позову [PERSON] до Київської міської ради, Святошинської районної в м. Києві державній адміністрації, треті особи: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, КП «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва» про визнання права користування квартирою по [ADDRESS] - відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 27.01.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва без змін. Отже, зазначене рішення суду набрало законної сили. Ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.04.2020 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 27.01.2020 року, повернуто без розгляду. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року у вказаній справі має преюдиційне значення та враховується судом при вирішенні даного позову. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 3 Постанови Ради Міністрів Української РСР від 04.02.1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення», жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. Районні в місті Києві державні адміністрації реалізовують окремі повноваження виконавчого органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Отже, приймаючи до уваги наведені вище мотиви, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що, спірна квартира за адресою [ADDRESS] надавалась у користування батькові позивача [PERSON] , який помер [INFO] на одну особу, а рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року відмовлено позивачу [PERSON] у задоволенні позову про визнання права користування спірною квартирою по [ADDRESS] , а отже, позов позивача про визнання та скасування ордеру не підлягає задоволенню. Представником третіх осіб адвокатом Гурським М.Р. подано заяву про відшкодування суми судових витрат пов`язаних із розглядом Святошинським районним судом м. Києва позову [PERSON] , а саме 20 000 грн. вартості професійної правничої допомоги, наданої КП «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва» адвокатським об`єднанням «ОМП» згідно договору про надання правової допомоги №20/02-20-02 від 20.02.2020 року та Додаткової угоди №1 до нього. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником третіх сторін адвокатом Гурським М.Р. до суду не подано жодного доказу, а тому вказана заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed