Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]. Під час розгляду справи за клопотанням представника позивача проведено заміну неналежного відповідача та до участі у справі залучено належного відповідача [PERSON]. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивачі просили суд застосувати наслідки недійсності правочинів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна квартири [ADDRESS], проведених філією 22 ПП «НИВА-В.Ш.» згідно протоколу №2212522 від 20.02.2013 року та згідно протоколу №2212523 від 20.02.2013 року, а також скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON], винесене 22.02.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона скасовано прилюдні торги по примусовій реалізації належної позивачам квартири. Переможцем торгів став [PERSON], за яким на підставі актів державного виконавця було зареєстровано право власності. Після скасування прилюдних торгів, які по суті є правочином, позивачі вважають, що у них виникло право вимагати застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування державної реєстрації права власності за переможцем торгів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2013 року філією 22 ПП «НИВА-В.Ш.» в рамках виконавчого провадження були проведенні прилюдні торги з реалізації нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Лотами виступали ? і ? частини вказаної квартири, які належали позивачам у справі. Результати прилюдних торгів були оформлені протоколами №2212522 від 20.02.2013 року та №2212523 від 20.02.2013 року. Переможцем торгів став [PERSON], який на підставі актів державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів від 22.02.2013 року отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. 22.02.2013 року на підставі рішення про державну реєстрацію права власності приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності [PERSON] на спірну квартиру. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22.12.2014 року у цивільній справі №668/17285/13ц визнано недійсними прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна, що належить позивачам, проведені філією 22 ПП «НИВА - В.Ш.» 20.02.2013 року; визнано недійсними протоколи №2212522 та №2212523 від 20.02.2013 року по проведенню прилюдних торгів; визнано недійсними акти державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки; визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 22.02.2013 року, видане [PERSON] приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 20.04.2015 року зазначене рішення суду залишено без змін. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ч.ч. 1 та 3 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правові наслідки, передбачені частинами першою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Згідно вимог ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Більш детально порядок скасування реєстраційного запису про власність визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 року. Так, відповідно до п.2.6, п.2.10 Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у п.2.3 цього розділу. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав. Таким чином, враховуючи те, що незаконність набуття відповідачем права власності на спірне нерухоме майно була встановлена судом та відповідний правочин було визнано недійним, а також те, що законом визначено спеціальний порядок застосування наслідків недійсності правочинів щодо нерухомого майна шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав, суд вважає, що вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] є обґрунтованими. Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги про скасування запису про право власності не відповідають способу захисту, визначеному ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень», де йдеться саме про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Крім того, вимоги про поновлення запису про право власності позивачів на спірне майно також не підлягають задоволенню, оскільки поновлення запису має відбуватись в порядку виконання рішення суду і законодавством віднесено до компетенції державних реєстраторів речових прав.

Outcome: partial