Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що 02 травня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2018760862, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 32161 гривні 07 копійок на споживчі цілі та придбання послуг. Відповідно до п. 1 кредитного договору строк виконання зобов`язань становить не пізніше 02 травня 2021 року, сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів, за управління кредитом позичальник сплачує комісію у розмірі 0,85 % від суми кредиту. Пунктом 2 договору встановлено, що протягом дії договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 36 % річних. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені, відсотки та інші обов`язкові платежі не сплачені. Станом на 11 квітня 2019 року заборгованість відповідача становить у розмірі 41445 гривень 17 копійок, що складається з: - 31131 гривні 89 копійок - заборгованість по тілу кредиту; - 7976 гривень 96 копійок - заборгованість по відсоткам; - 2336 гривень 32 копійки - заборгованість за комісіями. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась, направила до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечує (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 травня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2018760862, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 32161 гривні 07 копійок на споживчі цілі та придбання послуг (а.с. 10-12). Відповідно до п. 1 кредитного договору строк виконання зобов`язань становить не пізніше 02 травня 2021 року, сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів, за управління кредитом позичальник сплачує комісію у розмірі 0,85 % від суми кредиту. Пунктом 2 договору встановлено, що протягом дії договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 36 % річних. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені, відсотки та інші обов`язкові платежі не сплачені. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісії, штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 11 квітня 2019 року заборгованість відповідача становить у розмірі 41445 гривень 17 копійок, що складається з: - 31131 гривні 89 копійок - заборгованість по тілу кредиту; - 7976 гривень 96 копійок - заборгованість по відсоткам; - 2336 гривень 32 копійки - заборгованість за комісіями. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 11 квітня 2019 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 9). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1921 гривні.

Outcome: approved