Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що у 1979 році він вступив у житлово-будівельний кооператив «Іллічівський-129». 09.04.1979 року Виконавчим комітетом Жданівської міської ради йому на родину з чотирьох осіб було видано ордер на право зайняття трьох кімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 56,87кв.м, жилою площею 36,49кв.м. В 1992 році позивачем в повному обсязі виплачено пайовий внесок за надану квартиру. В теперішній час він має намір розпорядитися квартирою, звернувся до Реєстраційної служби Маріупольського МУЮ з питанням про реєстрацію свого права власності з видачею свідоцтва, однак листом відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського МУЮ ГУЮ в Донецькій області від 22.04.2014 року було відмовлено у проведенні реєстрації права власності на спірну квартиру. Враховуючи викладене позивач був вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Співвідповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Представник співвідповідача Маріупольської міської ради Наливай О.С., яка діє на підставі довіреності до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила рішення прийняти на розгляд суду, справу розглянути за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що підставою для вселення [PERSON] та членів його родини в кооперативну квартиру [ADDRESS] є ордер №270 КО від 09.04.1979 року, виданий на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради народних депутатів №177/4 від 21.03.1979 року. Відповідно до довідки ОСБЖБ «Іллічівський-129» від 24.03.2014 року, [PERSON] є членом ОСБЖБ «Іллічівський-129» та ним в повному обсязі виплачена вартість квартири [ADDRESS]. З технічної документації вбачається, що власником квартири квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Як вбачається з відповіді МКП «Маріупольське БТІ» від 01.04.2014 року право власності на нерухоме майно, розташовано в [ADDRESS] в МКП «Маріупольське БТІ» не зареєстровано. Повідомленням відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції від 22.04.2014 року [PERSON] відмовлено в реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України), який набрав чинності 01.01.2004 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, оскільки правовідносини, пов'язані з правом володіння, користування і розпорядження вказаним майном (квартирою) виникли до набрання чинності діючого Цивільного кодексу України, при вирішенні даного спору, суд застосовує положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно роз'яснень п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду СРСР №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, придбає право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Положенням ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, з урахуванням того, що право власності на квартиру у позивача виникло правомірно, позивач повністю сплатив пайовий внесок за квартиру, та його право власності ставиться під сумнів у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved