Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер їх батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із належної йому на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 28.03.2019року. Власниками інших частин квартири [ADDRESS] , згідно довідки БТІ в рівних частках є його брат [PERSON] та мати [PERSON] . Враховуючи, що мати [PERSON] проживала разом із батьком на момент його смерті, що підтверджується довідкою ОСББ «Райна» від 29.05.2019року, то відповідно до положень ч.3 ст.1268ЦК України визнається такою, що прийняла спадщину, однак за життя спадкових прав не оформила. Брат - [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька і, незважаючи на те, що є зареєстрованим за місцем проживання спадкодавця, фактично спадщину не прийняв, оскільки в 2007році виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію в м. Санкт-Петербург, де проживає по теперішній час. З 2007року брат жодного разу не приїздив в Україну, адресу свого проживання не повідомив, матеріальної допомоги батькам не надавав, на поховання батьків не приїздив. Враховуючи, що його брат не проживав разом з батьком не момент його смерті і, в передбачений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, то відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв її. За таких обставин, їх матір - [PERSON] єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] тому вона має право на 1\\3 частину квартири в порядку спадкування за законом. [INFO] померла їх мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті матері відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Він у передбачений законом строк подав заяву до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Несторович О.І. про прийняття спадщини після смерті матері, за його заявою відкрита спадкова справа № 25/2013. Брат [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті їх матері до нотаріальної контори не подавав, на поховання матері не приїздив, адреса місця проживання брата йому не відома. Сама по собі реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Отже, враховуючи, що його брат не проживав разом із матір`ю на момент її смерті і, у визначений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контору заяву про прийняття спадщини, то відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв її. За таких обставин, він є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , тому має право на 2/3 частини квартири в порядку спадкування. Постановою приватного нотаріуса від 23.03.2019року йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадкування за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Неможливість надати нотаріусу правовстановлюючий документ на квартиру(свідоцтво про право на житло № [NUMBER] від 24.02.1995року), пояснюється тим, що у нього відсутній даний документ, який знаходиться у брата. Для отримання дублікату правовстановлюючого документу згідно відповіді Херсонської міської ради на звернення його представника, необхідно надати паспорт та довідку про ідентифікаційний код брата - [PERSON] , який також приймав участь в приватизації квартири , однак він не має такої можливості. Таким чином, відсутність оригіналу правовстановлюючого документа позбавляє його права отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, тому він змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. З огляду на викладене, норми ст. 15-16,1261,1268-1269,1270,1272 ЦК України позивач просив визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 01.08.2019року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у передбаченому законодавством порядку. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання та подані заяви. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем [PERSON] права на спірне нерухоме майно, а саме, 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Так, матеріалами справи, у тому числі матеріалами дослідженої в в ході судового розгляду інвентарної справи № 7544 ( [ADDRESS] ) підтверджено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 24.02.1995року, виданого Фондом комунального майна [ADDRESS], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальна площа становить 52.5кв.м.(а.с.4 інвентарної справи 7544). Частиною другою статті 372 ЦК України визначено, що у разу поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, в судовому засіданні встановлено належність спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, тобто по 1\\3 частини кожному, і 1\\3 частини зазначеної квартири належить [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.11.1966року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 21.07.2010року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів про їх реєстрацію за цією адресою, а також довідкою №34 від 19.06. 2019року ОСББ «Райна». Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, оскільки дружина та діти спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] , не подавали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Син спадкодавця - [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за зазначеною адресою не проживає з 2007року, виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації м. Санкт-Петербург, з того часу з батьками не проживав, на їх поховання не приїздив, що підтверджено також, нотаріально посвідченими показами свідків [PERSON] [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За встановленими судом обставинами справи підтверджено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів про їх реєстрацію за цією адресою, а також довідкою №34 від 19.06. 2019року ОСББ «Райна». Зважаючи на те, що за життя [PERSON] не оформила відповідно до діючого в Україні законодавства своє право власності на 1\\3 частину спадкової квартири, проте вона не може бути позбавлена права на належне майно. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні(серія [NUMBER] ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй 2/3 частини квартири [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є сином - [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів цивільного стану про народження зроблено відповідний запис №56 від 23.09.1961 року, П`ятницькою сільською радою, Волоконовського району, Бєлгородської області(серія [NUMBER] видане 14.05. 1968року). 05.09.2013року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Несторович О.І. заяву про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] . За заявою [PERSON] заведене 05.09.2013року спадкова справа № 25/2013року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших спадкоємців [PERSON] , окрім [PERSON] та його брата [PERSON] не має, як встановлено судом [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не подав, і не проживав разом із спадкодавцем на день її смерті. Відповідно до ч1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Постановою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Несторович О.І. від 28.03.2019року № 159/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на спадкове майно. Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину. Згідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкодавців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування спірного майна, оскільки приватним нотаріусом Херсонською міського нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 2\\3 частини квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.02.1995року та в порядку спадкування за законом. після смерті [PERSON] . З урахування викладеного, ненадання нотаріусу позивачем правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє можливості видати спадкоємцю [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину, оскільки сумнів відносно того, що 2\\3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належали спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст. 372, 392, 1216-1218, 1220, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved