Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначає, що 30.12.2008р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Яцемірскою Т.В. був посвідчений договір купівлі-продажу квартири, реєстровий №2147, укладений між продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та покупцями [PERSON], [PERSON] Відповідно до умов договору [PERSON] і [PERSON] придбали квартиру за адресою: [ADDRESS], по ? частці кожний. Договір було складено в двох примірниках, один з яких залишився у справі приватного нотаріуса, а другий видано покупцям [PERSON] і [PERSON] У 2009 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням суду. Після розлучення всі правовстановлюючі документи на зазначену квартиру залишилися у [PERSON] Між колишнім подружжям після розірвання шлюбу склалися неприязні стосунки, виникають спори щодо користування квартирою, заявниця проживати у квартирі не бажає та має намір продати свою частку квартири, [PERSON] пропозицію придбати частку квартири залишив без відповіді. Відсутність у [PERSON] правовстановлюючого документу на квартиру позбавляє її законного права розпорядитися належною їй часткою квартири. У заявниці відсутня можливість одержати чи відновити правовстановлюючий документ іншим чином, оскільки ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації листом від 16.01.2014р. №408 повідомило, що відповідно до повноважень ТОВ ЗМБТІ не входить видача документів посвідчуючи право власності. На заяву [PERSON] видати дублікат договору купівлі-продажу державним нотаріусом державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відмову вчинення нотаріальної дії у зв'язку із тим, що заяви повинні подати усі особи, щодо яких вичинялася нотаріальна дія, а саме [PERSON] і [PERSON], від чого останній відмовляється. Не погоджуючись з постановою державного нотаріуса, [PERSON] звернулася з позовом до суду. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29.05.2014р. у задоволені позову відмовлено. Відмовляючи у задоволені позову, апеляційний суд зазначив, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Яцемірською Т.В. 30.12.2008р. знаходиться у [PERSON], що свідчить про те, що він не зіпсований та не втрачений. З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2013р. відповідає вимогам закону та встановленим обставинам. Копія договору відповідно до вимог чинного законодавства не є належним документом, який посвідчує право власності. Викладені обставини свідчать, що заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме факт належності на праві власності ? частини квартири. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення такого юридичного факту. На підставі викладеного просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявника вимоги позову підтримала і просила задовольнити з наведених вище підстав. [PERSON], його представник заперечень проти заяви [PERSON] не надали. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно, виданий нотаріусом оригінал договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] знаходиться у нього, передавати його [PERSON] не вважає за потрібне. Спору щодо права власності на вказану квартиру між ними не існує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.12.2008р. між продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та покупцями [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Яцемірскою Т.В., реєстровий №2147. На підставі цього договору [PERSON] і [PERSON] придбали у спільну часткову власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], по ? чистці кожний. Реєстрація права власності за [PERSON] і [PERSON] на вказану квартиру підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Зі змісту вказаного договору купівлі-продажу вбачається, що договір складено в двох примірниках, один з яких залишився у справі приватного нотаріуса, а другий видано покупцям ([PERSON], [PERSON].). У 2009 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням суду, про розірвання шлюбу в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 510 від 31.12.2009р. Після розлучення оригінал договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2008р. №2147 залишився у [PERSON], що ним визнається. [PERSON], маючи намір продати свою ? частку квартири, направила відповідну пропозицію [PERSON], а також листа з проханням надати оригінал договору купівлі-продажу квартири, на що [PERSON] відповіді не надав. Відсутність у [PERSON] правовстановлюючого документу на квартиру позбавляє її законного права вчиняти правочини щодо належної їй частки квартири. Так, згідно з вимогами п. 1.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, далі за тексом - Порядок), правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Пунктом 1.2 вказаного Порядку встановлено, що право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Згідно з п. 1.7 Порядку, крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Витяг з Реєстру прав на нерухоме майно не є документом, який посвідчує право власності, а лише підтверджує зміст інформації про об'єкт в Реєстрі, а не право особи на майно. ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації на звернення [PERSON] листом від 16.01.2014р. №408 повідомило, що видача документів, що посвідчують право власності з матеріалів інвентаризаційної справи, чинним законодавством не передбачена. 20.12.2013р. [PERSON] звернулась до державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області із заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу квартири від 30.12.08 №2147. Постановою державного нотаріуса державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відмову вчинення нотаріальної дії від 23.12.2013р. у зв'язку із тим, що заяву про це повинні подати усі особи, щодо яких вичинялася нотаріальна дія, а саме [PERSON], [PERSON]. Не погоджуючись із вказаною постановою державного нотаріуса, [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання незаконною постанови державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області від 23.12.2013 про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити певні дії. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2014р. по справі №335/592/14-ц позов [PERSON] було задоволено, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29.05.2014р. рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2014р. по вказаній справі скасовано, прийнято нове рішення яким у задоволені позову відмовлено. Відмовляючи у задоволені позову, апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції встановлено, що правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Яцемірською Т.В. 30.12.2008р. знаходиться у [PERSON], що свідчить про те, що він не зіпсований та не втрачений. З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2013, яка була винесена державним нотаріусом державного нотаріального округу управління юстиції у Запорізькій області Кибальною Т.М., відповідає вимогам закону та встановленим обставинам. На запит [PERSON] до Запорізького обласного нотаріального архіву про надання копії договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2008 №2147, було надано архівну довідку від 09.04.2015р. вих. № 817/01-17, та повідомлено, що згідно документів Яцемірської Т.В., приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, переданих на зберігання до нотаріального архіву, а саме у наряді «Договори відчуження квартири та документи, на підставі яких вони посвідчувались» за період з 25.10.08 по 30.12.08 зберігається екземпляр договору купівлі-продажу квартири, посвідчений вищезазначеним приватним нотаріусом 30.12.08 за реєстровим № 2147, між продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та покупцями [PERSON], [PERSON][PERSON] Разом із довідкою [PERSON] надано копію договору купівлі-продажу квартири від 30.12.08 за реєстровим № 2147. Копія договору відповідно до вимог чинного законодавства не є належним документом, який посвідчує право власності. Відповідно до Положення про державний нотаріальний архів, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 18.05.09 №870/5), на державний нотаріальний архів покладено обов'язок здійснювати певні функції. Зокрема, Архів (п. 10 Положення) видає дублікати документів, що зберігаються в архіві, за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія; засвідчує вірність копій (фотокопій) і виписок з документів, які знаходяться на зберіганні в архіві; видає архівні довідки про наявність у документах архіву відомостей, що стосуються предмета запиту, із зазначенням пошукових даних документів на запити юридичних та фізичних осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії; видає довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що знаходяться на зберіганні в архіві, фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії; видає довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання і досудового слідства у зв'язку з цивільними, господарськими, адміністративними або кримінальними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з додержанням вимог статей 8, 8-1 Закону. Положенням про державний нотаріальний архів не передбачено права чи обов'язкову Архіву видавати оригінали документів, що передані на зберігання до архіву у тимчасове або у постійне користування фізичних осіб. Викладені обставини свідчать, що заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме факт належності на праві власності ? частини квартири. Факт перебування майна у власності заявника на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.12.08 №2147 підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.04.15, який надано реєстраційною службою Запорізького МУЮ Запорізької області. Між учасниками процесу відсутній спір про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Встановлення факту володіння на праві власності зазначеної частки квартири необхідне [PERSON] для оформлення в подальшому нотаріусом правочину щодо належної [PERSON] частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. ст. 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснив у пункті 1 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до змісту роз'яснень, викладених у пункті 17 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України, суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Встановлення в окремому провадженні факту володіння [PERSON] на праві власності ? частиною квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2008 №2147, має юридичне значення, створить умови здійснення [PERSON] особистих майнових прав та підтвердження наявності неоспорюваних прав. З огляду на встановлені обставини справи іншого порядку встановлення факту чинним законодавством не передбачено, [PERSON] не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення цього факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved