Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У травні 2021 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені і за дорученням якої діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначено, що 16 липня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №86/19731-63-124-SD-20-12381 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно умов якого підприємство взяло на себе обов`язок постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, не сплатив за надані позивачем послуги, в зв`язку з чим станом на 01 травня 2021 року за ним рахується заборгованість, за період з листопада 2016 року по квітень 2021 року, в сумі 52410 гривень 47 копійок, з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 45662 гривні 36 копійок, інфляційні витрати за весь час прострочки в сумі 4963 гривні 64 копійки, 3% річних в сумі 1784 гривні 47 копійок. Також у позові зазначено, що позивач намагався вирішити питання щодо погашення боргу у досудовому порядку, про що попереджав відповідача, вказуючи на наявність в нього боргу, однак таке письмове повідомлення відповідачем було залишено без реагування. Вподальшому відповідач 16 липня 2020 року звернувся до позивача з заявою в якій зазначив, що борг визнає та зобов`язується його сплачувати, однак з часу написання заяви так і не сплачував за комунальні послуги та борг не погашав. На підставі наведеного, посилаючись на вимоги ст. ст. 11, 509, 530, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище суму заборгованості та судовий збір в сумі 2270 гривень, а всього 54680 гривень 47 копійок. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано. Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 травня 2021 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представник позивача за довіреністю Бащук С.І. у судове засідання не з`явилася. Проте, остання 09 серпня 2021 року подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте 23 вересня 2021 року подав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, в ній же зазначив, що позов визнає у повному обсязі. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке. Згідно інформації виданої адміністратором відділу адміністративних послуг ВК НМР Нетішинської міської ради №287/ЕП від 27 травня 2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). З листопада 2016 року по квітень 2021 року відповідач фактично користувався послугами наданими позивачем, що відповідач не заперечує. 16 липня 2020 року [PERSON] уклав з Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якої діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» договір №86/19731-63-124-SD-20-12381 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, на підставі якого став споживачем відповідних комунальних послуг за означеною адресою. Вказані обставини підтверджуються даними договору від 16 липня 2020 року №86/19731-63-124-SD-20-12381 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (арк. спр. 4-5). 16 липня 2020 року відповідач звернувся до позивача з заявою про об`єднання рахунків та укладення договору на комунальні послуги. 18 березня 2021 року позивач надсилав до відповідача повідомлення №86-1109 щодо необхідності сплати заборгованості за комунальні послуги, вказуючи на наявність в нього боргу станом на 01 березня 2021 року в сумі 45046 гривень 22 копійки. Як встановлено судом з наявних в матеріалах справи довідки про взаєморозрахунки між ВП «ХАЕС» ДП НАЕК Енергоатом» та [PERSON] , розрахунку процентів, розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції, [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо оплати послуг не виконує, в зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, з урахуванням заяви відповідача від 16 липня 2020 року, в сумі 52410 гривень 47 копійок, з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 45662 гривні 36 копійок, інфляційні витрати за весь час прострочки в сумі 4963 гривні 64 копійки, 3% річних в сумі 1784 гривні 47 копійок (арк. спр. 6-8). Позивач, вказуючи на порушення відповідачем умов договору, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами щодо виконання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Житлового кодексу України (далі ЖК України), Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року. Статтею сьомою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент винекнення правовідносин) визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Як передбачено ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняться від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною першою статті 10 Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2018 року у цивільній справі 638/11034/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Окрім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610, 612, 629 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18, пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним на підтвердження заявлених вимог, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 530, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року, на які вірно посилається позивач у поданому позові, а також спеціальні норми права, які містяться в ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, зважаючи на задоволення позову повністю, стягує з відповідача на користь позивача 2270 гривні судового збору, що відповідатиме вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved