Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що її чоловік [PERSON] помер [INFO]. За життя 14.11.2002 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 87/100 частин домоволодіння [ADDRESS], квартири, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21.03.2007 р. Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, а також спадщина у вигляді 3/100 частин спірного домоволодіння, які померлий прийняв у спадщину за законом після смерті рідного брата [PERSON], померлого [INFO], але за життя не встиг оформити своє право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата. Крім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/20 частку домоволодіння [ADDRESS], якою померлий відкрито і безперервно користувався після смерті [PERSON], померлого [INFO], а також спадщина на 1/20 частку спірного домоволодіння, якою померлий відкрито і безперервно користувався з 1999 року, після виїзду [PERSON] за межі України. Спадкоємиць - [PERSON], у встановленому законом порядку не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON], спадкоємців першої черги після його смерті не було, тому [PERSON] прийняв спадщину за законом. Крім того, [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, отже згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримав, проте згідно до ч.3 ст.1296 відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від строку її прийняття. Таким чином, [PERSON] став власником 3/100 частки спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Спадкоємиця - [PERSON] - у встановленому законом порядку звернулася до 6-ї Запорізької державної нотаріальної контори м. Запоріжжя із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Після спливу 6-місячного строку позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння [ADDRESS], проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2014р. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва через наявність документів на право власності у спадкодавця лише на 69/100 частин спірного домоволодіння. Таким чином, позивач вважає, що за нею має бути визнано право власності в цілому на домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Позивач просить суд визнати за нею право власності на: 87/100 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; 3/100 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; 1/20 частки домоволодіння [ADDRESS] за набувальною давністю після смерті [PERSON], померлого [INFO]; 1/20 частки домоволодіння [ADDRESS] за набувальною давністю після [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримав позовні вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву, у яких просила суд розглянути справу у її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини. Відповідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданого Міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 16.09.1991 року, актовий запис 6629. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/20 частки будинковолодіння [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вищезазначену частку будинковолодіння зареєстровано в ОП ЗМБТІ. За життя останній заповіту не склав, спадкоємців після його смерті не було спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], не заводилась, що підтверджується листом 6-ої Запорізької державної нотаріальної контори №3685/02-14 від 23.12.2014 року. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON] відкрито і безперервно користувався 1/20 частки будинковолодіння [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 03.12.2012 року, актовий запис 249927. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/100 частки будинковолодіння [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вищезазначену частку будинковолодіння зареєстровано в ОП ЗМБТІ. За життя останній заповіту не склав, спадкоємців першої черги після його смерті не було спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], не заводилась, що підтверджується листом 6-ої Запорізької державної нотаріальної контори №3685/02-14 від 23.12.2014 року. Спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останніх. Спадкоємець - [PERSON] - у встановленому законом порядку не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, що підтверджується записами в будинковій книзі на будинок [ADDRESS]. Таким чином, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спащину вищезазначеною особаою отримано не було, але, згідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від строку її прийняття. Таким чином, [PERSON] став власником 3/100 частки спірного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] з лютого 1999 року не проживав у спірному будинковолодінні, що підтверджується довідкою квартального комітету №1 від 25.02.1999 року, яка перебуває в матеріалах інвентаризаційно-технічній документації по будинку [ADDRESS]. [PERSON] з лютого 1999 року добросовісно та відкрито зайняв та володів 1/20 часткою будинковолодіння, що належить [PERSON] Вказана 1/20 частка будинковолодіння знаходилась у незадовільному стані та починала руйнуватися, [PERSON] з власний рахунок зробив необхідний капітальний ремонт будівлі з придбаних будівельних матеріалів, також ним були сплачені послуги з вивозу сміття та в цілому проведений великий обсяг роботи з благоустрою прилеглої території. [PERSON] за власний рахунок сплачував комунальні послуги, робив за власні кошти по необхідності поточні ремонти. Таким чином [PERSON] з лютого 1999 року відкрито, безперервно володів 1/20 частиною будинковолодіння до дня смерті, тобто добросовісно заволодів частиною будинковолодіння, оскільки вважав, що постійне проживання у будинку надає йому право не тільки користуватись, а і володіти цим майном, тому що він впродовж більш ніж десять років, відкрито, безперервно володів вказаною часткою. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтовом про смерть останнього, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції26.09.2013 року, актовий запис 5224. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 87/100 частки будинковолодіння [ADDRESS]. За життя [PERSON], 14.11.2002 року склав заповіт, та зробив заповітне розпорядження, яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів позивачу [PERSON] Позивач у 6-місячний строк звернулась до державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом та після спливу 6-місячного строку [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом, проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2014р., позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва через наявність документів на право власності у спадкодавця лише на 69/100 частин спірного домоволодіння. Дослідивши вищезазначені докази суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право на спадщину на 87/100 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на 3/100 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на 1/20 частки домоволодіння [ADDRESS] за набувальною давністю після після смерті [PERSON], померлого [INFO], на1/20 частки домоволодіння [ADDRESS] за набувальною давністю після [PERSON]. Таким чином з огляду на вищевказане, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів спірним будинком та безперервно володіє ним вже більше десяти років, беручі до уваги наявні докази, які свідчать про існуючі підстави для визнання за позивачем права власності в порядку набувальної давності на спірні 1/20 частину після [PERSON] та 1/20 частину після [PERSON] житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved