Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У травні 2017 року Банк через свого представника за довіреністю від 17 січня 2017 року №3262-К-Н-О /ас 34/ [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON],46 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1600 грн. На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.06.2012 відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконав, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 31 березня 2017 року становить загальною сумою 18876,46 грн, з якої: 431,84 грн - заборгованість за кредитом; 14050,79 грн по процентам за користування кредитом; 3018,76 грн - за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 875,07 грн - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку сума заборгованості не погашена. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /ас 2/. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив справу розглянути без його участі, позов визнає частково, а саме заборгованість за кредитом на суму 431,85 грн, та зазначає, що ним при укладенні кредитного договору памятка клієнта, умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи банку не підписувались, оригінали зазначених документів не надавались, а тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного договору / ас 108/. Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Як зазначено в анкеті, відповідач [PERSON] висловив згоду з тим, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому в письмовому вигляді. Однак вищезазначені посилання сторони позивача суд не може прийняти як належний та допустимий доказ. Ознайомлення з будь-яким документом може бути підтверджений підписом особи. Крім цього, коли мова іде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов'язки, наслідки невиконання зобов'язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо. Наданий позивачем до справи Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг також не містить даних про час їх прийняття, що в свою чергу позбавляє суд перевірити чи діяли саме вони на момент підписання Анкети-заяви відповідачем. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31 березня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитом на загальну суму 18876,46 грн, з якої: 431,84 грн - заборгованість за кредитом; 14050,79 грн заборгованість за процентам; 3018,76 грн заборгованість за комісією та пенею, 1375,07 грн - заборгованість по судовим штрафам /ас 5-6/. Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також в Умовах і правилах надання банківських послуг, однак доказів того, що саме ці тарифи були на час підписання Анкети-заяви суду не було надано (ас 8-32). Крім того, зазначені витяг з Тарифів та Умови і правила всупереч вимогам статей 207, 1055 ЦК України позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачу передані не були, документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Памятки, яка містить тарифи і основні умови кредитування, позивачем суду не надано,у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Також вказівка в Анкеті-заяві на розміщення вказаних документів на сайті банку, додатково свідчить про те, що відповідачу їх на ознайомлення при підписанні Анкети-заяви та інших документів на оформлення картки не надавали. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року. Згідно статей 526, 530 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16. У зв'язку з викладеним та відповідно до положень частини першої\~статті 1054 ЦК України\~відповідач зобов'язаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті\~1048, частини другої статті\~1054 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем був зроблений 13 вересня 2014 року на суму 1171,14 грн. Отже розмір процентів за період з 01 жовтня 2014 року по 05 травня 2017 року( день подачі позову до суду), що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи із суми тіла кредиту, яка визнана відповідачем, в розмірі 431,84 грн, облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення за спірний період становить грн, що розраховується наступним чином: За період : з 01.10.2014 по 12.11.2014 (ставка НБУ 12,5%, кількість днів 143) 6,35 грн; з 13.11.2014 по 05.02.2015 (ставка НБУ 14%, кількість днів 85) 14,07 грн; з 06.02.2015 по 03.03.2015 (ставка НБУ 19,5%, кількість днів 26) 5,99 грн; з 04.03.2015 по 27.08.2015 (ставка НБУ 30%, кількість днів 177) 62,82 грн; з 28.08.2015 по 24.09.2015 (ставка НБУ 27%, кількість днів 28) 8,94 грн; з 25.09.2015 по 21.04.2016 (ставка НБУ 22%, кількість днів 210) 54,66 грн; з 22.04.2016 по 26.05.2016 (ставка НБУ 19%, кількість днів 35) 7,86 грн; з 27.05.2016 по 23.06.2016 (ставка НБУ 18%, кількість днів 28) 5,96 грн; з 24.06.2016 по 28.07.2016 (ставка НБУ 16,5%, кількість днів 35) 6,83 грн; з 29.07.2016 по 15.09.2016 (ставка НБУ 15,5%, кількість днів 49) 8,98 грн; з 16.09.2016 по 27.10.2016 (ставка НБУ 15%, кількість днів 42) 7,45 грн; з 28.10.2016 по 13.04.2017 (ставка НБУ 14%, кількість днів 168) 27,82 грн; з 14.04.2017 по 05.05.2017 (ставка НБУ 13%, кількість днів 22) 3,38 грн. Вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії на суму 3018,76 грн, а також штрафів (фіксована та процентна складові) у розмірі 500 грн та 875,07 грн задоволенню не підлягають, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було. Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 60, 137 ЦПК України. Згідно статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням наведеного, суд, знаходить позов таким, що підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 652 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 червня 2012 року, яка складається з: 431,84 грн заборгованість за користування кредитом; 221,11 грн по процентам за користування кредитом. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 88 ЦПК України, відповідно до Закону України Про судовий збір, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 55 грн 20 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог / 3,45 % від 1600 грн/.

Outcome: partial