Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що 27 вересня 2015 року помер його батько [PERSON] Після смерті останнього відкрилася спадщина на належні йому 14/25 частин житлового будинку та надвірних споруд по вул. Воля, 18 у м. Камені-Каширському, що підтверджується рішенням Камінь-Каширського районного суду від 25 листопада 2008 року. Спадкоємцями першої черги за законом, окрім нього, є його мати, дружина спадкодавця, [PERSON], яка не претендує на спадщину про що подала заяву до нотаріальної контори. В шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі йому нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить визнати за ним право власності на 14/25 частин житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані у м. Камені-Каширському по вул. Воля, 18, Волинської області, в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю і просив визнати за ним право власності на 14/25 частин житлового будинку та надвірних споруд (2 сараї, вбиральня, туалет), що розташовані у м. Камені-Каширському по вул. Воля, 18, Волинської області. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 23 травня 2016 року позовні вимоги визнала повністю і не заперечила проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4 зворот). Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 25 листопада 2008 року та ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 26 жовтня 2009 року за [PERSON] у порядку спадкування визнано право власності на 14/25 частин житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться по вул. Воля, 18 у м. Камені-Каширському Волинської області та рахувалися за покійною [PERSON]. 27 вересня 2015 року [PERSON] помер (а.с. 5). З дня його смерті відкрилася спадщина на належні йому 14/25 частин деревяного житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться по вул. Воля, 18 у м. Камені-Каширському Волинської області. Ще за життя останній склав заповіт, нотаріально посвідчений державним нотаріусом Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області [PERSON] 19 січня 2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 47, яким усе майно заповів своєму синові [PERSON] (а.с. 45). Даний заповіт не змінено та не скасовано. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, що відкрилася з дня смерті [PERSON], подавши 19 лютого 2016 року, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 43). Відповідачка [PERSON] відмовилася від обовязкової частки у спадщині, про що у шестимісячний строк, а саме 22 лютого 2016 року, подала заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (а.с. 46). За життя [PERSON] право власності на підставі судових рішень Камінь-Каширського районного суду на вищевказане нерухоме майно не зареєстрував, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 58943066 від 12.05.2016 р. (а.с. 38), а тому позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити у нотаріальній конторі у порядку спадкування за заповітом своє право власності на належне його батькові нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за [PERSON] належить визнати право власності на 14/25 частин деревяного житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами (два сараї, вбиральня, колодязь), що знаходяться по вул. Воля, 18 у м. Камені-Каширському, Волинської області. За згодою позивача суд не стягує з відповідачки судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved