Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом про визнання біржового договору міни нерухомого майна дійсним. В обґрунтування вимог вказала, що 25.08.1998 уклала договір міни нерухомого майна, який було зареєстровано на Товарній біржі «Сангай», та відповідно до якого набула право власності на квартиру [ADDRESS] в замін відчуження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] належної їй квартири [ADDRESS] . Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення, у зв`язку з чим позивач позбавлена у повному обсязі реалізувати свої права як власника нерухомого майна. А тому вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 16.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі та третя особа причини неявки суду не повідомили. Відповідачі відзиву та третя особа письмових пояснень на позовну заяву не подали. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та третьої особи та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи встановлено, що 25.08.1998 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] уклали з [PERSON] договір міни про обмін належної їм на праві власності квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] . Договір оформлено на Товарній біржі «Сангай» та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18.12.1998 за реєстровим № 16621. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір міни укладено 25.08.1998, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно статті\~241\~ЦК УРСР\~за договором\~міни \~між \~сторонами \~провадиться \~обмін \~одного майна\~на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Статтею 242 ЦК УРСР визначено, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору міни сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання договору дійсним підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved