Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що 05.07.2010 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та фізична особа - [PERSON], досягли згоди та уклали договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (надалі - Умови та Правила), «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Крім того позивач зазначає, що відповідно до 2.1.1.5.5 Умов та Правил Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У порушення норм ЦК України та умов договору, відповідач своїх зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.04.2015 року їй була нарахована заборгованість за договором в сумі 6504,65 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість: за кредитом - 21763,11 грн.; за процентами за користування кредитом - 10941,32 грн.; за пенею та комісією - 550,00 грн., та у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, відповідачу були нараховані штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1662,72 грн., що у загальному розмірі складає заборгованість за договором в сумі 35417,15 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, так як його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме у зв'язку з тим, що на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція та відділи адресно-довідкової роботи та більшість територіальних підрозділів ДМС в цих областях не працюють, тобто перевірити місце проживання осіб на зазначених територіях неможливо, що підтверджується відповіддю ДМС України №24483 від 13.11.2014р. на лист Краматорського міського суду Донецької області від 14.10.2014р., про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 509, 1054 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно Анкети заяви від 05.07.2010р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, ПАТ КБ «Приватбанк» був наданий кредит [PERSON] у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 2,5% на місяць (30% на рік на суму залишку заборгованості) в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, що зазначені в Заяві та Умовах та Правилах, щомісяця, з періодом сплати до «25» числа місяця, наступного за звітним, де Позичальник повинен внести до Банку щомісячний платіж в розмірі 7% від заборгованості, але не менш ніж 50,00 грн. і не більше ніж залишок заборгованості на поточний рахунок, який був відкритий на ім'я відповідача. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та Правил позичальник зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитратам за кредитним лімітом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Проте, відповідач зобов'язання щодо сплати кредиту за кредитним договором виконував з порушенням умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.07.2010 року (а.с.7) станом на 19.04.2015 року відповідачу були нараховані такі суми: за кредитом - 21763,11 грн.; за процентами за користування кредитом - 10941,32 грн.; за пенею та комісією - 550,00 грн., та у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, відповідачу були нараховані штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1662,72 грн., що у загальному розмірі складає заборгованість за договором в сумі 35417,15 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є видами відповідальності за різні порушення зобов'язань боржником. Штраф має разовий характер і вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Згідно до п. 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини більш ніж 210 днів, весь Кредит вважається простроченим . На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню. За пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил при порушенні Позичальником строків сплати за будь-якими грошовими зобов'язаннями передбаченими даним договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний виплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахований та прострочених процентів та комісій. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути наступну суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.07.2010р.: за кредитом - 21763,11 грн.; за процентами за користування кредитом - 10941,32 грн.; за пенею та комісією - 550,00 грн., та у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, відповідачу були нараховані штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1662,72 грн., що у загальному розмірі складає заборгованість за договором в сумі 35417,15 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 354,17 грн. та по сплаті оголошення у пресі у сумі 140,00 грн. з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 494,17 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі ст. ст. 261, 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved