Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У червні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], а саме, що [PERSON] є його батьком. В обгрунтування заяви послався на те, що він народився 25.01.1991 року, відповідно до свідоцтва про народження його матірю є [PERSON], а батьком [PERSON], але його біологічним батьком є [PERSON], з яким його мати спільно проживала без реєстрації шлюбу понад 25 років. З них понад 10 років вони проживали у [INFO], в якій [PERSON] був прописаний з 24.07.1987 року. На час його народження вони також спільно проживали однією сімєю у вказаному житлі, де він і проживає на даний час. Зі слів його матері, причиною того, що у свідоцтві про народження його батьком зазначено [PERSON] є необхідність отримання соціальної допомоги. [PERSON] завжди визнавав себе його батьком і разом з ним та матірю вони проживали однією сімєю. На час смерті [PERSON] 22.08.2013 року власником вищевказаної квартири був його брат [PERSON], який помер у січні 2015 року й після його смерті відкрилася спадщина. Внаслідок невідповідності даних про його батька у свідоцтві про народження він не може реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримав та пояснив, що [PERSON], який у свідоцтві про народження записаний його батьком, він не знає, своїм батьком вважає [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила, пояснила, що заявник є її сином. У 1987 році [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі, куди вона до нього їздила й де зареєструвала з ним шлюб. Востаннє вона його бачила у 1987-1988 р.р. Після звільнення його з місць позбавлення волі вона його не бачила, у близьких стосунках з ним не перебувала взагалі. Коли вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, їй повідомили, що її чоловік помер. З 1989 року вона почала зустрічатись з [PERSON], від якого у 1990 році завагітніла та народила сина [PERSON]. З [PERSON] проживала у цивільному шлюбі 25 років. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на таке. Заявник народився 25.01.1991 року, його батьком записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 337411, виданого повторно 05.07.2012 року. [PERSON] помер 22.08.2013 року, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №153 від 23.08.2013 року. Відповідно до довідки КП «Комінтех» №117503 від 20.07.2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно з повідомленням Дрогобицької виправної колонії № 40 №10/40/9/3365 від 17.09.2015 року, [PERSON] відбував покарання у Дрогобицькій виправній колонії №40 з 05.11.1984 року, звільнений 24.05.1989 року. Відповідно до відповіді Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану №2539/031-06-33 від 28.09.2015 року [PERSON] помер 05.11.1991 року, актовий запис про смерть №5854. Згідно з копією ухвали Червоноградського міського народного суду Львівської області від 30.03.1992 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу провадженням закрито у звязку з відмовою позивача від позову. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте заявником та заінтересованою особою не подано, а судом на виконання положення першого речення ч. 3 ст. 235 ЦПК України щодо змагальності судового розгляду, не здобуто жодних допустимих доказів, які б спростували те, що [PERSON] не є батьком заявника, чи що батьком останнього є [PERSON]. При цьому судом ураховано те, що [PERSON] був живим на час народження заявника й відсутність доказів припинення шлюбу між матірю заявника та [PERSON], зокрема, за 10 місяців до дня народження заявника.

Outcome: dismissed