Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У травні 2018 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], який помер 09 квітня 2018 року, причина смерті є хвороба набряк легенів, атеросклеротична хвороба серця. В заяві зазначено, що [PERSON], [INFO], є батьком заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії V-НО №403448 від 13 травня 1983 року. 09 квітня 2018 року [PERSON] помер, цей факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1370, довідкою про причину смерті №1370, видані республіканським бюро судово-медичної експертизи днр (м. Донецьк) 10 квітня 2018 року, свідоцтвом про смерть днр №105\~821 від 10 квітня 2018 року, свідоцтвом про поховання №АА 013892 від 11 квітня 2018 року. Для отримання свідоцтва про смерть батька, заявниця звернулась до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа їй було відмовлено через те, що 09 квітня 2018 року м. Донецьк Донецької області вже було окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON],\~[INFO] та видати свідоцтво, про його смерть, заявниця вимушена звернутись із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Встановити зазначений факт їй необхідно для належного оформлення документально та проведення державної реєстрації смерті особи, а також з метою подальшої реалізації прав заявниці як доньки померлого. В судове засідання заявниця не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Зі змісту ст.\~4\~ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою. Судом\~встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії V-НО №403448 від 13 травня 1983 року. 09 квітня 2018 року [PERSON] помер, цей факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1370, довідкою про причину смерті №1370, видані республіканським бюро судово-медичної експертизи так званої донецької народної республіки (м. Донецьк) 10 квітня 2018 року, свідоцтвом про смерть так званої донецької народної республіки №105\~821 від 10 квітня 2018 року, свідоцтвом про поховання №АА 013892 від 11 квітня 2018 року. Для отримання свідоцтва про смерть батька, заявниця звернулась до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа їй було відмовлено через те, що 09 квітня 2018 року м. Донецьк Донецької області вже було окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON],\~[INFO] та видати свідоцтво, про його смерть, заявниця вимушена звернутись із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~м. Донецьк, Донецької області є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9\~цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17\~ч.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявниця [PERSON] є громадянкою України і [PERSON], [INFO] також був громадянином України та перебував на тимчасовій окупованій території України - в м. Моспіно, Пролетарський район м. Донецька Донецької області, де помер 09 квітня 2018 року, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №1370, довідка про причину смерті №1370, видані республіканським бюро судово-медичної експертизи так званої донецької народної республіки (м. Донецьк) 10 квітня 2018 року, свідоцтво про смерть так званої донецької народної республіки №105\~821 від 10 квітня 2018 року, свідоцтво про поховання №АА 013892 від 11 квітня 2018 року, згідно з ч. 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання дочкою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її батька [PERSON], [INFO] на тимчасово окупованій території\~ України - в м. Моспіно, Пролетарський район м. Донецька Донецької області. Відповідно до ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved