overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 листопада 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання ним алкогольними напоями, на ґрунті чого між ними постійно виникають сварки. Це негативно впливає на її здоров'я та здоров'я дочки. Вони хоч і проживають за однією адресою, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що сім'я розпалася остаточно. Примирення неможливе. У судове засідання сторони не зявились. Позивачка до суду спрямувала заяву, з проханням справу слухати за її відсутності, позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, ніяких заяв до суду не направляв. Зі згоди позивачки судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб 21 листопада 2003 Виконавчим комітетом Бистрицької сільської ради Бердичівського району зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач будь-яких заперечень проти розлучення до суду не направив, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Витрати позивачки по сплаті судового збору у розмірі 551,2 грн., слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що 17.03.2016 р. помер [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді квартири №72 у жилому будинку №91 по вул. Євгена Колісниченка в смт Овідіополі. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті спадкодавця є його дочка [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на її користь. Вона постійно проживала зі спадкодавцем однією сімєю без реєстрації шлюбу з травня 2000 року по 17.03.2016 р., звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через відсутність документів на підтвердження факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем. З наведених підстав заявниця просила встановити факт постійного проживання однією сімєю її зі [PERSON] з травня 2000 року по 17 березня 2016 року. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] і пояснила, що дійсно її батько [PERSON] з травня 2000 року по день смерті постійно проживав однією сімєю з [PERSON] Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови №7 від 30.05.2008 р. розяснив, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка і разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] помер 17.03.2016 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 6) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов заявниця і [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з травня 2000 року по 17.03.2016 р. за адресою: [ADDRESS]. (а.с 12) Зі спадкової справи слідує, що заявниця звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а дочка померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь заявниці. (а.с. 22-44) З наведених підстав суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] обгрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що 30.05.1986 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1235, придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, провулок Восточний, буд. №6. В цей час вона вирішила розпорядитися зазначеним будинком, але не може цього зробити через ту обставину, що у договорі купівлі-продажу її прізвище помилково записано [PERSON] замість [PERSON]. З наведених підстав заявниця просила встановити факт належності їй зазначеного договору купівлі-продажу жилого будинку та державної реєстрації права власності. Заінтересована особа Великодолинська селищна рада щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечувала і просила розглянути справу за її відсутності. (а.с. 21) Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У паспорті на імя заявниці, технічному паспорті на жилий будинок, рішенні виконкому Великодолинської селищної ради від 26.02.1998 р. про залишення у власності заявниці самочинно побудованих будівель та споруд, державному акті на право власності на земельну ділянку, розташовану по пров. Восточний,6 в смт Великодолинське, прізвище заявниці записано [PERSON]. (а.с. 8-16) У договорі купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1235, покупцем зазначено [PERSON]. Також на імя [PERSON] згадно чинного на той час законодавства Білгород-Дністровським МБТІ була проведена державна реєстрація права власності на жилий будинок. (а.с. 6-7) З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON]звернулася до суду із позовною заявою до Примака /Приймака/ О.С., третя особа орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 11.07.2016 року відкрито провадження в даній справі. До початку розгляду справи по суті представником позивача [PERSON] 19.10.2016 року подано заяву про залишення позову без розгляду та повернення судового збору. Ухвалою суду від 08.11.2016 року позовну заяву залишено без розгляду за заявою представника позивача. Представником позивача [PERSON] 19.10.2016 року подано заяву про повернення судового збору. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Оскільки позовну заяву залишено без розгляду за клопотання представника позивача, то сплачена сума судового збору поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна О.С., [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним заповіту померлого [INFO] [PERSON] та визнання за позивачем права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні стало питання підтвердження здатності спадкодавця усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними 22.08.2014 року в момент посвідчення заповіту. За відомостями [PERSON] у Київському міському центрі медико-соціальної експертизи, спеціалізованій психіатричній МСЕК №2, спеціалізованій нейроофтальмологічній МСЕК, психоневрологічному диспансері №3 Подільського, Оболонського районів м. Києва, головному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України знаходиться медична документація необхідна для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи [PERSON] З огляду на зазначене, позивач просить суд витребувати від вказаних установ медичну документацію для можливості проведення експертизи, а також витребувати у відповідача [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та приєднати їх до матеріалів справи. На підтвердження труднощів в отриманні вказаної інформації, яка є необхідною для розгляду справи [PERSON] надано копії негативних відповідей на запити її представника. Відповідно до ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов 'язаний витребувати такі докази. В судовому засіданні [PERSON] не змогла пояснити доцільності витребування у відповідача [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно і долучення їх до матеріалів справи, а також можливості витребування із установ медичної документації яка за їх довідкою не збереглась. Таким чином, вислухавши позицію сторін та їх представників, суд вважає необхідним задовольнити вказану заяву частково. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] Крістіна Валеріївна звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень на обох дітей, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до їх повноліття. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з 11 червня 2011 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 214. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги уточнила. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 750,00 гривень на кожну дитину до їх повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач не працює, матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей добровільно не надає, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 21 травня 2005 року у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з дружиною. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. На даний час вони не ведуть із відповідачем спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують та проживають окремо. За час спільного проживання між ними виникали конфлікти та непорозуміння. Спроби відновити нормальні стосунки результатів не дали, а тому він вирішив звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 22 вересня 2016 року о 10.00 год. позивач [PERSON] не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 22 вересня 2016 року о 10.00 год. не з'явилася та направила на адресу суду заяву, з якої вбачається, що вона визнає позов та просить суд розглядати справу за її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 22 вересня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У червні 2016 року[PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано 20 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №17. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх шести місяців разом не проживають. Їх сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Логвинюк». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що збереження сімї, на його думку, неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сімї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 23 лютого 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від шлюбу у них з чоловіком народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Біологічним батьком сина [PERSON] є інша особа, а не відповідач [PERSON] Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач витрачав сімейний бюджет у гральних закладах, неодноразово бив її, [PERSON], на очах у дітей, у звязку з цим вона постійно перебувала у стресі. З 2006 року вони припинили подружні відносини та ведення сумісного господарства. Недавно вона дізналася, що її чоловік [PERSON] був судимий за шахрайство та звільнений від відбування покарання з випробуванням, а на даний час він, [PERSON], знаходиться у розшуку. Вона має намір створити нову сім»ю, крім того, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу стало неможливим і недоцільним, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 22 серпня 2016 року о 11.00 год. позивач [PERSON] не зявилася та подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився вдруге, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки в ній наявні достатні дані про права та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання 22 серпня 2016 року всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 30 серпня 2008 року в Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після одруження вони з чоловіком стали проживати у її, [PERSON], батьків. Однак, з часом відносини між ними стали погіршуватися, часто виникали між ними сварки, свідками яких ставали їхні діти, що негативно впливало на їх психологічний стан та щоразу спричиняло їй та їм душевні страждання. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. У звязку з цим, вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства і стали проживати окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Додатково пояснив, що причиною припинення із дружиною шлюбних відносин стало те, що в неї появився інший чоловік, з яким вона на даний час проживає. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] (Саміра) про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 22 вересня 2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що спочатку їхнє сімейне життя проходило в дусі поваги один до одного, розуміння та злагоди. З часом їхнє спільне життя із відповідачем не склалося та вони стали чужими людьми, між ними часто виникали конфліктні ситуації. На даний час відповідач проживає за кордоном, вона, [PERSON], втратила до відповідача почуття любові, поваги та всього того, що їх колись обєднувало. Спільних дітей у них немає. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу стало неможливим і недоцільним, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 12 липня 2016 року о 10.00 год. позивач [PERSON] не зявилася та подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] (Самір) в судове засідання, яке було призначено на 12 липня 2016 року о 10.00 год. не зявився, однак в матеріалах справи міститься заява, яка посвідчена нотаріусом [PERSON] (м. Нетанія в Ізраїлі), про те, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить проводити розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 12 липня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved