Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У травні 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідача - [PERSON], [INFO], про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за № 15 по провулку ІІ-му Червоному у м. Бердичеві Житомирської області, у зв'язку з його відсутністю без поважних причин понад один рік. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивачі є співвласниками житлового будинку № 15 по провулку ІІ-му Червоному у м. Бердичеві, що підтверджується копією договору дарування цілого житлового будинку і земельної ділянки від 11.09.2003р. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 7 у даному житловому будинку зареєстровані: чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Однак, відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично з липня 2013 року в даному житловому будинку не проживає та не з'являється. Даний факт підтверджується актом про непроживання [PERSON] за адресою: м. Бердичів, пров. ІІ-й Червоний, 15, складеним комісією в складі: юрист Кучерявий С.В., паспортист [PERSON]Ф, майстер [PERSON], затвердженого директором МК ВЖРЕП №7, що підтверджується актом про непроживання від 13.05.2015р. Крім того, непроживання відповідача по вищевказаній адресі підтвердили сусіди [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], та [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], що зафіксовано у вищезгаданому акті. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає понад один рік та переїхав до м. Києва на постійне місце проживання, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються їх права, тому вони змушені звернутися за захистом своїх прав до суду. У судове засідання позивачі не зявилися, на адресу суду надіслали письмові заяви в якій позов підтримали, просять суд справу слухати у їх відсутності, не заперечують проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - квартира відповідно до статей 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Суд враховує те, що квартира не приватизована, та наявність реєстрації відповідача у ній обумовлює понесення додаткових витрат позивачки на сплату комунальних послуг. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Враховуючи те, що відповідач без поважних причин не проживає у зазначеній квартирі, її станом не цікавиться, не сплачує комунальні рахунки, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. Частиною першою та третьою статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved