Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з лютого 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого за спільні кошти було придбано автомобіль ВАЗ-211140, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 110\~000 грн, право власності на який зареєстровано за відповідачем. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року по цивільній справі за її позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, позов задоволено частково та визнано зазачений автомобіль ВАЗ-211140 спільною сумісною власністю подружжя; визначено частки в автомобілі по 1/2 частині за кожним. Посилаючись на відсутність згоди щодо порядку користування автомобілем, який є неподільною річчю, позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості належної їй 1/2 частини автомобіля, що становить 55000 грн. У судове засіданні позивач не зявилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач на неодноразові виклики у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не надходило, тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2002 року, під час якого придбано автомобіль ВАЗ-211140, реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який зареєстровано за відповідачем згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 026712. 18 лютого 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, а також зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, вирішив: позов [PERSON] задовольнити частково; визнати автомобіль ВАЗ-211140, реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя; визначити частки в автомобілі ВАЗ-211140 по 1/2 частині за кожним; із визначенням часток в автомобілі він належить сторонам на праві спільної часткової власності; у задоволенні зустрічного позову відмовити. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 11.11.2015 року № 1468, дійсна вартість автомобіля ВАЗ-211140, реєстраційний ноемр АІ 2177 СК, визначена із застосуванням порівняного підходу ідентичного КТЗ, за документами наданими в матеріалах справи, без огляду обєкта дослідження, станом на дату проведення експертного долсідження складає 117\~899, 16 грн. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до частини першої та другої статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на наведене та враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, а тому виділ у натурі належної [PERSON] 1/2 його частки неможливий, а також її згоду на отримання грошової компенсації у розмірі 55\~000 грн, що менше експертної оцінки, суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення грошовоїкомпенсації підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання за [PERSON] права влансості на автомобіль, то суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки такі вимоги [PERSON] не заявлялись, крім того право власності на автомобіль і так зареєстровано за ним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 550 грн за сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial