Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.05.2016 р. і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2018 року. Позов мотивує тим, що [PERSON] являється його батьком. 08.05.2016 року йому виповнюється 18 років. В даний час він являється студентом Олександрійського медичного училища ІІ курсу мед сестринського відділення на денній формі навчання. Він оплачує свій проїзд до навчального закладу, який знаходиться в м. Олександрія, витрачає кошти на харчування, придбання канцелярських товарів необхідних для навчального процесу. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу, яку він потребує у звязку з продовженням навчання, надавати відмовляється, хоча має стабільний дохід у вигляді заробітної плати працюючи в ТОВ «УкрАгроКом». Матір [PERSON] працює оператором швацького устаткування в ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні», і надає посильно матеріальну допомогу, але не може задовольняти потреби позивача у повному обсязі. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. На позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Причини неявки відповідача суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача. Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] І-ИД №010798, виданого Гарбузівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області 07.08.1998 року, батьком останнього являється [PERSON]. Згідно довідки № 93 від 25.04.2016 року, позивач навчається в Олександрійському медичному училищі з 01.09.2014 року. Термін навчання складає з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 182, 184,191, 199 - 200 Сімейного кодексу України. За змістом ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання дитини другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки позивач навчається на денній формі навчання, тобто не має можливості для самостійного заробітку, а отже потребує матеріальної допомоги, яку має надати відповідач. Відповідач не надав жодних доказів, щодо спростувань показів позивача, або не можливості сплачувати аліменти, а тому позов підлягає задоволенню. Судовий збір, від сплати якого позивача звільнено за законом, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави на суму 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved