Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

У травні 2014 року прокурор Вишгородського району звернувся до суду із позовом в інтересах держави у якому просив: - визнати протиправним та скасувати розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 20 вересня 2012 року №2086 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельних ділянок у власність 8 громадянам України (згідно з додатком) для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області» в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,7151 га на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 12 жовтня 2012 року [PERSON] серії ЯМ №618342 на земельну ділянку площею 1,7151 га вартістю 17707,98 грн. з кадастровим номером 3221886000031651495 та скасувати його державну реєстрацію. - повернути земельну ділянку з кадастровим номером 3221886000031651495 в комунальну власність Новопетрівської сільської ради Вишгородського району. - визнати за Новопетрівською сільською радою право комунальної власності на земельну ділянку площею 1,7151 га вартістю 17707,98 грн. з кадастровим номером 3221886000031651495. - судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що прокуратурою Вишгородського району Київської області проведено перевірку законності рішень органів місцевого самоврядування та розпоряджень районної державної адміністрації, в ході якої встановлено порушення при наданні у власність земельних ділянок фізичним особам. Так, рішенням Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області від 19 липня 2005 року № 5 [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га, для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області. На підставі вказаного рішення [PERSON] отримала державний акт серії ЯА № 595068 на право власності на зазначену земельну ділянку площею 0,3666 га. Однак, незважаючи на це, [PERSON] вдруге звернулася до Вишгородської районної державної адміністрації щодо безоплатної передачі у її власність земельної ділянки площею 1,7151 га, для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. У зв'язку з чим, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року № 149 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7151 га, для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. 20 вересня 2014 року розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації № 2086 в порушення вимог пункту 4 статті 116 ЗК України [PERSON] вдруге передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,7151 га, для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] було видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні прокурор прокуратури Вишгородського району позовні вимоги підтримав та просив про його задоволення. Представник Новосілківської сільської ради проти заявлених позовних вимог не заперечував. Представник відповідача Вишгородської районної державної адміністрації в судовому засіданні проти позову не заперечував. Відповідачка [PERSON] та третя особа в судове засідання не з'явилися. Про місце, день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідачки на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що рішенням Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області від 19 липня 2005 року № 5/ХХІ-ІУ та додатком до нього № 1 [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га, для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 4). На підставі вказаного рішення 12 серпня 2005 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,3555 га, для ведення особистого селянського господарства, серії ЯА № 595068, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010534200030 (а.с. 5). Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року № 149 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7151 га, для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с. 6). 20 вересня 2014 року розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації № 2086 [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,7151 га, для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. На підставі вказаного рішення 12 жовтня 2012 року [PERSON] також видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1,7151 га, для ведення особистого селянського господарства, серії ЯМ № 618342, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122180001021574 (а.с. 8). Згідно листа управління Держземагентства у Вишгородському районі від 22 квітня 2014 року № 962, земельна ділянка, в тому числі з кадастровим номером 3221886000:03:165:1495 розташована в межах с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області (а.с. 9 зворот). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до частини 1 статті 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Статтею 361 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини 4 статті 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 618342 помилково зазначено, що підставою його видання є розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року № 149. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Частиною 1 статті 126 цього Кодексу визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог частини 1 статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до вимог статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Також, згідно роз'яснень пункту 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (статті 1 ЦК України, статей 2, 5 ЗК України). захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статті 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне розпорядження Вишгородської райдержадміністрації на вимогах закону не ґрунтується, так як [PERSON] скористалася своїм правом на безоплатну передачу їй у власність земельної ділянки, отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,3555 га, для ведення особистого селянського господарства, серії ЯА № 595068, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010534200030. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 20 вересня 2010 року № 2086 прийнято всупереч вимог земельного та цивільного законодавства, що порушує права власника - держави в особі Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, а тому має бути визнане незаконним та скасоване. В свою чергу порушене право має бути захищене державою. З урахуванням того, що саме на підставі зазначеного незаконного розпорядження Вишгородської райдержадміністрації було видано державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], то й він має бути визнаний судом недійсним. Що стосується позовних вимог про повернення земельної ділянки у комунальну власність Новопетрівської сільської ради та визнання за сільською радою права комунальної власності на неї, судом зазначається наступне. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В даному випадку спірні земельні ділянки вибули з власності держави з порушенням вимог чинного законодавства в порядку безкоштовної приватизації на підставі до статті 118 ЗК України, а тому існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідача на користь держави. В результаті висновку суду про потребу у визнанні незаконним та скасуванні розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації та визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі цього розпорядження, подальший правовий режим земельної ділянки має визначатися у відповідності до положень ЗК України. З урахуванням того, що земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Нові Петрівці, орган уповноважений на прийняття будь-яких рішень щодо неї є Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню судом. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також судом зазначається про те, що згідно частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідачів по справі необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved