Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У травні 2017 року позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, що укладений між сторонами 11 листопада 2008 року, у зв'язку з чим у відповідача станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 35438.09 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача, а також 1600 грн судового збору. У дане судове засідання представник позивача не з'явився, однак у позовній заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просив розглядати справу без участі представника Банку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що заборгованість утворилась у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2008 року між сторонами у справі укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 2.5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-8). Зі змісту заяви (а. с. 7) слідує, що [PERSON] виразила свою згоду про те, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 35438.09 грн., яка згідно розрахунку позивача складається з: 2148.46 грн. - тіло кредиту, 28064.01 грн. - проценти за користування кредитом, 3300 грн. - комісія, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1675.62 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача 1600 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved