Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

У червні 2017 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вказують на те, що 02 липня 2010 року між заявниками був зареєстрований шлюб. Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося. Шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Спір щодо поділу майна між заявниками відсутній, майнові відносини між ними узгоджені. Також зазначили, що між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. У звязку з викладеним [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаною заявою про розірвання шлюбу. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, наведених у заяві. Представник заінтересованої особи - Дзержинського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2010 року Дзержинським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між заявниками було зареєстровано шлюб, актовий запис №240, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 351354, виданим повторно 24 грудня 2016 року (а.с. 12). Від шлюбу заявники мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 298174, виданим 17 серпня 2010 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 691 (а.с.13). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені заявники [PERSON] та [PERSON]. Сімейне життя між заявниками не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що 02 червня 2017 року між заявниками було укладено договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 744, згідно п. 1.1. якого заявники домовились, що їх син [PERSON], [INFO], буде проживати з матірю [PERSON] Крім того, у вказаному договорі заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини (а.с. 14-15). Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що заявники звернулися до суду з даною заявою 19 червня 2017 року, а отже на день ухвалення рішення сплинув один місяць. Таким чином суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому заява підлягає задоволенню і шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст.ст. 104, 105, 109 СК України,

Outcome: approved