overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу витрат, понесених в зв'язку зі сплатою страхового відшкодування, в сумі 48\~057,50 грн., з яких 46\~681,50 грн. - витрати, пов'язані із проведенням виплати страхового відшкодування, 1\~376,00 грн. - витрати за послуги аварійного комісара, та судового збору в розмірі 480,58 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 13 листопада 2011 року на вул. Гетьмана в м. Києві з вини водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Соломянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2011 року. Цивільно-правова відповідальність одного з учасників даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме: водія автомобіля [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахований, в той час як автомобіль відповідача забезпеченим не був. Протягом червня, серпня та жовтня 2012 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.15.2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір та встановлено кредитний ліміт на суму 5000,00 грн. на строк 12 місяців на передбачених договором умовах. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості на 28.01.2015 року становить 10633,34 грн., яка складається з: 4997,52 грн. - заборгованість по кредиту, 5635,82 грн. - заборгованість по відсотках. Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить суд стягнути з нього заборгованість в розмірі 10633,34 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Судом встановлено, що 25.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 024-040193/12-00938-вкл-к та надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на суму 5000,00 грн. на строк 12 місяців. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та процентів за користування кредитом, станом на 28.01.2015 року заборгованість становить 10633,34 грн., яка складається з: 4997,52 грн. - заборгованість по кредиту, 5635,82 грн. - заборгованість по відсотках, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано грошових зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10633,34 грн. заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.09.2005 року, від якого мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. Через відсутність взаєморозуміння між ними припинені шлюбні відносини. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій указав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін та відповідно до статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.09.2005 року Виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області за актовим записом № 93. Від шлюбу мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння між ними припинені шлюбні відносини і наміру зберігати сім'ю вони не мають. Збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, тому суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджено документально і тому підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 липня 1997 року уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 237. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони фактично спільно не проживають з листопада 2009 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згоден. Позивач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 07 липня 1997 року уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 237.. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю тривалий час та за цей час втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2005 року уклав шлюб з [PERSON] в Міському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 1084. Від шлюбу народились діти дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя, що призводило до сварок в сімї, які негативно впливали не розвиток дітей. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згоден. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, а також не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 26 листопада 2005 року в Міському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 1084. Від шлюбу мають дітей - Юлію, [INFO] та Євгена, [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в травні 2015 року та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю тривалий час та за цей час втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 25% від усіх видів прибутку щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до повноліття дочки. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неяки суду не повідомив. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 15 лютого 2008 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.02.2008 року. (а.с. 6) На даний час [PERSON] разом із сім'єю не проживає. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 квітня 2009 року.(а.с. 5) Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає і не приймає участі у вихованні дитини. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та досягнення дітиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-29 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 25% від усіх видів прибутку щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до повноліття сина. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неяки суду не повідомив. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини. 17 листопада 2007 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №642, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №074754 від 17.11.2007 року. (а.с. 3) На даний час [PERSON] разом із сімєю не проживає. Від шлюбу сторони мають малолітнтого сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №168967 від 23 вересня 2015 року.(а.с. 4) Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає і не приймає участі у вихованні дитини. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на їх утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та досягнення дітиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Також суд зазначає про можливість задоволення вимоги позивача, яка у позовній заяві відповідно до вимоги п.1 ст. 367 ЦПК України просить допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON]»янською О.С. вони перебувають у шлюбі з 18 листопада 2004 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сімї. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинилися, сторони фактично разом не проживають, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та Коров»янською О.С. Позивач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 листопада 2004 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 237990 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 465. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] та Коров»янської О.С. стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 02 липня 1988 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати непорозуміння, що призвело до розпаду сімї. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечувала та просить після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «Литвиненко». Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 липня 1988 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 179122 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 93. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають повнолітніх дітей. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 04 жовтня 1997 року Лукянцевською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №12. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у жовтні 2012 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просив шлюб розірвати. Відповідач, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгяду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просила суд розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить шлюб розірвати. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 04 жовтня 1997 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Лукянцевській селищній раді Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №035501, виданого 04 жовтня 1997 року, актовий запис №12. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №050317, та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №294195. (а.с.4, 5) У жовтні 2012 року сторони шлюбні відносини припинили. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини сторін, вважає подальше сімейне життя подружжя неможливим. При таких обставинах, суд доходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved