Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У травні 2017 року заявник звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що він [PERSON], є сином [PERSON], який помер [INFO] року у м. Сімферополь. Отримати свідоцтво про смерть у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про смерть. Заявник в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності в якій заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], який помер в місті Сімферополь, Республіка Крим. Таким чином, видані органами на території м. Сімферполь, Свідоцтво про смерть не засвідчують у встановленому порядку факту смерті громадянина [PERSON], який помер [INFO] року. Заявник звернувся до з заявою до Відділу реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про видачу свідоцтва про смерть, але була надана письмова відмова у проведенні державної реєстрації смерті громадянина [PERSON]. Згідно ст. 257 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved