Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву позивач мотивував тим, що 11.04.2007 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу мають двох дітей. Причиною звернення до суду стало те, що з вересня 2020 року не проживають як сім`я разом, оскільки мають різні погляди на життя та несумісні характери. Тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами. Вважає, що збереження їх сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим. [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 11 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 271. 18.01.2021 позовну заяву зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бебешко М.М. 08.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 11.02.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 12.02.2021 року від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій позов визнала. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 11.04.2007 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 271. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі, у сторін [INFO] народилась дочка - [PERSON] та [INFO] народилась дочка - [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). У позовній заяві [PERSON] просив судові витрати залишити за ним. Враховуючи клопотання [PERSON] , суд вважає за можливе судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved