Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх його видів доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з 30.05.2017 року до повноліття дочки [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], а з [INFO] по 1/4 частині всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дочки [PERSON], тобто до [INFO], починаючи з [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.17). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, шляхом телефонограми (а.с.15), у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданих копій свідоцтв про народження дітей, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7; 8). На теперішній час діти знаходяться на утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Проте, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, тобто 2/3 всіх видів заробітку відповідача щомісячно, перевищує засади розумності та виваженості та не відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі. Отже, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає що [PERSON] не у повній мірі виконує у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх належного утримання, чим порушує право дітей на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: partial