Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначено, що з 30.09.2006 року до 01.11.2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 1 листопада 2012 року розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося. На даний час спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Діти мешкають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, однак має нерегулярні, мінливі доходи за виконання тимчасових та сезонних робіт, які виконує за наймом без укладення трудових договорів. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає нерегулярно, хоча діти в силу свого віку потребують матеріальної підтримки батька, необхідного харчування, одягу, періодичного лікування, тощо. Останнім часом витрати на утримання дітей суттєво збільшилися. Самостійно забезпечити дітей всім необхідним вона не в змозі, оскільки це потребує значних коштів. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, відповідач визнав позов у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 30.09.2006 року до 01.11.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 1 листопада 2012 року розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області № 2037/1760/12 (а.с. 3). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Із матеріалів справи вбачається, що сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з матірю у с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області по вул. Мічуріна-35, кв.-19, та перебувають на її утриманні. Відповідач зареєстрований та фактично проживає у [INFO] по вул. Шевченка-33 «а» (а.с. 13), офіційно ніде не працює, однак має нерегулярні, мінливі доходи за виконання тимчасових та сезонних робіт, які виконує за наймом без укладення трудових договорів, має задовільний стан здоровя, інших дітей, непрацездатних батьків не має, аліменти та будь-які кошти на користь третіх осіб за виконавчими листами не сплачує, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved