overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 10 травня 1986 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Вказаний шлюб розірвано 05 вересня 2012 року. Під час перебування у шлюбі сторонами набуто спільне сумісне майно, а саме: трикімнатна квартира [ADDRESS]. Вказувала, що спірна квартира є кооперативною, за яку подружжям повністю виплачений пай та у 2001 році на імя відповідача видано свідоцтво про право власності. Оскільки пай виплачувався під час перебування сторін у шлюбі, тому й квартира є спільним майном подружжя. Та просила визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири. В судовому позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 1986 року по 05 вересня 2012 року. Також судом з?ясовано, і це підтверджується сторонами, що у період перебування в шлюбі у 2001 році сторонами спільно було виплачо пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] та видано на імя відповідача свідоцтво про право власності на це приміщення, оскільки саме він був членом ЖБК «Мрія». Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом, довідкою, свідоцтвом про право власності ( а.с.10 12). Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з положеннями ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS], є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Правила ст. 69 СК України вказують, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на все вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 17 серпня 2010 року одружилась з відповідачем. Від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Син мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не неможливе і збереження шлюбу також. Шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року. Подальше сімейне життя неможливе. В даний час відповідач перебуває у фактичних відносинах з іншою жінкою. Наміру на примирення з відповідачем не має. Позивачка просить шлюб розірвати. Представник позивача подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 серпня 2010 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з грудня 2014 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 18 вересня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з ними. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені. Подальше сімейне життя неможливе. Позивачка просить шлюб розірвати. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 вересня 2010 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Дитина мешкає разом з ними. (а.с.12). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що починаючи з 20.06.1992р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, про що зроблено актовий запис № 576. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не має. Також зазначила, що шлюбні відносини між нею та [PERSON] фактично були припинені у січні 2014р. у звязку з тим, що між ними виникло непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, різні погляди на шлюбні стосунки. Вважає, що їхня родина з відповідачем розпалась, збереження її суперечить особистим інтересам позивачки і примирення між ними неможливо. З урахуванням викладеного просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 20.06.1992 р. сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, про що в зроблено відповідний актовий запис за № 576 (а.с. 8). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу , бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01 травня 1999 року, від даного шлюбу у них є двоє синів: Максим, [INFO], та Артем, [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сімейні стосунки припинено навесні 2015 року. Протягом тривалого часу між подружжям склалися неприязні стосунки, позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ізяславським відділом реєстрації актів громадянського стану 01 травня 1999 року за актовим записом № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів: Максима, [INFO], та Артема, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 03 листопада 2007 року, від даного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сімейні стосунки припинено. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] Є О. не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 03 листопада 2007 року за актовим записом № 166, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 7, 8). Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 05 червня 2013 року, від даного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сімейні стосунки припинено у травні 2015 року. Протягом тривалого часу між подружжям склалися неприязні стосунки, позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 05 червня 2013 року за актовим записом № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дочок Єлєну та Лілію, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24 березня 2012 року, від даного шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сімейні стосунки припинено навесні 2015 року. Протягом тривалого часу між подружжям склалися неприязні стосунки, позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї 24 березня 2012 року за актовим записом № 351, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхнього малолітнього сина, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24 вересня 2005 року, від даного шлюбу у сторін є двоє малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та Ілона, [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Шлюб існує лише формально. Відновлювати сімейні стосунки позивач наміру не має, а тому вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Сахновецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 24 вересня 2005 року за актовим записом № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дочок: Марина, [INFO], та Ілона, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28 квітня 2001 року, від даного шлюбу у них є малолітня дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки припинено у червні 2015 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві просив справу розглядати за його відсутність, зазначивши, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 28 квітня 2001 року за актовим записом № 26, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 02 червня 2007 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб, сімю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини були припинені з липня 2014 року. Спору стосовно проживання дитини не мають. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Безкоровайна». Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2015 року сторонам надавався строк на примирення - 1 місяць. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що сімю можливо зберегти. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. \~Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~\~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2007 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 196 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 056895\~від 02 червня 2007 року). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, оскільки, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «Безкоровайна». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved