Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом в суд до Старокостянтинівської міської ради про визнання права спільної сумісної власності на житлове приміщення-квартиру по [ADDRESS] та господарську будівлю-гараж по [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказали, що у 1973 році їх переведено на роботу в медичну амбулаторію залізниці станції Старокостянтинів - 2 і для їх проживання вузловою лікарнею станції Гречани Південно-Західної залізниці надано житлове приміщення, частину будинку загальною площею 34 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS]. В іншій частині будинку розташовано фельдшерсько-акушерський пункт, що перебуває на балансі державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці», що зареєстрований по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 9 п.16 від 19 лютого 1997 року позивачу [PERSON] надано дозвіл добудувати до приміщення фельдшерсько-акушерського пункту станції Старокостянтинів - 2 житлову прибудову розміром 6,0х7,0 м та побудову гаража розміром 6,0х4,0м. За власні кошти вказані приміщення ними були збудовані. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 388 п.9 від 27 листопада 2001 року вирішено оформити [PERSON] право власності на житлову квартиру по [ADDRESS], а рішенням № 333 п.8 від 12 серпня 2010 року вказаному житлу присвоєно адресу [ADDRESS] взамін [ADDRESS]. Рішенням № 350 п.2 від 26 липня 2012 року гараж виведено в самостійний об'єкт нерухомого майна та присвоєно адресу [ADDRESS]. Так, як права власності на житлове приміщення не було оформлене, вони звернулись до державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці» щодо приватизації частини будинку, як працівникам фельдшерсько-акушерського пункту в м. Старокостянтинів, однак, їм було роз'яснено, що житлове приміщення на балансі лікарні не перебуває. У зв'язку з цим позивачі звернулись до відповідача - Старокостянтинівської міської ради, однак відповідач відмовив у оформленні права власності, оскільки приміщення на балансі Старокостянтинівської житлово-експлуатаційної контори не перебуває. Так як, вирішити питання в позасудовому порядку не можливо, позивачі звернулись до суду. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 25.09.2013 року до участі залучено третіми особами на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали та просять задовольнити. Позивач [PERSON] вказала, що у 1973 році їй та її чоловіку [PERSON] було надано в користування частину житлового будинку та земельну ділянку, проте без оформлених належним чином документів, у 1992 році позивачі добудували ще частину будинку. Також, вони збудували гараж, проте право власності на будинок, гараж та земельну ділянку вони оформити не можуть, так як відсутні акта на земельну ділянку та документи на житловий будинок і гараж. Також, позивачка уточнила позовні вимоги, подавши заяву, та просить визнати за позивачами право спільної сумісної власності на житловий приміщення з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково на житловий будинок та заперечила проти визнання права власності на гараж по [ADDRESS]. Також представник відповідача зазначила, що не можливо оформити право власності, оскільки відсутня документація на вселення та на сам будинок і гараж. В судовому засіданні представник третьої особи - Державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці» покладається на думку суду, так як частина будинку, на яку позивачі просять визнати право власності, у них на балансі не значиться. Враховуючи ці обставини їх державний заклад не має відношення до надання згоди чи заперечень стосовно дозволу на оформлення права власності на частину будівлі. Треті особами на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справ без їх участі, проти позову не заперечують. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі були працівниками Державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці» та звільнилися у зв'язку із виходом на пенсію. З 28.02.2006 року позивачі зареєстровані по [ADDRESS] і до складу їх сім'ї входить син [PERSON], зять [PERSON], дочка [PERSON] та неповнолітня онучка [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 9 п.16 від 19 лютого 1997 року [PERSON] надано дозвіл добудувати до приміщення фельдшерсько-акушерського пункту станції Старокостянтинів - 2, що по [ADDRESS], житлову прибудову розміром 6,0х7,0 м та побудову гаража розміром 6,0х4,0м. Вказані приміщення позивачами були збудовані. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 388 п.9 від 27 листопада 2001 року вирішено оформити [PERSON] право власності на житлову квартиру по [ADDRESS] в м . Старокостянтинові. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 333 п.8 від 12 серпня 2010 року вказаному добудованому приміщенню присвоєно адресу [ADDRESS] взамін [ADDRESS]. Рішенням № 350 п.2 від 26 липня 2012 року гараж виведено в самостійний об'єкт нерухомого майна та присвоєно адресу [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 53 п.3 від 27 лютого 2004 року виключено п. 2 рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 388 п.9 від 27 листопада 2001 року щодо оформлення [PERSON] права власності на житлову квартиру по [ADDRESS] в м. Старокостянтинові. Крім того, встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.03.2007 року, інша частина спірної будівлі, що по [ADDRESS], належить Державному закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці», а також цьому ж державному закладу надано право постійного користування земельною ділянкою під зазначеною вище спірною будівлею, про що свідчить державний акт серії ЯЯ № 334554 від 22.12.2008 року Згідно довідки Державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці» від 13.07.2011 року №152 на їх балансі знаходиться лише службове приміщення фельдшерсько-акушерського пункту по [ADDRESS], одна житлового фонду (службових квартир) на балансі лікарні немає. Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 11.03.2013 року № 01-01-08/К, будинок по вул. [ADDRESS] в. м. Старокостянтинові, в якому проживають позивачі не передавався у комунальну власність та не знаходиться на балансі Старокостянтинівської житлово-експлуатаційної контори. Також, згідно повідомлення Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації від 12.06.2013 року інвентарна справа на гараж по [ADDRESS] відсутня. Вказані обставини підтверджуються: рішеннями виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 9 п.16 від 19 лютого 1997 року, № 388 п.9 від 27 листопада 2001 року, № 53 п.3 від 27 лютого 2004 року, № 333 п.8 від 12 серпня 2010 року, № 350 п.2 від 26 липня 2012 року; довідкою Державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці» від 13.07.2011 року №15; повідомленням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 11.03.2013 року № 01-01-08/К; державним актом серії ЯЯ № 334554 від 22.12.2008 року; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.03.2007 року; інвентарною справою КВ - 158 на будинок по [ADDRESS] в м. Старокостянтинові, яка оглянута судом; копією свідоцтва на право власності на будівлю та державним актом на земельну ділянку по [ADDRESS]; трудовою книжкою [PERSON]; трудовою книжкою [PERSON] Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи позивачами не було доведено що приміщення по [ADDRESS] є житловим приміщенням і належало Державному закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці», а також не доведено, що вони вселилися в дане приміщення на законних підставах. Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачами [PERSON] та [PERSON] належним чином не доведено набуття права спільної сумісної власності на приміщення з господарськими будівлями по [ADDRESS], а факт проживання позивачів у зазначеному приміщенні не дає підстав для визнання за ними права власності на це приміщення. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed