Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У травні 2020 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 20 серпня 2018 року що між ним, в особі територіально відокремленого відділення № 10018/0160 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] був укладений договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Банк встановив [PERSON] кредит у сумі 35 000 грн з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,001% річних. У зв`язку невиконанням умов договору у відповідача станом на 07 травня 2020 року утворилась заборгованість перед АТ «Ощадбанк» в розмірі 30 820,73 грн, з яких: 28 342,00 - заборгованість за тілом кредитного ліміту; 2341,20 грн - проценти та комісія за користування кредитом; 84,60 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення боргу; 14,90 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів/комісії за користування кредитом; 31,46 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 6,57 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів/комісії за користування кредитом, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у сумі 2102,00 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12 червня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 липня 2020 року. 08 липня 2020 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Розгляд справи відкладено до 30 липня 2020 року. Судове засідання, призначене на 30 липня 2020 року відкладено до 22 вересня 2020 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення представника позивача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, в частині тіла кредиту у розмірі 28 342,00 грн, проте, не погодився з нарахованими процентами, комісією, витратами від інфляції, оскільки вважав кредит безвідсотковим та таким, що підлягає поверненню через 5 років. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] підписав Заяву про приєднання №506434619 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої [PERSON] був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. Пунктом 3.1. блоку 3 заяви про приєднання до договору визначено, що клієнт шляхом підписання заяви про приєднання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. 20 серпня 2018 року [PERSON] підписав Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої йому був наданий кредит у сумі 35 000 грн строком на 60 місяців з можливістю подовження на той самий строк. Згідно п.п. 6.6.1.-6.6.2., блоку 6 цієї Заяви, процентна ставка складає 0,001% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Комісійна винагорода за обслуговування використаної частини встановленого кредиту складає 3,2 % від використаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Згідно з пунктом 6.7, блоку 6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5,00% від суми заборгованості за кредитом. Пункт 6.8, блоку 6 вказаної вище заяви передбачає комісійну винагороду за зняття готівкових коштів наданих в кредит - 2,99% від суми таких коштів, яка сплачується за зняття вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах у касах банку з використанням платіжного терміналу. Розмір комісійної винагороди вказано згідно з тарифами Банку, чинними на час складання цієї Заяви. Тарифи можуть змінюватися Банком в порядку, передбаченому Договором. Надалі клієнт має самостійно ознайомлюватися зі змінами до тарифів Банку та зняття готівкових коштів, наданих в кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості, банк встановив відповідачу кредитний ліміт 21 серпня 2018 року у розмірі 35 000 грн. Термін дії банківської платіжної картки закінчується у лютому 2023 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався коштами банку, проте термінів повернення наданого кредиту (основної суми) та термінів сплати відсотків за кредит не дотримувався, у зв`язку з чим станом на 07 травня 2020 року у нього виникла заборгованістьу розмірі 30 820,73 грн, з яких: 28 342,00 - заборгованість за основним боргом (кредитом); 2341,20 грн - проценти та комісія за користування кредитом; 84,60 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення боргу; 14,90 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів/комісії за користування кредитом; 31,46 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 6,57 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів/комісії за користування кредитом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При укладенні договору з АТ «Ощадбанк» відповідачу були запропоновані конкретні Умови та правила банківських послуг, з якими [PERSON] ознайомився та підписав їх, що підтверджується матеріалами справи, а тому позивач має право на стягнення основного боргу та процентів за користування цим кредитом, оскільки відповідач порушив зобов`язання за вказаним кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відтак, враховуючи, що відповідач не сплатив у строки, визначені законом, заборгованість за договором, він вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання. Пунктом 5.1. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 передбачено, що кредитор вправі вимагати, у тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання, до повного виконання грошового зобов`язання. За змістом ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Оскільки відповідачем не виконано умови договору, укладеного з позивачем, кошти за цим договором та відсотки за ним не сплачено, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення інфляційних нарахувань та процентів річних. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи позицію відповідача, дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки є законними та обґрунтованими. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved