Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання. В обґрунтування позову зазначив, що 04 грудня 2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 35508,65 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 5600 грн., заборгованість за відсотками по кредиту 29076,04 грн., 3% річних 832,61 грн. Крім того, з відповідача стягнуто судові витрати у розмірі 355,08 грн. Вищезазначене рішення суду відповідач до теперішнього часу не виконав. У звязку з цим, відповідач [PERSON] повинна сплатити Кредитній спілці «Всеукраїнське народне кредитне товариство» збитки від інфляції та 3% річних, які виникли у звязку з невиконанням рішення суду, які відповідно до розрахунків позивача складають 28465,04 грн. (25954,58 грн.\~- збитки від інфляції; 2510,46 грн.\~- 3% річних). Крім того, зазначив, що за подання позовної заяви ним було сплачено судовий збір у розмір 1600 грн. та 500 грн. за надання правової допомоги, які позивач також просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання позивач зі своїм представником не зявились. Представник позивача, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04 грудня 2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за наслідками розгляду цивільної справи №202/124/14-ц з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 35508,65 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 5600 грн., заборгованість за відсотками по кредиту 29076,04 грн., 3% річних 832,61 грн. Крім того, з відповідача стягнуто судові витрати у розмірі 355,08 грн. Всього з відповідача присуджено до стягнення грошові кошти у розмірі 35508 грн. 65 коп. Як вбачається з розрахунку позивача, термін прострочки (з 01.12.2014 р. по 01.04.2017 р.) складає 28 місяці. Згідно із вимогами ч.2\~ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Верховний Суд України,аналізуючи практику застосування ст.625 ЦК в цивільному судочинстві зазначив,що правильною є позиція судів, які здійснюють нарахування коштів відповідно до ст.625 ЦК незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення відповідно до вимог закону «Про виконавче провадження» від 21.04.99 №606-ХІV. При цьому, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Це також визначено листом Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 р. № 62-97р. Суд вважає необхідним стягнути інфляційні витрати, виходячи з наступного розрахунку позивача: Індекс інфляції за грудень 2014 року 103,0% Індекс інфляції за 2015 рік 143,3 % Індекс інфляції за 2016 рік 112,4 % Індекс інфляції за січень-березень 2017 року - 103,9% (1,011 x 1,01х1,018) Всього сума інфляційних витрат складає: 35863,73 (сума боргу) x172,37%(середній рівень інфляції) /100% - 35863,73 (сума боргу) = 25954,58 грн. Сума трьох процентів річних від суми боргу розраховується наступним чином: 35863,73(сума боргу) х 3 проценти річних /100%/12х28 (кількість місяців прострочки) = 2510,46 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» в особі голови правління [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн., які підтверджуються копією договору про надання правової допомоги, копією акта приймання-здачі робіт, квитанцією про сплату гонорару у сумі 500 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved