Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що\~ 23.09.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір на купівлю автотранспортних засобів № 150/2-1936. Відповідно до умов кредитного договору\~ відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 24264 долари США 21 центів, зі сплатою 9% річних\~ в розмірі\~ та порядку відповідно до графіку погашення кредиту. Банк зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач [PERSON] всупереч вимогам кредитного договору не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам. В результаті порушення умов кредитного договору № 150/2-1936 від 23.09.2008 року має заборгованість\~ станом на 27.04.2016 року в сумі 36331 доларів США 94 центів, що станом на 27.04.2016 року за офіційним курсом НБУ становить 919263,99 грн., з яких: заборгованість за кредитом 488469,23 грн., заборгованість за відсотками 211500,65 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 165019,95 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків -54274,16 грн. На теперішній час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. \~ \~ \~ \~Представник позивача до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. \~Так, відповідно до договору № 150/2-1936 від 23.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 24264 долари США 21 центів, зі сплатою 9% річних\~ в розмірі\~ та порядку відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 27.04.2016 року має заборгованість в сумі 36331 доларів США 94 центів, що за офійіним курсом НБУ станом на 27.04.2016 року становить 919263,99 грн., з яких: заборгованість за кредитом 488469,23 грн., заборгованість за відсотками 211500,65 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 165019,95 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків -54274,16 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Донецьк. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON], який проживає у м.Донецьку, пеня нарахована також і після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. У звязку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховану банком суму пені. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання, повинна бути стягнена з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial