Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності, визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно, розташовано за адресою: [ADDRESS], визначення часток нерухомого майна. Позовні вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно - свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1994 року, ухвалою суду від 27 червня 2014 року залишені без розгляду на підставі заяви позивачів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та суду пояснила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1994 року, виданого комісією по приватизації ВО «Макіїввугілля», їй, а також [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток належить квартира [ADDRESS]. На теперішній час вони втратили правовстановлюючий документ на нерухоме майно, у зв'язку з чим, просила визнати за ними право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], а також визначити, що кожному [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частини квартири. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача - ДП «Макіїввугілля» у судове засідання не з'явився, згідно листа, який надійшов до адреси суду, просив справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується чи не визнається іншою особою, а також у випадку втрати їм документу, який підтверджує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1994 року, виданого комісією по приватизації жилого фонду ВО «Макіїввугілля», на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується відомостями КУ «Макіївський міський архів». (а. с. 16) Відповідно до листа ДП «Макіїввугілля» на звернення [PERSON] щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1994 року, виданого комісією по приватизації жилого фонду ВО «Макіїввугілля», у видачі дубліката вказаного правовстановлюючого документу відмовлено, оскільки ДП «Макіїввугілля» не є правонаступником УЖКГ та архівні документи, пов'язані з діяльністю комісії по приватизації житла до ДП «Макіїввугілля» не передавались. (а. с. 20) Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що оскільки позивачами втрачений правовстановлюючий документ на належну їм квартиру, дублікат якого вони не мають можливості отримати, суд вважає, що позовні вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на нерухоме майно основані на законі. У відповідності зі ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже є підстави для визначення рівними часток у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - у квартирі [ADDRESS] по 1/3 частки. На підставі викладеного,

Outcome: approved