overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувсь в суд із заявою і просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] року був його батьком. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що [INFO] р. помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, проте оформити спадщину після смерті батька він не може, так як не може підтвердити родинні відносини з спадкодавцем, оскільки в його свідоцтві про народження, батько записаний російською мовою, як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Представник заявника звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити, з вищенаведених підстав. Заінтересована особа - [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року був батьком [PERSON], [INFO] Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними свідоцтва про народження заявника [NUMBER]; даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 06.01.2017р.; даними актового запису про смерть [PERSON] серія [NUMBER]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось через різні погляди на шлюбні відносини та сім'ю. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивач у позовній заяві зазначив, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Зазначив, що примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З квітня 2017 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Разом з тим, відповідач заперечує проти підстав позовної заяви, що виклала у відзиві на позову заяву (а.с. 17-18). Вказує, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини. Позивач вигнав її з квартири, залишившись з дитиною. Вона бажає жити з сином, а позивач такої можливості не надає. У зв'язку з цим, вона зверталась з заявою до Національної поліції у м. Києві ГУ НПУ. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з квітня 2017 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Проживають окремо з 2015 року. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, представником через канцелярію суду було подано заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 39). Відповідач у судове засідання не з'явилася, направила поштою заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 36). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 грудня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12-14). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 15-16, 17-19). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] міської ради Баранівського району Житомирської області, просив ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, після баби [PERSON], яка померла 21.09.2006 року в селі Вересна Баранівського району Житомирської області. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що його баба [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно та те, на що за законом вона матиме право на день її смерті. 21.09.2006 року [PERSON] померла в с. Вересна Баранівського району Житомирської області, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Згідно з заповітом позивач є єдиним спадкоємцем померлої. Протягом строку встановленого для прийняття спадщини позивач до нотаріуса не звертався бо вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном, тому вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину. Оскільки ним пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин, тому змушений звертатися до суду. Згідно ухвали суду від 03.07.2017 року відповідача [PERSON] міську раду Баранівського району Житомирської області замінено на Дубрівську сільську раду Баранівського району Житомирської області Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не зявився, подав до суду лист в якому просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у 2003 році [PERSON] заповіла позивачу, все своє майно та те, на що за законом вона матиме право на день її смерті, що підтверджується заповітом (а.с. 6). [PERSON] 21.09.2006 року померла в с. Вересна Баранівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) [PERSON] державної нотаріальної контори щодо [PERSON], яка померла 21.09.2008 року, спадкова справа не заводилась (а.с.17). Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, оскільки підтверджуються належними та допустимими доказами, тому є необхідним визначити йому додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1999 року Огіївською сільською радою Старокостянтинівського району (актовий запис № 7). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони мають двох синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Сторони з липня 2016 року не проживають однією сім'єю. Збереження сім'ї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивача Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом об'єктивно встановлено, що 25 вересня 1999 року Огіївською сільською радою Старокостянтинівського району, було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про одруження (актовий запис № 7) від 25 вересня 1999 року. Сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Сторони з липня 2016 року не проживають однією сім'єю. Збереження сім'ї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні характери, погляди на ведення спільного господарства та життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні інтереси. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 27). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З заяви відповідача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те що вони перебувають в шлюбі з 23.11.2004 року і спільно проживали до 15.08.2016 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, згідно якої позовну заяву підтримав та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]». . Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів у зв'язку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися. Згідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. 00 коп. сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] просив ухвалити рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по вул. Набережна,3 с.Новомильськ Здолбунівського району Рівненської області \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що він є власником житлового будинку вул. Набережна,3 с.Новомильськ Здолбунівського району Рівненської області. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], яка з 1993 року не проживає за вказаною адресою. В зв'язку з неможливістю вільно на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, вона змушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5\~ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст.\~224, ч. 2 ст.\~158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку по вул. Набережна,3 с.Новомильськ Здолбунівського району Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] більше року не проживає у будинку по вул. Набережна,3 с.Новомильськ Здолбунівського району Рівненської області \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з довідки, виданої Копитківською сільською радою, [PERSON] зареєстрована за адресою будинок по вул. Набережна,3 с.Новомильськ Здолбунівського району Рівненської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені норами ст.ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.05.2008 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Нормальні подружні стосунки не склалися, через різні погляди на життя, сімейні обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 30.08.2017 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 30.08.2017 року, якою визнала позов, просила розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.05.2008 року. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved