Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

у червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов обгрунтував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. 30 серпня 2016 року мати склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], згідно якого, на випадок своєї смерті заповіла позивачу все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Після її смерті відкрилась спадщина на майно покійної, яке складається із земельної ділянки, розташованої на території Петрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області. Позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем майна покійної за заповітом. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для її прийняття. [PERSON] вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки перебував у довготривалому службовому відрядженні. Просив визнати причину пропуску строку поважною та визначити йому додатковий строк, два місяці, для прийняття спадщини. Під час розгляду справи позивач підтримав свій позов, просив його задовольнити та надав пояснення відповідно до поданої заяви. Крім того позивач пояснив, що про наявність земельної ділянки дізнався через декілька місяців після смерті матері, потім поїхав у відрядження до іншого міста і не мав можливість своєчасно подати нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини. Представник відповідача - Долинської сільської ради Саратського району, Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1233, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року в с. Долинка Саратського району, Одеської області (а.с. 8). 30 серпня 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу, яким заповіла все своє майно [PERSON], [INFO]. На день смерті спадкодавця заповіт є чинним, зареєстрований у спадковому реєстрі (а.с. 9). Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області, за заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла від [PERSON] (а.с.32). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через пропуск строку для її прийняття (а.с. 19). Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом не відмовлявся від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON], пропустив встановлений законом строк для її прийняття з поважних причин, що підтверджено належними письмовими доказами (а.с. 2-12). Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з дня набрання рішенням суду законної сили позивачу слід визначити додатковий строк, два місяці, як достатній для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON].

Outcome: approved