Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 13 травня 2016 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва роз'єднано вимоги позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у самостійні провадження. Свої вимоги про стягнення аліментів позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2011 року. [PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати дітей, участі в утриманні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 16). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 11 березня 2011 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 21 серпня 2012 року (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З позову вбачається, що відповідач участі в утриманні дітей фактично не бере, матеріальної допомоги не надає, а позивач не взмозі самостійно утримувати дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1000 гривень щомісяця. Відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на їх неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 12 травня 2016 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: approved