Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

У червні 2018 року позивач ТОВ «Київський Ваговий Завод» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Веста МК», [PERSON] , Міністерства економічного розвитку і торгівлі (змінене найменування на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, далі - Мінекономіки) та просив: - визнати недійсним патент України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» за заявкою № а 2013 05191 від 22.04.2013 року; - зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відомості до Державного реєстру патентів України на корисні моделі щодо визнання недійсним патенту України № [NUMBER] на корисну модель « [INFO] » за заявкою № а 2013 05191 від 22.04.2013 року та зробити про це відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до деклараційного патенту на корисну модель № [NUMBER] його власниками є відповідачі ТОВ «Веста МК», [PERSON] . За клопотанням представника ТОВ «Веста МК» - Соклакова А.О. відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» була проведена експертиза, відповідно до якої корисна модель за патентом № [NUMBER] не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним ч. 2 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме за п. 2 формули не є новою відповідно до ч. 3 ст. 7 вказаного Закону. У зв`язку з чим, позивач вважає, що патент на корисну модель № [NUMBER] повинен бути визнаний судом недійсним. При цьому, факт невідповідності патенту на корисну модель № [NUMBER] критерію новизни частково підтверджується наявністю патенту № [NUMBER] , який був виданий компанії Fairbanks.Inc у США. Аналогічні ваги на гнутому профілі завозились до дати отримання відповідачами патенту № [NUMBER] та завозяться на територію України з КНР із використанням завезеної конструкції платформи для виготовлення автовагів. Ухвалою суду від 18.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.10.2018 року (а.с. 54). 07.09.2018 року від представника відповідача 3 Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - Тюріної Л.А. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 59-62), відповідно до якого процедура набуття правової охорони промислових зразків не передбачає при проведенні експертизи заявки на промисловий зразок перевірки промислового зразка на відповідність умовам патентоспроможності - новизні, тобто, при видачі патенту на оспорюваний промисловий зразок права на нього лише декларується за заявником без гарантії чинності патенту та експертиза заявки на промисловий зразок проводиться виключно за формальними вимогами. У зв`язку з цим, в абз. 2 п.1 ст. 18 Закону передбачено, що патент на промисловий зразок видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту. Отже, патент України № [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» було видано відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі. Крім того, зазначила, що відповідач 3 почав виконувати функції та повноваження у сфері інтелектуальної власності лише з травня 2017 року, у зв`язку з чим на дату подання та розгляду заявки № 2013 05191 від 22.04.2013 року відповідач 3 не виконував функцій та повноважень у сфері інтелектуальної власності. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача 3. Ухвалою суду від 01.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2018 року (а.с. 76). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Веста МК» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2018 року залишено без задоволення (а.с. 124-125). Ухвалами суду від 04.03.2019 року, від 12.03.2019 року, від 28.05.2019 року, від 19.08.2019 року задоволені клопотання представника позивача ТОВ «Київський Ваговий Завод», доручено Центральному апеляційному господарському суду проведення в режимі відеоконференції судового засідання, котре відбудеться 28.05.2019 року (а.с. 141, 145, 163, 169). 25.03.2019 року від відповідача 2 - [PERSON] надійшла заява (а.с. 150-151), відповідно до якої особа, яка звернулась до ДП «Український інститут промислової власності» та Державної служби інтелектуальної власності, функції якої були передані Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про видачу патенту не може бути відповідачем у вимогах про визнання патенту недійсним, оскільки не розглядає заявки про видачу патентів, не видає патенти, не вносить відомості до Державного реєстру патентів України та не здійснює публікацій у офіційному бюлетені «Промислова власність». Крім того, зазначив, що позивач у позовній заяві не вказав які саме його права, свободи чи інтереси порушуються, не визнаються або оспорюються. 25.03.2019 року від представника відповідача 1 - ТОВ «Веста МК» надійшла заява (а.с. 154-155), яка за своїм змістом є аналогічною поданій заяві відповідачем 2 - [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача 1 - ТОВ «Веста МК» Прохода Ю.Л. позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у заяві, просила застосувати строк позовної давності, надавши відповідну заяву. Представник відповідача 3 Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - Тюріна Л.А. та відповідач 2 - [PERSON] до судового засідання не з`явились з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом. До об`єктів права інтелектуальної власності згідно з ч. 1 ст. 420 ЦК України належать, зокрема, винаходи, корисні моделі, промислові зразки. Постановою Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» передбачено, що патент України на винахід може бути визнано недійсним у порядку, встановленому цим Законом, у разі невідповідності винаходу умовам охороноспроможності, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки. Судом встановлено, що заявка № а 2013 05191 на корисну модель «[INFO]» подана відповідачами ТОВ «Веста МК» та [PERSON] 22.04.2013 року, що підтверджується висновком про встановлення дати подання заявки на винахід (корисну модель) (а.с. 37), коли діяли в Україні: Закон України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» в редакції від 05.12.2012 (далі - Закон); Правила складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджений наказом Міністерством освіти і науки України від 22.01.2001 року № 22 (далі - Правила складання); Правила розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджений наказом Міністерством освіти і науки України від 05.03.2002 року № 197 (далі - Правила розгляду). Відповідно до п. 7 ст. 16 Закону після подання заявки та за наявності документа про сплату збору за її подання проводиться формальна експертиза, під час якої визначається, чи належить об`єкт, що заявляється, до об`єктів, зазначених у ч. 2 ст. 6 Закону, і чи немає його серед об`єктів, зазначених у ч. 3 ст. 6 Закону та заявка перевіряється на відповідність вимогам статті 12 Закону. Експертиза заявки № а 2013 05191 на корисну модель «[INFO]» проведена відповідно до ст. 16 Закону, Правил складання та Правил розгляду. Відповідно до п. 11 ст. 16 Закону, якщо заявка на видачу деклараційного патенту на корисну модель відповідає вимогам статті 12 Закону, за наявності документа про сплату відповідного збору за подання заявки, заявнику надсилається рішення про видачу деклараційного патенту на корисну модель. Відповідно до ст. 25 Закону деклараційний патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності. 19.11.2013 року Державною службою інтелектуальної власності України був затверджений висновок про видачу деклараційного патенту на корисну модель «[INFO]» за результатами формальної експертизи, про що було повідомлено ТОВ «Веста МК» та [PERSON] (а.с. 28-31), інформацію про деклараційний патент внесено до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та 25.12.2013 року здійснено публікацію відомостей про видачу патенту України № [NUMBER] ( Бюл. № 24) (а.с. 13). Отже, патент України № [NUMBER] від 25.12.2013 року на корисну модель «[INFO]», власниками якого є ТОВ «Веста МК» та [PERSON] , було видано відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі. Відповідно до п. а ч. 1 ст. 37 Закону патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону. Згідно зі ст. 7 Закону винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об`єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати. На визнання винаходу (корисної моделі) патентоздатним не впливає розкриття інформації про нього винахідником або особою, яка одержала від винахідника прямо чи опосередковано таку інформацію, протягом 12 місяців до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. При цьому обов`язок доведення обставин розкриття інформації покладається на особу, заінтересовану у застосуванні цієї частини. Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки. При оцінці винахідницького рівня зміст заявок, зазначених у частині п`ятій цієї статті, до уваги не береться. Винахід (корисна модель) визнається промислово придатним, якщо його може бути використано у промисловості або в іншій сфері діяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону з метою визнання деклараційного патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про проведення експертизи запатентованої корисної моделі на відповідність умовам патентоздатності. З урахуванням наведеного представником відповідача 1 Соклаковим А.О. 14.03.2017 року подано відповідне клопотання про проведення експертизи корисної моделі за патентом № [NUMBER] від 25.12.2013 року на відповідність умовам патентоздатності (а.с. 21). Відповідно до висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) експертизи щодо умов патентоздатності № 11029/ЗУ-17 від 10.05.2017 року (а.с. 9-18), складеного експертом Крамар І. А., корисна модель «[INFO]» за патентом України № [NUMBER] від 25.12.2013 року не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї ч. 2 ст. 7 Закону, а саме: за п. 1 формули не є новою відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону. Таким чином, є всі підстави для визнання патенту України № [NUMBER] від 25.12.2013 року недійсним у зв`язку з невідповідністю патенту умові патентоздатності а саме корисна модель не відповідає умові «новизна» відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону. Разом з тим, представником відповідача 1 ТОВ «Веста МК» суду надано заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 23 Закону одночасно з державною реєстрацією патенту (деклараційного патенту) на винахід чи деклараційного патенту на корисну модель Установа публікує у своєму офіційному бюлетені визначені в установленому порядку відомості про видачу патенту (деклараційного патенту). Не пізніше 3 місяців від дати опублікування відомостей про видачу патенту Установа публікує опис до патенту (деклараційного патенту), що містить формулу та опис винаходу (корисної моделі), а також креслення, на яке є посилання в описі винаходу (корисної моделі). Після публікації відомостей про видачу патенту (деклараційного патенту) на винахід або деклараційного патенту на корисну модель будь-яка особа має право ознайомитися з матеріалами заявки в установленому порядку. За ознайомлення з матеріалами заявки сплачується збір. Як встановлено судом, публікацію відомостей про видачу патенту України № [NUMBER] було здійснено у офіційному бюлетені «Промислова власність» 25.12.2013 року ( Бюл. № 24), тобто з даної дати вказана інформація була доведена до відома необмеженої кількості осіб та є відкритою для доступу, в тому числі і позивачу. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача 1 ТОВ «Веста МК», що позивач дізнався про порушення свого права з часу опублікування відомостей про видачу патенту України № [NUMBER], а саме з 25.12.2013 року. Тому, з позовом про визнання патенту України № [NUMBER] від 25.12.2013 року, як такого, що порушує його права, позивач ТОВ «Київський Ваговий Завод» міг звернутись до суду в межах строків позовної давності, тобто до 25.12.2016 року. Водночас, з відповідним позовом ТОВ «Київський Ваговий Завод» звернувся до суду лише 19.06.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Заяви про поновлення строку позовної давності позивачем не надано. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір йому не відшкодовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed