Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Позивач зазначила, що ще за життя [PERSON] склав заповіт, яким належний йому житловий будинок заповів їй. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до нотаріальної контори, однак нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою суду від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25 червня 2019 року залучено до участі у розгляді справи [PERSON] та [PERSON] , як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 15 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 24 липня 2019 року [PERSON] залучено до участі у розгляді справи, як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно об`єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] до Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтрмує, просить їх задовольнити. Представник Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника сільської ради. Зазначив, що сільська рада позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~ Третя особа з самостійними позовними вимогами та позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить її позовну заяву залишити без розгляду та повернути сплачений судовий збір. Заявлені [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в сцудове засідання не з`явилася надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України\~(2003 року). Судом встановлено,\~що [INFO] в\~с.\~Яланець Томашпільського\~району Вінницької\~області помер\~ [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2009 року Яланецькою сільською радою Томашпільського району Вінницької області (а.с. 07). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Як видно з довідки Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 104 від 08 квітня 2019 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку із господарськими будівлями та дворами, який знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишилась дочка [PERSON] . Як видно з копії свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 10 липня 1990 року [PERSON] належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно копії довідки № 130 від 15 травня 2019 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії заповіту, складеного 17 лютого 2009 року [PERSON] належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та дворами, який розташований в [ADDRESS] , заповів [PERSON] (а.с.8). Відповідно до\~повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 146/02-31 від 17 травня 2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу\~правовстановлюючого документу\~на спадкове\~майно (а.с.15). Крім того, як видно з копії спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] за № 443/2009 за заявою [PERSON] , останній прийняв у спадок після смері спадкодавця, належну йому земельну ділянку площею 2,04 га, розташовану на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» СТОВ «Яланецьке» с. Яланець Томашпільського району Вінницької області. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалось (а.с.20-27). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved