Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У травні 2018 р. приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі по тексту - ПАТ СК «ПЗУ Україна», позивач) в особі товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ассіст» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач), третя особа: приватне акціонерне товариство «СТ «Іллічівське» (далі по тексту - ПАТ «СТ «Іллічівське», третя особа) про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 18563,49 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 03 листопада 2016 року о 20 год. 30 хв. [PERSON] в м. Києві на вул. Вереснева, 26/28, керуючи транспортним засобом BMW320D, державний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам. Зазначені обставини та факт вини [PERSON] підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва якою визнано останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до відповідальності. Автомобіль Daewoo Nexia, державний номер [NUMBER] , на момент ДТП, було застраховано [PERSON] в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору страхування (АМ.098023). На підставі ремонтної калькуляції №173777 та калькуляцій EuroTax, згідно страхових актів №UA2016110300057/L03/01 від 12.12.2016 та №UA2016110300057/L03/02 від 14.02.2017 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 18563,49 гривень (платіжне доручення № 48791 від 12 грудня 2016 та №1274 від 14 лютого 2017). Таким чином, сума регресної вимоги до відповідача становить 18563,49 грн. З метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобовязань по полісу № АЕ/8851506 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «СТ «Іллічівське» позивачем було вжито наступні заходи досудового врегулювання спору: ТОВ «Бізнес Ассіст» було направлено регресну вимогу вих. № 995-04/17 від 07.04.2017 року на суму 16746,49 грн. В ПрАТ «СТ «Іллічівське», однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. ТОВ «Бізнес Ассіст» було направлено регресну вимогу вих. № 996-04/17 від 07.04.2017 року на суму 16746,49 грн. на імя [PERSON] , однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. Таким чином, загальна сума коштів, що підлягає стягненню з відповідача складає 18563,49 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача нанесений збиток в сумі 18563,49 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн. Ухвалою від 26.04.2018 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. г), п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва, 21.12.2016 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем BMW320D, державний номер [NUMBER] , сталась ДТП в результаті якої було пошкоджено автомобіль Daewoo Nexia, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Зазначеною постановою [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як вбачається з Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ.098023 від 14.12.2015 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір страхування на автомобіль Daewoo Nexia, державний номер [NUMBER] . Відповідно страхових актів №UA2016110300057/L03/01 від 12.12.2016 та №UA2016110300057/L03/02 від 14.02.2017 та розрахунку страхового відшкодування до них загальний розмір страхового відшкодування становить 18563,49 грн. Позивач сплатив на користь ФОП [PERSON] , яке здійснювало ремонт належного [PERSON] автомобіля Daewoo Nexia, державний номер [NUMBER] 18563,49 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 48791 від 12 грудня 2016 року та №1274 від 12 лютого 2017 року. Таким чином, у звязку з виплатою страхового відшкодування позивач поніс витрати. ТОВ «Бізнес Ассіст», яка є представником ПрАТ «ПЗУ Україна» на підставі договору доручення було направлено регресну вимогу вих. № 995-04/17 від 07.04.2017 року на суму 16746,49 грн. В ПрАТ «СТ «Іллічівське», однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. ТОВ «Бізнес Ассіст» було направлено регресну вимогу вих. № 996-04/17 від 07.04.2017 року на суму 16746,49 грн. на імя [PERSON] , однак погашення вказаної заборгованості здійснено не було. Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд вважає, що позивач отримав право регресної вимоги до відповідача в межах розміру сплаченого страхового відшкодування в сумі 18563,49 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 76ЦПК Українивизначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved