Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У травні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №1/1157458 від 24.04.2012р. у сумі 10800,15грн. та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.04.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі-позивач) та [PERSON] (далі-відповідач) було укладено комплексний договір №1/1157458 (далі-кредитний договір), на підставі якого позивачем відповідачу було надано кредит в сумі 15600,00грн., строком з 24.04.2012р. до 23.04.2015р., а відповідач зобов'язалася здійснити повернення кредиту згідно з графіком погашення кредиту. Позивач вказує на те, що ним належним чином виконані зобов'язання за кредитним договором - надано відповідачу у встановлені договором строки кредитні кошти у вказаній сумі. Однак, відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, у зв'язку з чим станом на 08.05.2014р. у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка в загальному розмірі складає 10800,15грн. Також позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, заборгованість відповідачем погашена не була, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заперечень на позов не подавала. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.04.2012р. між Публічним акціонерним товариством «КредіАгріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір №1/1157458, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 15600,00грн. строком на 36 місяців - з 24.04.2012р. до 23.04.2015р. включно, зі сплатою 14.00% річних (а.с.10-27). Відповідно до умов п.1.2. кредитного договору кредит надається на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно з п.4.2.9. цього договору. Виконання позивачем умов кредитного договору щодо надання кредиту у вказаній сумі підтверджується копіями меморіальних ордерів №1/1157458 від 24.04.2012р. (а.с.8-9). Відповідно до п.1.1.,1.3.1.,1.3.2. кредитного договору відповідач повинна була сплачувати платежі за кредитом щомісячно до 24 числа кожного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості за кредитним договором, якій є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с.24-25). За користування кредитом відповідач сплачує: щомісячно відсотки в розмірі 14.00% річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно п.1.1., 1.2., 1.3., позичальник (відповідач у справі) сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим Договором за кожний день прострочення платежу, а також штраф у розмірі 1% від суми кредиту у разі порушення без поважних причин вимог п.п.4.2.2.-4.2.9. цього Договору (п.6.1.-6.2. кредитного договору). Однак, відповідачем умови кредитного договору не виконувались належним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Також з наявних матеріалів справи судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору банк направляв відповідачу письмову вимогу за вих.№13206/1453 від 26.03.2014р. про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якій вказав розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів комісій, штрафних санкцій (а.с.6), яка була отримана відповідачем 01.04.2014р., що підтверджується копією зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.6). Проте, заборгованість відповідачем не була погашена. Пунктом 4.3.5 кредитного договору передбачено право банку достроково вимагати погашення кредиту у повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені, у випадку невиконання зобов'язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати відправки повідомлення банком. Пунктом 4.3.7. кредитного договору передбачено, що у разі, якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника в порядку передбаченому законодавством України. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.5), станом на 08.05.2014р., заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 10800,15грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 5938,21грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 3523,62грн., нараховані відсотки - 55,19грн., нарахована комісія - 280,80грн., прострочені відсотки - 707,71грн., прострочена комісія - 280,80грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії - 13,82грн. Доказів зворотного суду не надано. Згідно із ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно дост.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1/1157458 від 24.04.2012р.в загальному розмірі в сумі 10800,15грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved