Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся у суд з позовом в порядку цивільного судочинства до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У квітні 2015 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. За рахунок спільних коштів та під час шлюбу сторонами було набуте спільне майно, а саме: однокімнатна квартира [ADDRESS]. Угоди між сторонами про добровільний поділ майна не досягнуто. За таких обставин, позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення та визнання за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 34,3 кв.м., жилою площею 15,6 кв.м. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтвердила, що квартира придбана ними у шлюбі за спільні кошти. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 130. (а.с. 11) Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року шлюб, укладений між сторонами, було розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2014 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS], загальною площею 34,3 кв.м., жилою площею 15,6 кв.м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пилипенко О.Ю. 23 жовтня 2014 року та зареєстровано в реєстрі за № 1699. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначене вище майно було придбано відповідачем під час перебування у шлюбі з позивачем, а відтак суд вважає квартиру [ADDRESS]спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За приписами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить розподілити майно, що перебуває у спільній сумісній власності сторін, а саме: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]та за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідач з таким варіантом поділу спільного сумісного майна погодився. Судом в судовому засіданні були оглянуті оригінали правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]та за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. За таких підстав, суд доходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved