Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 20 листопада 2014 року в м.Новгород-Сіверському сталась дорожно-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON], керуючи автомобілем марки МАЗДА 323 F, державний номерний знак [NUMBER] при виїзді на головну дорогу з другорядної не надав переваги в русі велосипедисту, тобто позивачу [PERSON] та здійснив наїзд на нього. Позивач зазначив, що внаслідок наїзду він зазнав ушкодження здоровя гостру черепно-мозкову травму з лікуванням якої перебував на стаціонарному лікуванні в Новгород-Сіверській районній лікарні в період з 23 листопада по 11 грудня 2014 року. Вказав, що відповідач [PERSON] на підставі постанови Новгород-Сіверського районного суду від 28 листопада 2014 року був визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адмінвідповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Позивач зазначив, що він на час пригоди не працював, тому розмір матеріальної шкоди необхідно визначити у порядку, встановленому частиною 2 статті 1195 ЦК України і до стягнення з відповідача в його користь підлягає сума в розмірі 812 грн.(1218/21*14=812). Крім того, вказав, що він поніс витрати на придбання ліків, які були призначені лікарем, на суму 662 грн. 29 коп. Тому вважав, що з відповідача в його користь необхідно стягнути 1474,29 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Також послався на те, що внаслідок цієї пригоди йому була заподіяна моральна шкода, т.я. він зазнав моральних страждань у вигляді фізичного болю, вимушений був тривалий час лікуватись, що призвело до зміни звичного способу життя і що наслідки черепно-мозкової травми дають знати і зараз, він відчуває головний біль та головокружіння. Тому просив суд стягнути з відповідача в його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 07 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. У апеляційній скарзі в інтересах [PERSON], його представник [PERSON], ставить питання про скасування рішення Новгород-Сіверського районного суду від 07 жовтня 2015 року та про постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд помилково надав перевагу висновку експертизи від 06 серпня 2015 року (а.с.51-52), як одному з доказів по справі, і не взяв до уваги інші докази, такі як, пояснення свідків, які були очевидцями дорожно-транспортної пригоди 20 листопада 2014 року. Тому вважає, що суд мав оцінити наявні докази у справі в їх сукупності і з додержанням норм чинного законодавства ухвалити рішення. Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Постановивши рішення, суд виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що дорожно-транспортна пригода 20 листопада 2014 року відбулась за участі позивача і відповідача та що вина відповідача у її скоєнні була встановлена постановою Новгород-Сіверського районного суду від 28 листопада 2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Проте місцевий суд, дослідивши обставини справи, прийшов до висновку, що доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу шкоди здоровю внаслідок ДТП суду не було надано та що доводи позивача і його представника про заподіяння такої шкоди позивачу в результаті ДТП суд відкидає як необгрунтовані, оскільки вони повністю спростовані висновками експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи. Тому з цих підстав прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі. Однак з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд. З матеріалів справи видно, що 20 листопада 2014 року в м. Новгород-Сіверському сталась дорожно-транспортна пригода за участю сторін у справі і винним у цій ДТП визнаний відповідач [PERSON] З копії медичної карти стаціонарного хворого № 4826 на імя [PERSON], належність і достовірність якої в судовому засіданні не була спростована відповідачем, слідує, що останній 23 листопада 2014 року о 13 годині був госпіталізований у стаціонар неврологічного відділення Новгород-Сіверської ЦРЛ з діагнозом „Гостра ЗЧМТ та був 11 грудня 2014 року (14 днів) виписаний з цього відділення з основним діагнозом „Гостра ЗЧМТ. Струс головного мозку (а.с.32 зі зворотом). Таке ж вбачається і з довідки лікуючого лікаря Новгород-Сіверської центральної лікарні від 18 червня 2015 року (а.с.8). З копії запису лікаря приймального відділення Новгород-Сіверської ЦРЛ (а.с.37) вбачається, що 23 листопада 2014 року в 11.30. до лікарні звернувся [PERSON] зі скаргами на головний біль, запаморочення і нудоту та що зі слів хворого було встановлено, що 20 листопада 2014 року о 21 годині він був збитий автомобілем, втрачав свідомість, але до лікаря не звертався. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], даних останніми в засіданні місцевого суду і які були очевидцями дорожно-транспортної пригоди вбачається, що у вечірній час 20 листопада 2014 року легковий автомобіль, за кермом якого перебував відповідач [PERSON], скоїв наїзд на [PERSON], який рухався по вулиці на велосипеді та що внаслідок наїзду позивач впав з велосипеда на проїжджу частину вулиці. З висновку судової медичної експертизи № 88 від 06.08.2015 року (а.с.51-52) видно, що на час складання висновку 06.08.2015 року, тобто через 8 місяців і 18 днів після скоєння ДТП у [PERSON] тілесних ушкоджень не виявлено. З листа МТСБ України від 24 листопада 2015 року, отриманого апеляційним судом на свій запит, вбачається, що цивільно-правову відповідальність у ПрАТ „СК „ПРОВІДНА згідно з полісом № 4745397 застрахував [PERSON], тобто не відповідач по справі, а інша особа. Апеляційний суд, оцінюючи наведене в сукупності, вважає, що позивач внаслідок ДТП, що мала місце 20 листопада 2014 року з вини відповідача [PERSON] отримав ушкодження здоровя у вигляді черепно-мозкової травми. Тому за таких обставин рішення місцевого суду не може вважатись законним та обгрунтованим і підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково надав перевагу висновку експертизи від 06.08.2015 року і не взяв до уваги інші наявні докази підлягають врахуванню. Суд також вважає, що письмові заперечення відповідача про те, що позивач після ДТП, яка сталась 20 листопада 2014 року, тільки через 3 дні звернувся до лікаря і де саме він отримав ушкодження здоровя, відповідачу невідомо, є способом захисту відповідача і не грунтуються на юридичних фактах та відповідних належних і допустимих доказах. З копії листка лікарських призначень видно, що [PERSON] були призначені відповідно до вказаного захворювання медичні препарати (а.с.33 зі зворотом), а з оригіналів фіскальних чеків (а.с.5,6), наданих суду [PERSON], слідує, що згідно з лікарськими призначеннями в період з 24 листопада по 11 грудня 2014 року було витрачено позивачем на їх придбання 662 грн. 29 коп. Відповідно до змісту частини 2 статті 1195 ЦК України у разі ушкодження здоровя фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Тому з врахуванням наведеного і провівши відповідні розрахунки, суд вважає, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 812 грн. (1218*14 днів=812). Загалом у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП з вини відповідача позивачу необхідно стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1474 грн. 29 коп. (662, 29 коп. + 812,00 =1474,29). Суд враховує, що в результаті ДТП позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях через вимушену зміну звичного способу життя протягом 14 днів лікування в Новгород-Сіверській центральній районній лікарні та відмовою відповідача в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду його здоровю. Тому, враховуючи принципи розумності, справедливості і виваженості до стягнення слід визначити моральну шкоду в розмірі 300 грн. Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягає вирішенню питання про судові витрати.

Outcome: partial