Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що 04 липня 2019 року позивача було зупинено капралом роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області Аубакіровим Олексієм Равільовичем у м. Харкові по проспекту Науки за порушення ч. 1 ст.122 КУпАП, а саме за порушення вимоги знаку «5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України, про що було складено постанову серії ЕАВ № 1294524 від 04.07.2019 року. Не погодившись із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про скасування зазначеної постанови. 30 вересня 2019 року рішенням Дзержинського районного суду по справі №638/10686/19 постанову ЕАВ № 1294524 від 04 липня 2019 року, винесену капралом роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області Аубакіров Олексієм Равільовичем про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП було скасовано, а провадження по справі закрите на підставі того, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б вказували на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не порушував Правил дорожнього руху, а тому винесення стосовно нього постанови серії ЕАВ № 1294524 від 04 липня 2019 року вважає несправедливим. Позивач зазначає, що несправедливі дії зі сторони службової особи Національної поліції, яка винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, завдали позивачу емоційних страждань, внаслідок яких у нього з`явилось безсоння, головний біль, підвищення тиску. Враховуючи емоційні страждання, позивач оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 3500 грн, які просив стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] . Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення справи не звертався. Заслухавши представника\~позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних з наступних підстав. Судом встановлено обставини про те, що 04 липня 2019 року капралом роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області Аубакіровим Олексієм Равільовичем винесено постанову ЕАВ № 1294524, якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Рішенням Дзержинського районного суду від 30 вересня 2019 року №638/10686/19 постанову ЕАВ № 1294524 від 04 липня 2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасовано, а провадження по справі закрито. При ухваленні рішення суд виходив з того, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б вказували на наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Рішення набрало законної сили 07 листопада 2019 року. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18), здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 квітня 2020 року у справі №686/16847/17. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2019 року встановлено незаконність дій працівника патрульної поліції щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та скасовано постанову капрала роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області Аубакірова Олексія Равільовича від 04 липня 2019 року. Сам по собі факт неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні норм ст. 1174 Цивільного кодексу України є підставою для відшкодування заподіяної шкоди та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання фізичної особи внаслідок таких дій посадової особи державного органу. Оскільки, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу працівником патрульної поліції безпідставно, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди відповідно до вимог статей 23, 1167, 1174 ЦК України за рахунок коштів Державного бюджету України. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 300 грн. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. В позовній заяві позивач просив стягнути 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 Витягу з Договору про надання професійної правничої допомоги клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а саме: захист прав та представництво інтересів клієнта в кримінальних, адміністративних, цивільних, господарських справах - в судах всіх рівнів та юрисдикцій, в органах досудового слідства та прокуратурі, перед іншими органами, установами, організаціями незалежності від форм власності, з та правами відповідної сторони, учасника, особи, права якої зачіпаються або можуть бути зачепленими, - без обмежень та застережень до повноважень. Згідно з п. 5-6 Додаткової угоди №1 від 25 травня 2021 року «Про погодження сторонами розміру гонорару до договору про надання професійної правничої допомоги від 12 липня 2019 року» сторонами узгоджено кількість часу витраченого Адвокатським об`єднанням під час надання правової допомоги за договором та вартість наданих послуг. Сума гонорару становить 5000 грн. Відповідно до Детального опису наданих послуг по справі Адвокатський об`єднанням надано такі послуги: консультація по цивільній справі про стягнення збитків тривалістю 1 година вартістю 1000 грн, досудовий аналіз справи: вивчення матеріалів справи, аналіз судової практики тривалістю 1 година вартістю 1000 грн, складання позовної заяви тривалістю 2 години загальною вартістю 2000 грн, представництво в суді: складання заяв та клопотань, участь у судових засіданнях тривалістю 1 година, вартістю1000 грн. Таким чином, [PERSON] належними та допустимими доказами доведено фактично здійснений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Суд наголошує, що відповідно до ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Окрім того, відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, передбачених ст. 12, 13 ЦПК України відповідно, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. З аналізу зазначених положень закону вбачається, що виключно за клопотанням сторони суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, у разі доведення стороною неспівмірності витрат. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що відповідач не оспорював розмір витрат на правничу допомогу в порядку ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 428,60 грн. Щодо стягнення судового збору, суд зазначає, що за подання даної позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 908 грн. Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 77 грн 80 коп.

Outcome: partial