Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У травні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати незаконним і скасувати Наказ №179к від 05.05.2017 Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора Гімназії «Академія» [PERSON] та оголошення їй догани. Посилаючись на ті підстави, що вищезазначеним наказом їй оголошено догану за порушення ст. 56 Закону України «Про освіту», зазначивши, що педагогічні працівники зобов'язані настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей. 20.03.2017 складено акт, що вона відмовилася від надання пояснень. Вважає, що установою порушені вимоги ст.ст. 147-149 КЗпП України. У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних заперечував, пояснивши, що відсутній предмет спору, оскільки ними вже скасовано вищезазначений наказ. Представник третьої особи Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтримав позицію представника відповідача. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про слухання справи у її відсутності не надходило (а.с. 60, 98). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач відповідно до трудової книжки працює на посаді директора Гімназії «Академія» з 02.06.1999 (а.с. 12-15). Із атестаційного листа від 05.04.2017 вбачається, що загальний стаж педагогічної діяльності позивача становить 34 роки (а.с. 55). 21.03.2016 у Київському університеті ім. Б.Грінченка позивач пройшла курси підвищення кваліфікації, про що отримала відповідне Свідоцтво [NUMBER] (а.с. 37). Департамент є місцевим органом виконавчої влади, який здійснює владні повноваження у галузі освіти і науки, молоді та спорту на території м. Києва в межах, визначених Положенням про Департамент освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації), затвердженим розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.03.2004 №449. Відповідно до статуту Гімназія «Академія» є загальноосвітнім навчальним закладом комунальної власності, що перебуває у сфері управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, є підпорядкованим управлінню освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» призначення на посаду керівника комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою. Розпорядженням Київського міського голови від 15.07.2013 №118 «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» Департамент призначає на посаду та звільняє з посади директорів загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності територіальної громади м. Києва. Абзацом 1 ст. 147-1 КЗпП передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. 05.05.2017 Наказом №179к директора Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) [PERSON] за порушення ст. 56 ЗУ «Про освіту» позивачу оголошено догану. Відповідно до Акту від 20.03.2017 від надання пояснень на ім'я директора департаменту щодо скоєних порушень позивач відмовилась (а.с. 10-11). Згідно ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосована міра стягнення у вигляді догани. Під порушенням трудової дисципліни слідує розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку). Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення відносно позивача стало порушення ст. 56 Закону України «Про освіту», зазначивши, що педагогічні працівники зобов'язані настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей. Натомість, ст. 56 Закону України «Про освіту» передбачено, що педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов'язані: постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; забезпечувати умови для засвоєння вихованцями, учнями, студентами, курсантами, слухачами, стажистами, клінічними ординаторами, аспірантами навчальних програм на рівні обов'язкових вимог щодо змісту, рівня та обсягу освіти, сприяти розвиткові здібностей дітей, учнів, студентів; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей; виховувати у дітей та молоді повагу до батьків, жінки, старших за віком, народних традицій та звичаїв, національних, історичних, культурних цінностей України, її державного і соціального устрою, дбайливе ставлення до історико-культурного та природного середовища країни; готувати учнів та студентів до свідомого життя в дусі взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента; захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігати вживанню ними алкоголю, наркотиків, іншим шкідливим звичкам. Крім того, суд зазначає, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Вказані обставини на думку суду, спростовують викладені доводи в оскаржуваному наказі про застосування дисциплінарного стягнення, так як наслідок слідує, що в ньому відсутні обов'язкові елементи, а саме не зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто не має вказівки на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення з урахуванням посадової Інструкції [PERSON] та не вказані частина, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності (а.с. 47-52). Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Крім того, ст. 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Крім цього, оскаржуваний наказ не містить конкретного посилання на норму закону, а зазначено лише номер статті закону яку порушено, внаслідок чого притягують до дисциплінарної відповідальності. Отже, на думку суду вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Так, у судовому засіданні встановлено, що ознаки порушення позивачем посадових обов'язків відповідачем виявлено 14.04.2017, а тому відповідно строк протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення до 14.05.2017. Право доказування виступає як можливість подання доказів, участь в їх дослідженні, попередній оцінці та гарантується сукупністю процесуальних засобів і реалізується по волі заінтересованих осіб особисто або за допомогою суду у відповідності з своїми інтересами та вибором способу поведінки. Наряду з вказаним, суд вважає за необхідне зазначити, що нормами цивільного процесуального законодавства передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, варто зазначити, що стороною позивача вказаний обов'язок виконано в повному обсязі. Відповідачем по справі на підставу своїх вимог зазначено, що Головою Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надіслано на адресу відповідача подання про зняття дисциплінарного стягнення з директора Гімназії «Академія» [PERSON] Відповідно до ст. 151 Кодексу законів про працю України, з урахуванням сумлінного ставлення [PERSON] до виконання своїх посадових обов'язків, недопущення нею нових порушень трудової дисципліни, Департамент видав Наказ №669к від 26.09.2017 «Про зняття дисциплінарного стягнення з директора Гімназії «Академія» [PERSON]», за яким догану, оголошено наказом Департаменту від 05.05.2017 за №179к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора гімназії «Академія» [PERSON]» знято (а.с. 120). У противагу зазначеному, третьою особою, на якого також покладено обов'язок доказування правомірності прийнятого оскаржуваного наказу, що узгоджується, окрім вищезазначених норм КЗпП України і з ч. 3 ст. 81 ЦПК України, будь-яких відгуків на позов та доказів в обґрунтування відгуку, не надано, окрім усної позиції, яка була висловлена у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Наказ №179к від 05.05.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора гімназії «Академія» [PERSON]» винесено з порушенням вимог трудового законодавства, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved