overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом та просила розірвати шлюб, зареєстрований 18 листопада 2010 року із відповідачем. Вимоги обґрунтувала тим, що відповідач залишив сімю і фактично створив нову, в якій чекає народження дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягала на розірванні шлюбу. Пояснила, що спільних бюджету та господарства з відповідачем вони не мають, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, останній фактично створив нову сімю. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просива розірвати шлюб. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 060502 від 18 листопада 2010 року, вбачається, що сторони з 18 листопада 2010 року перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстровано Підріжською сільською радою Ковельського району, актовий запис 02. Прізвища після одруження чоловіка і дружини [PERSON], [PERSON] (а.с.4). У шлюбі народили одну дитину дочку [PERSON], [INFO], що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження. З пояснень позивача встановлено, що більше як півроку вони з відповідачем проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сімю не бажають, відповідач залишив сімю і фактично створив нову, в якій чекає народження дитини. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом та просила розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем 22 вересня 2003 року. Вимоги обґрунтувала тим, що збереження сім'ї неможливе через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач направила заяву про підтримання позову, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач заяв суду не направив. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22 вересня 2003 року, вбачається, що сторони з 22 вересня 2003 року перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис 415. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON] (а.с.4). У шлюбі народили двох дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON],[INFO], що стверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтва про народження. З пояснень сторін, наданих 24 червня 2015 року встановлено, що більше як півроку вони спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають. Наданий судом строк для примирення позитивного результату для збереження сім'ї не приніс. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У травні 2015 року виконавчий комітет Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-і особи Баглійський районний відділ Державної міграційної служби м. Дніпродзержинська Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою вілдповідальністю «Абонент ХХ1» про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказала, що відповідачка зареєстрована у кімнаті № 3 секції № 43, корпусу № 1 будинку № 148 по проспекту Аношкіна у м. Дніпродзержинську. Однак, з травня 2011 року за місцем реєстрації не проживає без поважних причин і житлово-комунальні послуги не сплачує. Вказане житлове приміщення не приватизоване. Особистих речей, які належать відповідачці, у кімнаті, яка їй була надана для проживання, немає. За минулий час ніякої кореспондеції за місцем реєстрації вона не отримувала. У зв*язку з тим, що відповідачка не проживає у гуртожитку без поважних причин понад строки, встановлені законом, просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації. Суду про причину неявки у судове засідання не повідомила. При таких обставинах, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки. Суд, вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює комендантом гуртожитку і відповідачку знає. У гуртожитку їй1 було надано ліжко-місце і в гуртожиток відповідачка вселилась у 2011 році. Однак, жодного дня у гуртожитку не прожила. Кімната, яка їй була надана для проживання відчинена і до неї вільний доступ. Також відповідачка з дня реєстрації комунальні послуги за житло не сплачує. Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, то цей строк за заявою відсутнього може бути подовжений наймодавцем, а у випадку спору судом. Із акту від 15 травня 2013 року, який складений комендантом гуртожитку у присутності мешканців гуртожитку, вбачається, що відповідачка у гуртожитку не мешкає з 20 травня 2011 року та її особисті речі у кімнаті гуртожитку відсутні. Відповідачка не мешкає у гуртожитку без поважних на то причин. Окрім того, не проживаючи у гуртожитку, відповідачка, разом з тим, не сплачує комунальні послуги за житло, що стверджується довідкою про заборгованість. Тому суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

у травні 2015 року державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києва Микитин О.С. звернувся до суду з даним поданням. В обгрунтування подання зазначив, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києва перебуває наказ Господарського суду м. Києва про стягнення з ТОВ «Сантеплосервіс» на користь ТОВ «Бета інженіринг ЛТД» боргу в сумі 143 692, 16 грн. У наданий державним виконавцем термін рішення суду не виконано боржником. На вимогу державного виконавця боржник не з'являється та всіляко уникає виконання рішення суду. Державний виконавець зазначає, що виїзд директора ТОВ «Сантеплосервіс» за межі України може призвести до ускладнення, або унеможливить виконання рішення суду, з огляду на що просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд визнав можливим розглянути заяву про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за відсутності державного виконавця. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. 07.11.2011 року Господарським судом м Києва видано наказ, яким стягнено з ТОВ «Бета Інженерінг ЛТД» на користь ТОВ «Сантеплосервіс» заборгованість в сумі 139 000, 00 грн. - основного боргу, 4 807, 22 грн. - витрат, 1 438, 00 державного мита, 111, 00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. 17.03.2014 року постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження по виконанню судового наказу № 42537688 від 17.03.2014 року. Боржнику надано час для добровільного виконання судового наказу до 24.03.2014 року. В процесі виконання судового наказу державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві накладено арешт на рахунки та майно боржника. Звертаючись до суду із поданням про встановлення заборони виїзду за межі України відносно директора підприємства, державний виконавець. Крім того, державним виконавцем не надано доказів ухилення директора ТОВ «Сантеплосервіс». Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд, оцінивши письмові докази, враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що державним виконавцем не вчинялось інших виконавчих дій для виконання наказу, вважає подання необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У травні 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка у позові зазначає, що 28 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Василівському відділі реєстрації актів цивільного стану Василівського району Запорізької області, про що було зроблено актовий запис №153. Від шлюбу сторони мають двох доньок, а саме, [PERSON], яка народилася 01 серпня 1993 року, та [PERSON], яка народилася 30 червня 2006 року. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, шлюбні відносини не підтримують, на сьогоднішній день в провадженні Василівського районного суду знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач ніякої допомоги не надає, але має достатнє матеріальне становище та має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. На теперішній час у [PERSON] склалося важке матеріальне становище і їй важко утримувати доньку. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має постійний дохід, є підприємцем. Тому [PERSON] звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявилися, але надали суду заяви із клопотаннями розгляду справи без їхньої участі. Позивачка наполягає на позовних вимогах, а відповідач згоден з позовними вимогами. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: 28 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Василівському відділі реєстрації актів цивільного стану Василівського району Запорізької області, про що було зроблено актовий запис №153. Від шлюбу сторони мають двох доньок, а саме, [PERSON], яка народилася 01 серпня 1993 року, та [PERSON], яка народилася 30 червня 2006 року. Неповнолітня донька [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки та постійно потребує матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач допомоги не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У травні 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] у позові зазначає, що між сторонами 01 вересня 2007 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис за №89. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] допомоги на дитину не надає, внаслідок чого позивачка опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто, у звязку з чим, [PERSON] просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Сторони 01 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, про що було зроблено актовий запис №89. Від шлюбу останні мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У травні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що 23 липня 2010 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис за № 445. Від сумісного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Стверджує, що фактично шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 липня 2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 445. Від сумісного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені. Судом надавався сторонам строк на примирення. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України прізвище відповідача [PERSON] після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України стягненням з відповідача на користь позивача у повернення сплаченого судового збору 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У травні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 170 287 грн. 76 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 400100045812018 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 150000,00 грн. з розрахунку 18,90 % річних за користування кредитом на строк з 19.06.2013 року до 19.06.2028 року. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У травні 2015 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказує, що 10 серпня 2001 зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 228. Від сумісного шлюбу мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2013 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], 10 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 228. Від сумісного шлюбу мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2013 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна сторони на час розгляду справи не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved