Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON], Оболонського районного відділу ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, яка належала останньому на праві власності та розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з приводу зняття їх з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі, однак останніми не вчинено жодних дій з цього приводу. За таких обставин, позивач просила визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належала відповідачу на праві власності. Договір укладено в письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В., реєстровий номер 820. 03 квітня 2015 року внесено інформацію про реєстрацію права приватної власності на вказану квартиру за [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Підставами припинення права власності, зокрема, є відчуження власником свого майна. (ст. 346 ЦК України) Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 22 травня 2015 року. Відповідачі залишили місце своєї реєстрації, забрали речі, фактично за наведеною адресою не мешкають, однак незважаючи на звернення позивача, не знялися з реєстрації за зазначеною адресою. У зв'язку з відчуженням квартири, право користування [PERSON], як колишнього власника вказаної квартири, та [PERSON], який є членом родини останнього, припинилося, до складу сім'ї власника квартири відповідачі не входять, фактично за наведеною адресою не мешкають. Доказів про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним суду не надано. Отже, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. в рівних частках.

Outcome: approved