Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних зв'язків та визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом, посилаючись на те що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно : гараж , який розташований у дворі будинку [ADDRESS]. З метою підтвердження родинних відносин звернувся до органів реєстрації актів цивільного стану , однак в архіві управління РАЦСу Краснодарського краю Ленінградського району РФ такі дані не збереглися . Будівництво гаражу було закінчено 5.03.1956 р. , діючим на той час законодавством обов»язковість його державної реєстрації не була передбачена. Дозвіл на проведення будівництва надано керівництвом Київського військового округу в 1954 р. Факт побудови підтверджуються Рішенням №42 Виконавчого комітету Печерської районної ради депутатів трудящих в м.Києва від 26.01.1970 р., тому просить визнати право власності на гараж загальною площею 22,7 кв.м , який розташований у дворі будинку [ADDRESS]. Представники заявника до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву просять задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 2 липня 2018 року провадження у справі відкрито провадження по справі . Суд , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті, заявник звернувся до приватного нотаріуса КМНО Садихової Л.С. з метою отримання спадщини після померлого батька. 19.04.2018 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька заявника у зв'язку з тим, що заявник не підтвердив родинні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В архіві управління РАЦСу Краснодарського краю Ленінградського району РФ актовий запис про народження позивача не збережений. Отже, встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], померлим [INFO], а саме, що позивач є сином померлого є необхідними з метою забезпечення права на спадкування , а докази, що були надані на підтвердження вказаних обставин є достатніми , тому наявні обґрунтовані підстави для задоволення вимог щодо встановлення факту родинних відносин. Щодо позовних вимог про визнання права власності судом встановлено наступне. Позивач прийняв спадщину, вступивши в управління (володіння) спадковим майном. Спір у справі виник щодо того, чи є гараж, що розміщується за який розташований у дворі будинку [ADDRESS] спадковим майном після смерті [PERSON] Відповідно до ст.2 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4 ст.3 зазначеного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.1 та 2 ст.5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 5.08.92 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» від 5.08.92 №449 (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 5.08.92, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об'єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об'єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1). У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Мін'юсту від 21.02.2005 №19-32/319). Згідно зі ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст.1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спірний гараж, побудований у 1956році (а.с.27,28) , встановлено, що згідно рішення №42 Виконавчого комітету Печерської районної ради депутатів трудящих в м.Києва від 26.01.1970 р. гараж списаний з балансу ЖЕК-309 Позивач подавдо суду технічний паспорт на гараж у дворі будинку [ADDRESS]., виготовлений станом на 24.01.2018 на ім'я [PERSON] Позивачем не надано доказів кому належала земельна ділянка по [ADDRESS], чи виділялась ця земельна ділянка для будівництва гаража, чи вирішувалось питання про переоформлення гаража органами місцевого самоврядування. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в частині заявлених вимог.

Outcome: partial