Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача та зобов'язання виконати умови договору. В обґрунтування позову зазначив, що 10 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1 про виготовлення корпусної меблі. Згідно умов вищезазначеного Договору відповідач зобов'язався виготовити та поставити споживачеві корпусні меблі, а останній сплатити вартість зазначеної продукції. Відповідно до умов п. 3.1. Договору відповідач повинен був виготовити та поставити замовлені меблі потягом 40 робочих днів після здійснення попередньої оплати, тобто не пізніше 08 лютого 2013 року. В свою чергу позивач, у відповідності до п. 2.2. Договору, зобов'язався сплатити відповідачу 70 % вартості договірної ціни, як передплату, а 30 % після отримання виготовлених меблів. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання та в день укладення Договору, тобто 10.12.2012 сплатив відповідачу 11 480 грн., про що свідчить написана [PERSON] розписка, а також бланк замовлення №10/12. В свою чергу відповідач ухиляється від виконання зобов'язань по договору, станом на 18.05.2014 меблі не виготовлені та не поставлені позивачу. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 3 672 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON], підтримали позовні вимоги та посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Між іншим, позивач пояснив, що відповідач не в строки виготовив та поставив меблі, не поставив каленне скло, у зв'язку з чим позивач звертався до іншої фірми і вимушений був витрачати кошти, а тому вважає, що вартість скла та його установка в розмірі 3672 грн. підлягають стягненню з відповідача. Відповідача, представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі, підтримали надані суду письмові заперечення на позов. Крім іншого, відповідач пояснив, що ним зроблено всі роботи, які були передбачені договором і каленне скло, ані його купівля, ані установка, не входили в обсяг робіт за договором укладеним між сторонами. Суд вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та ПП «[PERSON]» в особі [PERSON] 10 грудня 2012 року уклали Договір на виготовлення корпусних меблів №1 (а.с.3-6). Згідно умов вищезазначеного Договору відповідач зобов'язався виготовити та поставити споживачеві корпусні меблі, а останній сплатити вартість зазначеної продукції. Відповідно до умов п. 2.3. та 3.1. Договору відповідач повинен був виготовити та поставити замовлені меблі потягом 40 робочих днів після здійснення попередньої оплати, тобто не пізніше 08 лютого 2013 року. В свою чергу позивач, у відповідності до п. 2.2. Договору, зобов'язався сплатити відповідачу 70 % вартості договірної ціни, як передплату, а 30 % після отримання виготовлених меблів. Відповідно до п.п.3,18 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послугу; продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Згідно ст. 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання визнаються учасники відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Тобто Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Таким чином, на правовідносини, що виникли між сторонами розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживача», у зв'язку з чим суд не погоджується з посиланнями представника відповідача щодо регулювання спірних правовідносин нормами ЦК України (договір підряду). Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Пунктом 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Суд погоджується з посиланнями позивача щодо того, що в обсяг заказу та робіт входило каленне скло на робочу стінку, що передбачено заказом №1/12 від 10.12.2012 (а.с.5), а відтак приходить до висновку щодо стягнення з відповідача вартості такого скла в розмірі 2110 грн. 00 коп., що підтверджується рахунком-фактурою (а.с.7). Що стосується стягнення витрат на установку зазначеного скла, то суд вважає такі вимоги такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак задоволенню е підлягають. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON], ІПН [NUMBER], на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial