Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У червні 2014 року Державне агентство рибного господарства України в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів ресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просило суд стягнути з нього 229,50 грн заподіяних збитків, посилаючись на те, що 28 липня 2013 року відповідач здійснював незаконний вилов раків в с. Чорна Кам'янка Маньківського району Черкаської області на річці Гірський Тікич забороненим знаряддям лову - сіткоснастевим виробом з капронової нитки (волочок), вилучивши при цьому із природного середовища раки в кількості 9 шт., чим завдав державі екологічної шкоди на вищевказану суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак направив суду заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2013 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 гривень із конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП за те, що він 28 липня 2013 року здійснював незаконний вилов раків в с. Чорна Кам'янка Маньківського району Черкаської області на річці Гірський Тікич забороненим знаряддям лову - сіткоснастевим виробом з капронової нитки. Відповідно до абз. 1 п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 N 19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення [PERSON] в результаті лову раків наніс збитки рибному господарству виловом цінних видів риб, а саме: 9 раків, внаслідок чого, згідно розрахунку державного інспектора Головного державного управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області [PERSON]., завдав збитків в розмірі 229,50 грн. Отже, заявлена до стягнення згідно поданого розрахунку сума збитків обчислена відповідно до Постанови КМ України від 21 листопада 2011 р. N 1209, а відтак відповідає вимогам закону. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об'єктів тваринного світу з природного середовища. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 59 Закону України «Про тваринний світ», спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, мисливського господарства та полювання та їх територіальні органи (у разі їх утворення), а на території Автономної Республіки Крим - органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів і мисливського господарства та полювання, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань рибного господарства та його територіальні органи (у разі їх утворення) у встановленому законом порядку мають право пред'являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об'єктів тваринного світу. Таким чином, шкода завдана в наслідок незаконного вилучення об'єктів тваринного світу з природного середовища підлягає стягненню із відповідача та згідно положень ст. ст. 22, 1166 ЦК України, має бути відшкодована у повному обсязі, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 59, 60, 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 N 19, Постанови Кабінету Міністрів України 21.11.2011 р. N 1209,

Outcome: approved