Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що їй належить 19/200 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дністровська, будинок 2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 листопада 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12124, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Право власності на зазначену частку домоволодіння було зареєстровано в реєстрі за № 11370272 за номером запису 40757 в книзі 274-150, про що свідчить копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9230580 від 09 грудня 2005 року. Іншим співвласником зазначеного домоволодіння є відповідач по справі, з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 09 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 09.06.2015 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 125. Крім того, на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року, по цивільній справі № 521/20281/15-ц в якості поділу спільного майна подружжя, за позивачем було визнано право власності на Ѕ частину автомобіля [NUMBER]. Предствник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечували, надали до суду відзив, відповідно до якого, вони не заперечують проти того, що позивачу та відповідачу на праві власності належить 19/100 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дністровська, будинок 2. Дана частка домоволодіння була сторонами по справі 29 листопада 2005 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року по цивільній справі № 521/20281/15-ц було встановлено порядок користування 19/100 частин домоволодіння, шляхом виділення позивачу в користування кімнати: 4-3 площею 19,1 кв.м., відповідачу шляхом виділення в користування кімнати 4-6 площею 6,7 кв.м. та кімнати площею 9,1 кв.м., залишивши в загальному користуванні співвласників: коридор 4-1 площею 2,9 кв.м., кухню 4-2 площею 5,6 кв.м., санвузол 4-4 площею 5,5 кв.м., коридор 4-7 площею 5,1 кв.м. Тому відповідач та його представник вважають, що у позивача відсутні підстави для звернення з вимогою до відповідача про визнання права власності. Також, відповідач та його представник не визнають позовні вимоги позивача щодо виплати грошової компенсації в розмірі 50\~000 гривень за Ѕ частку автомобіля [NUMBER], так як відповідно до висновку за № 18-3319 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER] ринкова вартість визначається рівною 63\~542 (шістдесят три тисячі пятсот сорок дві) гривні. Дослідивши матеріали\~справи,\~заслухавши доводи\~сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено,\~що позивач\~та відповідач\~являються співвласниками\~19/100\~частин домоволодіння,\~яке знаходиться\~за адресою:\~м.\~Одеса,\~вул.\~Дністровська,\~будинок 2,\~що підтверджується\~договором купівлі-продажу\~від 29\~листопада 2005\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 12124,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу [PERSON]\~Право власності\~на зазначену\~частку домоволодіння\~було зареєстровано\~в реєстрі\~за №\~11370272\~за номером\~запису 40757\~в книзі\~274-150,\~про що\~свідчить копія\~Витягу про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно\~№ 9230580\~від 09\~грудня 2005\~року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року по цивільній справі № 521/20281/15-ц було встановлено порядок користування 19/100 частин домоволодіння, шляхом виділення позивачу в користування кімнати: 4-3 площею 19,1 кв.м., відповідачу шляхом виділення в користування кімнати 4-6 площею 6,7 кв.м. та кімнати площею 9,1 кв.м., залишивши в загальному користуванні співвласників: коридор 4-1 площею 2,9 кв.м., кухню 4-2 площею 5,6 кв.м., санвузол 4-4 площею 5,5 кв.м., коридор 4-7 площею 5,1 кв.м. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 08.08.2017 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року в частині позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком, встановлення порядку користування будинком, поділ майна було залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто для предявлення позовних вимог про визнання права власності необхідна наявність однієї з настіпних обставин, а саме: право власності оспорюється іншою особою; право власності не визнається іншою особою; втрата власником документа. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач не оспорює та визнає право власності позивача на частку спірного домоволодіння. Згідно відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 06.02.2018 р. за № 54/02-17 щодо видачі дублікату, договір купівлі продажу від 29.11.2005 року 19/100 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дністровська, будинок 2, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 12124 вказаний договір купівлі-продажу не втрачений та не зіпсований. 21 грудня 2007 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.01.2014 р., видане Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 806. 09 червня 2015 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 09.06.2015 р., актовий запис № 125, посвідчений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Піч час шлюбу сторонами було набуто у спільну власність автомобіль [NUMBER]. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року було поділено спільне майно подружжя, а саме автомобіль [NUMBER], визнавши за позивачем право власності на Ѕ частину автомобіля [NUMBER]. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з\~ч.1,\~ч.2,\~ч.3,\~ч.4\~ст.61\~СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя; якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Виходячи зі\~змісту ч.1,\~ч.2\~ст.70\~СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до висновку за № 18-3319 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER] ринкова вартість визначається рівною 63\~542 (шістдесят три тисячі пятсот сорок дві) гривні. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі висловленого, суд, виходячи із принципу диспозитивності та розумності, вважає за можливе стягнути з [PERSON] та користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 31\~771 (тридцять одна тисяча сімсот сімдесят одну) гривню за Ѕ частку автомобіля [NUMBER]. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial