Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У січніу 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.02.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 36,0% на рік. Відповідач порушив умови укладеного договору, в звязку з чим станом на 10.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 19390,64 грн., а саме: 4441,22 грн. заборгованість за кредитом, 13549,87 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 500 грн. штраф (фіксована частина), 899,55 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 19390,64 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засіданні не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних обставин. На підставі заяви про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 07.02.2006 року [PERSON] було відкрито рахунок та видано кредитну картку, валюта гривня, базова процентна ставка 3% на місяць. Сума кредитного ліміту - 5000 грн. Строк дії картки - 1 рік . Позивачем заявлено, що відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 10.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 19390,64 грн., а саме: 4441,22 грн. заборгованість за кредитом, 13549,87 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 500 грн. штраф (фіксована частина), 899,55 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовні давність строком один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України позовні давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. 07.02.2006 року відповідач отримав кредитну картку за заявою від 07.02.2006 року, то від цієї дати починається перебіг річного строку дії картки, яка відповідно мала діяти до 07.02.2007 року. Отже, початком загального трирічного строку позовної давності за цим договором є 07.02.2007 року, останнім днем для звернення до суду із вимогою про повернення кредитних коштів є 07.02.2010 року. Позивач звернувся з даним позовом до суду 14.01.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed