Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У червні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про заборону самовільного будівництва на земельній ділянці спільної приватної власності та в своїх позовних вимогах просив суд заборонити відповідачам [PERSON] та [PERSON] самовільне будівництво двох господарських капітальних будівель на земельній ділянці спільної приватної власності в [ADDRESS]. Заборонити відповідачам [PERSON] та [PERSON] проведення односторонніх дій з реєстрації прав власності на об'єкти нового будівництва, а саме самочинно збудованих ними двох господарських капітальних будівель на земельній ділянці спільної власності в [ADDRESS] та внесення їх до документів технічної інвентаризації. Зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] здійснити демонтаж самочинно збудованих гаражу і сараю на земельній ділянці спільної приватної власності в [ADDRESS]. Зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] відновити стан земельної ділянки, який існував до початку незаконного самочинного будівництва. Зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] здійснити демонтаж огорожі з сітки-рабиці на металевих стовпах, встановленої ними на земельній ділянці спільної приватної власності в [ADDRESS]. Зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] припинити вчинення перешкод [PERSON] у користуванні встановленим обов'язковим сумісним проїздом (проходом) до його частини земельної ділянки та його частини житлового будинку по земельній ділянці площею 88 кв.м., де 19 кв.м. належить [PERSON], залишеній рішенням Дарницького районного суду м. Києва у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] в [ADDRESS]. Судові витрати покласти на відповідачі солідарно. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, відновлення стану земельної ділянки, припинення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В останній редакції позовних вимог просили суд зобов'язати відповідачів представити суду оригінали правоустановчих та дозвільних документів на всі об'єкти самочинного будівництва по [ADDRESS]. Визнати самочинними та зобов'язати відповідача [PERSON] знести об'єкти самочинного будівництва вказані в п. 1.4. Розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації № 839 від 09 листопада 2005 року «Про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлових будинків, прибудов та господарських споруд». Зобов'язати [PERSON] відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігти вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Зобов'язати [PERSON] припинити вчинення перешкод позивачам у користуванні земельною ділянкою спільної приватної власності та будівлями розташованими на ній. Визнати причини порушення позовної давності поважними та визнати порушене право позивачів таким, що підлягають захисту. Допустити негайне виконання судового рішення. Стягнути з відповідачів на користь позивачів солідарно судовий збір (т. ІІ а.с. 17). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2013 р. прийнято зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до розгляду в одному провадженні з позовом [PERSON] про заборону самовільного будівництва на земельній ділянці спільної приватної власності. В судовому засіданні позивач по первісному позову [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили первісний позов задовольнити у повному обсязі, у зустрічному позові - відмовити. В судовому засіданні відповідач по первісному позову [PERSON] проти первісного позову заперечував, просив суд у його задоволені відмовити та задовольнити зустрічний позов. Представник відповідачів по первісному позову [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечував та просив у задоволені первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити. Представник відповідача по зустрічному позову Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації - Напханюк Ірина Юріївна в судовому засіданні просила зустрічний позов в частині що стосується відповідача Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації відмовити у повному обсязі, пояснивши, що розпорядження № 839 від 09.11.2005 р. є чинним. Так, рішенням окружного адміністративного суду м. Києва в адміністративній справі № 826/3780/14 у задоволені позову [PERSON] до Київської міської державної адміністрації про визнання незаконним розпорядження № 839 від 09.11.2005 р., зобов'язання вчинити дії було відмовлено, надала до суду письмові пояснення (т. І а.с. 175-176). Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, згідно договору купівлі - продажу від 06.09.1989 року [PERSON] продав [PERSON] 19/100 частини будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та розташованій на земельній ділянці розміром 844 кв.м., і в користування [PERSON] переходить частина будинку, що складається із однієї жилої кімнати розміром 24,8 кв.м., позначених в плані цифрами « 2-4», посвідчений державним нотаріусом сьомої державної нотаріальної контори Ковток А.І. та зареєстрований в реєстрі № 1-3295 (т. І а.с. 9-10). [PERSON] є сином [PERSON] Згідно з договору дарування від 01.02.1990 р., [PERSON] подарував 32/100 частини житлового будинку [ADDRESS] синові - [PERSON] Згідно угоди від 14.07.2001 р. договір дарування 32/100 частини будинку від 01.02.1990 р. між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. На підставі рішення Київської міської Ради від 07.07.1998 року № 65 відповідно до плану встановлених меж земельної ділянки № 63458021 (кадастрового плану) та акту здачі-прийомки закріплення зовнішніх меж земельної ділянки від 28.01.2000 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було передано у спільну приватну власність земельну ділянку площею 0,0862 га про, що було видано Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] - за № 63-2-00228 від 31.10.2000 року, [PERSON] - за № 63-2-00229 від 31.10.2000 року, [PERSON] - за № 63-2-00227 від 31.10.2000 року (т. І а.с. 85, 112, зворот). Як вбачається з копії розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 09 листопада 2005 року № 839, належні [PERSON] прибудова а-4 площею 14,3 кв.м., тамбур а-5 площею 3,6 кв.м., сарай літера «Е» площею 17,4 кв.м. були прийняті в експлуатацію (т. І а.с. 126, зворот). Дане розпорядження чинне та не скасовано. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Так, під час розгляду справи відповідачі по первісному позову не заперечували про те, що вони в 2013 році побудували гараж та сарай на земельній ділянці по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу за місцезнаходження об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребуються реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, іншими спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. Згідно п. 6 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміст управління у сфері містобудівної діяльності є також контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог державних будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації. Відповідно до п. 5 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» контроль за виконанням підготовчих робіт з винесення інженерних мереж, будівельних робіт здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. 22 травня 2013 року за № 16/Д-1696/7 Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація направила лист [PERSON] з приводу його заяви щодо перевірки законності будівництва на спільній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] зазначивши, що в межах наданих повноважень 14 травня 2013 року було проведено комісійне обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] із залученням представників Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва та структурних підрозділів Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Спеціалістом відділу контролю за благоустроєм Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації внесено припис на [PERSON] власника земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у відповідності до вимог ст. 152 КУпАП від 14.05.2013 року № 13/240 про надання проектно-дозвільної документації на проведення будівельних робіт на [ADDRESS], але припис власник відмовився отримувати (т. І а.с. 17). 06 червня 2013 року за № 7/26-3/0606/10 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві направила лист [PERSON] з приводу його заяви щодо проведення перевірки дотримання гр. [PERSON] та гр. [PERSON] вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на [ADDRESS] зазначивши, що станом на 06.06.2013 року Інспекція не видавала дозволу та не реєструвала інших документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання будівельних робіт і підготовчих робіт та не приймала об'єкт до експлуатації за вказаною адресою. Перевіркою з виїздом на місце 31.05.2013 року встановлено, що на [ADDRESS] експлуатується індивідуальний житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями. На момент перевірки на земельній ділянці гр. [PERSON] та гр. [PERSON] виконують будівельні роботи з будівництва двох господарських будівель. Будівництво ведеться господарським способом без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки складено акт позапланової перевірки від 31.05.2013 року та припис про зупинення з 01.06.2013 року будівельних робіт, які виконуються без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, які направлені гр. [PERSON] та гр. [PERSON] рекомендованим листом. Крім того, гр. [PERSON] та гр. [PERSON] запрошено до Інспекції для складання протоколів про адміністративне правопорушення (т. І а.с. 18). Під час розгляду справи позивач по первісному позову [PERSON] пояснив, що з 2000 року відповідачі систематично чинять йому перешкоди у користуванні належної йому частині житлового будинку і земельної ділянки, що фактично призвело до неможливості його проживання у власному будинку. Так, в серпні 2000 року відповідачі звернулися до Дарницького районного суду м. Києві з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на який розташоване будинковолодіння [ADDRESS], посилаючись на те, що узгоджене використання земельної ділянки для всіх володільців стало неможливим. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Так, відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2004 року встановлено, порядок користування земельною ділянкою площею 862 квадратних метрів за адресою [ADDRESS], згідно якого виділити у користування: [PERSON] земельну ділянку площею 145 кв.м. із встановленням її меж згідно плану - схеми № 1 до висновку експертів № 103 від 15.03.2002 р., а саме - від точки «А» на перетині огорожі з вулиці і межі сусідів зправа по огорожі сусіда зправа (межі) то тильної межі ділянки - 45, 6 м, поворот по тильній межі ділянки - 5, 0 м, поворот до будинку паралельно межі сусіда зправа - 9,0 м, поворот до межі сусіда зправа 3, 0 м., поворот до будинку на відстані 2,0 м від межі сусіда - 18,0 м., поворот на кут тамбура - 5,0 м; далі по тамбуру, лінії розподілу будинку з виходом під кутом 45 градусів - 1,5 м на відстані 1,2 м від стіни, поворот до огорожі з вулиці - 3, 6 м, поворот в точку «А» -6, 2 м. Синельнику В.О. і [PERSON] - земельну ділянку площею 629 кв.м. із встановленням її меж згідно плану - схеми № 1 до висновку експертів № 103 від 15.03.2002 року, а саме - від точки «Б» на перетині межі сусіда зліва і огорожі ділянки з [ADDRESS] - по межі сусіда зліва - 45, 5 м, поворот по тильній межі ділянки - 13, 85 м, поворот по межі співвласника - 9,0 м, поворот до межі сусіда зправа - 3,0 м, поворот до будинку на відстані 2, 0 м від межі сусіда - 19,0м, поворот 14,4 м паралельно будинку, поворот до огорожі 13,2 м, до точки «Б» по огорожі - 2, 8м. Друга ділянка: від точки «В» в глибину двору - 10,4 на відстані 1,0 м від будинку зона обслуговування, поворот паралельно будинку по стіні прибудови, лінії розділу будинку з виходом під кутом 45 градусів - 1, 5 м, поворот - 3, 6 м до огорожі на відстані 1, 2 м від будинку по огорожі в точку «В» - 7, 27 м. Земельну ділянку площею 88 кв.м., де 19 кв.м. належить [PERSON], а 69 кв.м. належить [PERSON] і [PERSON], із встановленням її меж згідно плану - схеми № 1 до висновку експертів № 103 від 15.03.2002 року залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні частиною будинку, яка належить [PERSON], шляхом забезпечення [PERSON] за його рахунок підключення до його частини будинку загальної мережі водопроводу, газопостачання та телефонної мережі, із забезпеченням [PERSON] відповідної технічної документації в установленому порядку. Зобов'язано [PERSON], [PERSON] не вчиняти перешкоди [PERSON] у здійсненні ним права власності на належну йому частину будинку по [ADDRESS], господарські споруди та земельну ділянку. Зобов'язано [PERSON] встановити жолоб для стоку води з його південно-східної частини будинку впродовж даху частини будинку [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000, 00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено (т. І а.с. 12-14). Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2004 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2004 року змінено, зменшено розмір стягнутої моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] з 5 000,00 грн. до 2 000,00 грн. (т. І а.с. 153-156), залишеної без змін ухвалою Верховного суду м. Києва від 19 липня 2005 року (т. І а.с. 158-159). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішення Дарницького районного суду м. Києва про встановлення порядку користування земельної ділянки відповідачі по первісному позову станом на момент звернення до суду не виконане, та в квітні 2013 року шляхом будівництва сараю та гаражу на земельній ділянці у спільному користуванні всупереч рішенням судів, заходів державних органів створили ситуацію щодо неможливості користування позивачем його частиною земельної ділянки. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з державними стандартами, нормами і правилами, архітектурно-планувальними завданнями і технічними умовами; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Відповідно до ч. 3 ст. 375 Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 377 Цивільного Кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що гараж та сарай, які вже побудовані відповідачами по первісному позову є самочинними та позовні вимоги позивача [PERSON] щодо зобов'язання відповідачів здійснити демонтаж самочинно збудованих гаражу і сараю на земельній ділянці спільної приватної власності в [ADDRESS] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги позивача [PERSON] про заборону відповідачам самовільне будівництво двох господарських будівель на земельній ділянці в цій частині слід відмовити, оскільки вони вже побудовані, та відповідачі дану обставину не заперечували. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позовні вимоги позивача [PERSON] про зобов'язання відповідачів відновити стан земельної ділянки, який існував до початку незаконного самочинного будівництва знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та підлягають задоволенню. Так, в поясненнях відповідач по первісному позову [PERSON] не заперечував того факту, що він особисто встановив огорожу з сітки-рабиці на металевих стовпах на земельній ділянці. Таким чином позовні вимоги позивача [PERSON] щодо демонтажу огорожі з сітки-рабиці на металевих стовбах на земельній ділянці спільної приватної власності в [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання [PERSON], [PERSON] припинити вчинення перешкод йому у користуванні встановленим обов'язковим проїздом (проходом) до його частини земельної ділянки та його частини житлового будинку по земельній ділянці площею 88 кв.м., де 19 кв.м. належить [PERSON], залишеній рішенням Дарницького районного суду м. Києва у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] в [ADDRESS] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Позовні вимоги позивача [PERSON] про заборону відповідачам проведення односторонніх дій з реєстрації прав власності на об'єкти нового будівництва, сараю та гаражу на земельній ділянці спільної приватної власності в [ADDRESS] та внесення їх до документів технічної інвентаризації, суд вважає, що вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому у задоволенні цих вимог має бути відмовлено. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON] по зустрічному позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому у задоволені зустрічного позову слід відмовити. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, приходить до висновку, що вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідачів на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 152,94 грн.

Outcome: partial