Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У січні 2021 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» (далі за текстом - ПрАТ «СК «АСКО ДС») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтуванням позову зазначено, що 19.06.2019 року між ПрАТ «СК «АСКО ДС» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено полісом ЕР/179193694. Згідно вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] ВАЗ 21063 , страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, 100000 грн.; франшиза - 1000 грн. (частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування; визначення в ст.9 Закону України «Про страхування»). Правовідносини, що виникають між сторонами при виконанні умов вказаного договору регулюються спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 06.03.2019 року о 06-25 годин на перехресті вул.Маміна-Сибіряка та вул.Рівної, 14 в м.Маріуполі, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля, під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Volkswagen Touran» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. У дорожньо-транспортній пригоді винним було визнано водія автомобіля «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та порушив правила дорожнього руху за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, про що свідчить постанова Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області у справі №264/1680/20. Відповідно до Звіту №18/03/2020А від 22.03.2020 року дослідження спеціаліста-автотоварознавця матеріальний збиток завданий автомобілю «Volkswagen Touran» державний номерний знак [NUMBER] складає 34969,24 грн. За спричинені збитки власнику вказаного автомобіля ПрАТ «СК «АСКО ДС» перерахувало страхову виплату в розмірі 28141,03 грн. з вирахуванням ПДВ та франшизи, про що свідчать заява [PERSON] про відшкодування шкоди, страховий акт №799/20 ГО від 23.03.2020 року та платіжне доручення №1025 від 23.03.2020 року. ПрАТ «СК «АСКО ДС» 28.07.2020 року звернулось до відповідача з претензією про виплату страхового відшкодування №1213, яку він отримав 13.08.2020 року, проте на день звернення до суду у добровільному порядку не сплатив. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «АСКО ДС» в порядку регресу, матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 28141,03 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. Представник позивача Паращенко А.В., яка діє на підставі довіреності від 30.12.2020 року, у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також надала згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 05.04.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.06.2019 року між ПрАТ «СК «АСКО ДС» та [PERSON] , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, який оформлено полісом ЕР/179193694. Згідно вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є є «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] ВАЗ 21063 , страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, 100000 грн.; франшиза - 1000 грн. (частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування; визначення в ст.9 Закону України «Про страхування»). Відповідно до постанови Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.03.2020 року, [PERSON] 06 березня 2020 року о 06 год. 25 хв. на перехресті вулиць Маміна-Сибіряка та Рівної, 14 в м.Маріуполі, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю «Volkswagen Touran» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулось зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.4 ПДР України. Також, [PERSON] 06 березня 2020 року о 06 год. 25 хв. на перехресті вулиць Маміна-Сибіряка та Рівної, 14 в м.Маріуполі, керував автомобілем «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), що згідно п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.6 вищезазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами чого був визначений стан сп`яніння. Даною постановою відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 07.03.2020 року учасником ДТП - водієм автомобіля «Volkswagen Touran» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] на адресу позивача ПрАТ «СК «АСКО ДС» було скеровано повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку (ДТП), із заявкою про страхове відшкодування. Відповідно до Звіту №18/03/2020А від 22.03.2020 року дослідження спеціаліста-автотоварознавця за фактом спричинення пошкоджень автомобілю «Volkswagen Touran» державний номерний знак [NUMBER] , матеріальний збиток складає 34969,24 грн. 23.03.2020 року представником страховика Болговим В.В. було складено страховий акт №799/20ГО про наслідки розслідування настання страхового випадку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За спричиненні збитки власнику автомобіля марки «Volkswagen Touran» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] ПрАТ «СК «АСКО ДС» перерахувало страхову виплату в розмірі 28141,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1025 від 23.03.2020 року Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є правовідносини між страховиком та особою, діями якої завдано шкоду застрахованій особі про відшкодування виплаченої страхової суми. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п.38.1, 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. якщо інший розмір не встановлений законом. 28.07.2020 року ПрАТ «СК «АСКО ДС» звернулось до [PERSON] з претензією про виплату страхового відшкодування №1213, яку він отримав особисто 13.08.2020 року, проте у добровільному порядку не сплатив. Враховуючи викладене, оскільки ПрАТ «СК «АСКО ДС» виконало покладені на нього законом та умовами договору страхування обов`язки, позивач має право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 28141,03 грн., тож позов підлягає задоволенню На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 2102,00 грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved