Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

У травні позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , їх спільним сумісним майном, визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , визнати за відповідачем [PERSON] права власності на 1/2 частину автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору за пред`явлення вказаного позову в сумі 2169,18 грн. та за пред`явлення заяви про забезпечення позову по даному позову в сумі 420,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 року. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . У період з 2008 року по 2011 рік вони проживали у будинку матері відповідача в [ADDRESS] . З 2011 року по 2019 рік сторони проживали в іншому будинку матері відповідача в [ADDRESS] , в якому позивач зареєстрована з квітня 2015 року. Під час спільного проживання, у 2019 році, вони за спільні кошти купили легковий автомобіль HYUNDAI SANTA FE, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який 15.01.2019 року сервісним центром МВС зареєстрований на ім`я відповідача. У жовтні 2019 року сторони припинили спільне проживання, однак добровільно вирішити питання щодо реєстрації права власності позивача на спільний автомобіль, який є неподільною річчю, відмовляється, тому вона звернулася до суду за захистом своїх цивільних та сімейних прав. В судових засіданнях позивач [PERSON] та її представник - адвокат Нурієв Р.Т. позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просили її задовольнити. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що спірний автомобіль був придбаний за їх з відповідачем спільні кошти. Вона була домогосподаркою, доглядала та виховувала їх спільного сина [PERSON] . Адвокат Нурієв Р.Т. додатково надав підтверджуючі фінансові документи щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, з`явився його представник - адвокат Купець Л.П.,який заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні з підстави недоведеності належними й допустимими доказами придбання спірного автомобілю саме за спільні кошти сторін. Додатково пояснив, що його довіритель до спільного проживання з позивачем мав власний автомобіль, який згодом продав та купив за кошти проданого автомобіля спірний автомобіль, тому останній є його власністю, а не спільною, за вказаних обставин позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Вважає, що докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу мали бути подані позивачем виключно у підготовчому судовому засіданні, тому просить суду не брати їх до уваги. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях підтвердив проживання з позивачем [PERSON] однією сім`єю за обставин, вказаних у позовній заяві. Наголосив, що ще до проживання з позивачем мав власний автомобіль Опель Вектра,1992 року випуску, кошти від продажу якого витратив на придбання спірного автомобіля. У відзиві також вказав, що спірний автомобіль був придбаний ним як підприємцем для підприємницької діяльності, тому він не може бути визнаний спільною сумісною власністю сторін, просив відмовити у задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ст. ст. 74,60-72 Сімейного кодексу України (що діє з 2004 року), де зазначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Набуте майно жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою та в будь-якому іншому шлюбі, належить їм на праві спільної сумісної власності, при розділі майна частки їх є рівними. Судом встановлено, що у період з 2007 року по 2019 рік сторони проживали однією сім`єю, але не перебували в шлюбі між собою та в будь-якому іншому шлюбі, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , мають взаємні права та обов`язки. Дані обставини ніким не оспорені та не спростовані. (а.с.4 зворотна сторона, 6,) У вказаний період було придбано автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який 15.01.2019 роцу був зареєстрований сервісним центром МВС на ім`я відповідача [PERSON] (а.с.15) Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд прийшов до висновку, що сукупністю належних та допустимих доказів підтверджується, що автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , придбаний [PERSON] 15.01.2019 року під час спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , за їх спільні гроші, а тому є їх спільною сумісною власністю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Посилання відповідача та його представника, на обставини, зокрема, що спірний автомобіль придбаний виключно за його власні кошти та для підприємницької діяльності не знайшли свого підтвердження належними й допустимими доказами, тому суд не бере їх до уваги. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , слід визнати спільною сумісною власністю жінки [PERSON] та чоловіка [PERSON] , які не перебували у шлюбі між собою та в будь-якому іншому шлюбі, а також слід визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ст. 141, ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2589,58 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3100,00 грн., оскільки вони документально підтвердженні, є співрозмірними, а суд задовольняє позовні вимоги повністю. (а.с.1,46,60) На підставі викладеного,

Outcome: approved