Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2017 року на утримання дитини - дочки, [PERSON] , з 1/2 частини до 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Свою заяву обґрунтовує тим, що на даний час у нього, як у платника аліментів змінився матеріальний стан. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04.08.2021 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив, в якому заперечила щодо позовних вимог, оскільки позивач систематично не сплачує у повному обсязі аліменти на тримання спільної доньки, окрім того позивач не бере участі у додаткових витратах на доньку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задоволено. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 27.03.2017 року. Матеріальний стан позивача дійсно зазнав змін, як зазначається в позові, з огляду на наступне. У 2018 році позивач отримав травму у вигляді перелому ключиці та черепно-мозкову травму, що підтверджується копіями відповідних довідок. 31.05.2021 року позивач звільнився з роботи у ТОВ «ФУД ПЛЕЙС» за власним бажанням, у зв`язку із погіршенням стану здоров я. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки наданий час позивач не в змозі повноцінно працювати у зв`язку із черепно-мозковою травмою, офіційно не працює та має мінливий дохід. Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов`язок обох батьків на утримання дитини та можливість матері (відповідача) теж надавати посильну допомогу. Враховуючи вищевикладені обставини, суд зауважує, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, буде достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідатиме принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку. На підставі викладеного та

Outcome: approved