Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У травні 2016 року Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що [PERSON] мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Артема, буд. № 97 та користується електроенергією на підставі особистого рахунку та договору № 520902134 про користування електричною енергією. [PERSON] не виконує обовязків по сплаті за використану електроенергію, у звязку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 2066,57 грн. за період з 21.08.2008р. по 19.06.2013р. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обовязок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 2066 гривень 57 копійок, а також судовий збір в розмірі 1218,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та на позовних вимогах ВАТ Запоріжжяобленерго до [PERSON] наполягає в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 23 листопада 2016 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Артема, буд. № 97 та користується електроенергією на підставі особистого рахунку та договору № 520902134 про користування електричною енергією. (а.с. 4-5) [PERSON] не виконує обовязків по сплаті за використану електроенергію, у звязку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 2066,57 грн. за період з 21.08.2008р. по 19.06.2013р. (а.с. 6) Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обовязок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 20 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, при подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір в розмірі 1378,00 грн., у звязку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с. 3)

Outcome: approved