Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості у розмірі 102 591,71 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.02.2019 р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро», правонаступником якого є АТ «Банк Кредит Дніпро», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22038000113223, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит на споживчі потреби у розмірі 74 400 грн. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язана повернути кредит, сплатити відсотки. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у встановлений строк кредит не повернула та відсотків не сплатила. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язання станом на 20.04.2021 року має заборгованість у розмірі 102 591,71 грн. Тому АТ «Банк Кредит Дніпро» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачці подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачці право на подання заперечень на відповідь на відзив(а.с. 42-43). Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідачки, яка повідомлялась за адресою реєстрації, не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Судом встановлено, що 22.02.2019 р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро», правонаступником якого є АТ «Банк Кредит Дніпро», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22038000113223, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит на споживчі потреби у розмір 74 400 грн. на умовах його платності та повернення до 22.02.2021 року (а.с. 5). Відповідачка у встановлений строк кредит не повернула та відсотки не сплатила, внаслідок чого станом на 20.04.2021р. виникла заборгованість у загальному розмірі 102 591,71 грн. яка складається із наступного: залишок простроченого кредиту у розмірі 65 418,11 грн., залишок прострочених відсотків у розмірі 8529,60 грн. та залишок прострочених комісій у розмірі 28644 грн. (а.с. 13-16). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 102 591,71 грн., яка складається із наступного: залишок простроченого кредиту у розмірі 65 418,11 грн., залишок прострочених відсотків у розмірі 8529,60 грн. та залишок прострочених комісій у розмірі 28644 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачку сплачений позивачем судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved