Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У червні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов позов Харківського університету повітряних сил імені [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просив стягнути з відповідача витрати, повязані з утриманням в університеті, в сумі 14095,10 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач проходив навчання та військову службу у позивача з 01.08.2013 року на посаді курсанта на підставі Контракту про проходження військової служби (навчання) від 01.08.2013 року. Після цього, 30 травня 2014 року вказаний контракт був достроково розірваний за ініціативою відповідача, та відповідач був виключений із списків особового складу позивача наказом (по стройовій частині) від 29.05.2014 року № 118. Посилаючись на ч. 10 ст. 25 Закону України Про військовий обовязок і військову службу, Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, позивач просив стягнути з відповідача вказані витрати, оскільки добровільно відповідач ці кошти не повертає, а невідшкодування на користь позивача відповідачем суми витрат, повязаних з його утриманням, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, подав письмову заяву про розгляду справи без участі його представника, на позовних вимогах наполягав. Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами аудіозвязку на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши надані позивачем докази, проаналізувавши чинне законодавство України, яким регулюються спірні правовідносини, беручи до уваги факт визнання позову відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Контракт про проходження військової служби (навчання). Відповідно до абз. 6 п. 1 вказаного Контракту, відповідач взяв на себе зобовязання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у позивача. Для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання у позивача. Наказом начальника позивача від 29.05.2014 року (по стройовій частині) № 118 чинність контракту була припинена через небажання відповідача продовжувати навчання, на підставі рапорту відповідача. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України Про військовий обовязок і військову службу курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до розрахунку витрат, повязаних з утриманням відповідача, який зроблений позивачем з урахуванням Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, і який відповідачем не оспорений, сума таких витрат складає 14095,10 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав вважати, що визнання відповідачем позову порушує його права чи суперечить закону, не вбачається. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved