Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить автомобіль ВАЗ-2108, державний реєстраційний номер [NUMBER]. На початку 2012 року працівниками ДАІ Тульчинського РВ УМВС у Вінницькій області відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, яка вручена йому не була. Через деякий час позивач дізнався що 05.07.2012 року відкрито виконавче провадження та йому необхідно сплатити штраф в розмірі 510 гривень. Штраф ним сплачено. В даний час він вирішив продати свій автомобіль, та звернувся до Територіального сервісного центру № 0544 з метою зняття його з обліку, проте виявилось, що відділом ДВС Тульчинського районного управління юстиції 13 липня 2012 року накладено арешт на все належне йому рухоме майно, до якого відноситься і вказаний автомобіль, тому він не може зняти його з обліку та продати. На звернення позивача до відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції про зняття арешту з його майна, йому видано довідку про відсутність виконавчих проваджень відносно нього. В інший спосіб, ніж в судовому порядку, вирішити дане питання позивач не може, а тому звернувся до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Суду пояснив, що дійсно 05.07.2012 року відносно нього було відкрито виконавче провадження, згідно якого він сплатив штраф в розмірі 510 гривень, на підтвердження чого надав суду квитанції. Зазначив, що арешт належного йому майна перешкоджає в повній мірі здійснювати своє право власності, зокрема щодо розпорядження транспортним засобом. Оскільки на сьогодні відносно нього у відділі ДВС виконавчих проваджень не існує, просив позов задовольнити та скасувати арешт на належне йому рухоме майно, накладений 13 липня 2012 року за №12736109 відділом ДВС Тульчинського районного управління юстиції. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що дійсно відносно [PERSON] в 2012 році було відкрите виконавче провадження, проте штраф ним на сьогодні сплачено, інших виконавчих проваджень відносно нього немає, тому вважає. що підстави для його збереження на сьогодні відсутні. Зазначив, що Тульчинський ВДВС не може скасувати цей арешт так як виконавчі провадження за 2012 рік знищені за терміном зберігання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить автомобіль ВАЗ-2108, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого 01 червня 2017 року, судом також встановлено, що рухоме майно [PERSON] знаходиться під обтяженням (арештом), відомості про яке внесено 13.07.2012 року за № 12736109 на підстави постанови ВДВС у Тульчинському районі від 05 липня 2012 року про відкриття виконавчого провадження. 07 червня 2017 року [PERSON] сплатив штраф в розмірі 510 гривень, що підтверджується квитанцією № 109 АТ «Ощадбанк». Згідно довідки №171-1, виданої Тульчинським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 19 червня 2017 року встановлено, що згідно бази даних АСВП відомостей щодо виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] коштів на користь фізичних та юридичних осіб немає. Виконавчі провадження за 2012 рік були знищені відповідно до терміну зберігання (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 33 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Так, судом встановлено та позивачем доведено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] він є власником автомобіля ВАЗ-2108, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Також встановлений той факт, що це майно арештоване згідно постанови ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області. Наявність арешту на належне позивачеві майно не позбавляє його права володіння вказаним майном. Разом з тим, його наявність, порушує право власності позивача, зокрема, право щодо розпорядження цим майном. Враховуючи те, що на даний час позивач, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстав для збереження арешту, накладеного на це майно Відділом ДВС у Тульчинському районі, за відсутності невиконаних виконавчих проваджень немає, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає можливим задовольнити позов. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved