Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства (далі - АТ) «Завод «Маяк» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що на ПАТ «Завод «Маяк» працювала на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті 1 класу, з якої була звільнена 06.08.2018 року у зв`язку із скороченням штату працівників. Проте при звільненні розрахунку з нею не проведено. Оскільки у день звільнення з нею не проведено повного розрахунку по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, [PERSON] просить суд стягнути з АТ «Завод «Маяк» на її користь 5 882 грн. 96 коп. заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 07.08.2018 року та по день ухвалення рішення у справі та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Відповідач через свого представника надав відзив, у якому визнав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 5 882 грн. 96 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. просив відмовити. У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин, справа підлягає розгляду на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що з 27.07.1973 року [PERSON] прийнята на роботу до ПАТ «Завод «Маяк», обіймала посаду контролера на контрольно-пропускному пункті 1 класу, 06.08.2018 року звільнена у зв`язку із скороченням штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. Відповідно до довідки АТ «Завод «Маяк» від 20.06.2019 року за № 721/700 станом на 18.06.2019 року, розмір невиплаченої заробітної плати [PERSON] без урахування податків та інших обов`язкових платежів становить 5 882 грн. 96 коп. За змістом ст.ст. 47, 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Однак, в порушення вказаних положень КЗпП України підприємство не провело остаточний розрахунок з позивачем за виконану ним роботу, чим порушено його трудові права, які підлягають відновленню шляхом стягнення з АТ «Завод «Маяк» на користь [PERSON] суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку, що не проведення своєчасного розрахунку з позивачем саме по заробітній платі є порушенням статей 47 та 116 Кодексу, тому з відповідача має бути стягнутий середній заробіток за весь час затримки розрахунку належних до сплати сум по день постановлення рішення. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Як вбачається зі змісту довідки АТ «Завод «Маяк» від 20.06.2019 року за № 720/700 розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становив 500 грн. 45 коп. Таким чином, заборгованість АТ «Завод «Маяк» розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] за період з 07.08.2018 року по 10.09.2019 року становить 137 123 грн. 30 коп. (274 робочих дні х 500 грн. 45 коп.). Крім того, згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, перенесених позивачем внаслідок порушення її законного права на заробітну плату керівництвом АТ «Завод Маяк» шляхом її невиплати протягом тривалого проміжку часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] 1 000 грн. компенсації моральної шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності та справедливості. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка при зверненні до суду з цим позовом звільнена від оплати судового збору, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial