Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», Служба захисту дітей в особі органу опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення, та визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка має статус неприватизованого житлового приміщення. Разом з ним зареєстровані інші члени його сімї: батько - [PERSON], брат - [PERSON], сестра - [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач проживав в квартирі з 1987 року по 26 січня 2017 року. 26 січня 2017 року в родині сторін склалася конфліктна ситуація, виникли непорозуміння та відповідачі почали перешкоджати подальшому проживанню позивача в квартирі. Оскільки позивач є інвалідом 3 групи, він не зміг самостійно протистояти тиску родині та вимушений був на вимогу свого батька у лютому 2017 року віддати ключі від квартири. З цього часу позивач не проживає в квартирі за місцем своєї реєстрації, всі речі необхідні для його побуту знаходяться в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Позивач намагався налагодити відносини з родиною у добровільному порядку, тому декілька разів на місяць приходив до квартири за місцем своєї реєстрації, але до квартири його не впускали та ключі не віддавали. Щодо не допуску у спірну квартиру звертався до правоохоронних органів. Раніше був визначений порядок користування квартирою наступним чином: у позивача [PERSON] в користуванні перебувала житлова кімната площею 12,0 кв.м; у відповідача [PERSON] кімната площею 8,2 кв.м; у відповідача [PERSON] кімната 9,6 кв.м; у відповідача [PERSON] разом з її дітьми кімната площею 16,7 кв.м. Просить суд усунути перешкоди йому в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] - шляхом вселення його до даного житлового приміщення. Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] надати [PERSON] один комплект ключів від вхідних дверей від квартири за адресою: [ADDRESS]. Визначити порядок користування квартирою наступним чином: визначити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 12,0 кв.м.; визначити [PERSON] у користування житлову кімнату площею 8,2 кв.м.; визначити у користування [PERSON] у користування житлову кімнату площею 9,6 кв.м.; визначити у користування [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] житлову кімнату площею 16,7 кв.м.; у спільному користуванні залишити коридор, кухню, лоджію, ванну кімнату, санвузол. Вселити [PERSON] у кімнату площею 12,0 кв.м., яка розташована в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідач за первісним позовом [PERSON], який діє через свого представника адвоката [PERSON], звернулись до суду із зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», Служба захисту дітей в особі органу опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням (а.с. 65-68). Зустрічний позовом мотивовано тим, що 15.01.1987р. родина позивача, яка на той час складалася з пятьох осіб, отримали квартиру за адресою: [ADDRESS], виданого згідно рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради народних депутатів Запорізької області. На даний час в спірній квартирі № 27 зареєстровані та мешкає позивач та пять членів родини. Також в даній квартирі зареєстрований відповідач. Наприкінці вересня 2016 року відповідач зібравши свої речі залишив квартиру, створивши родину та перейшов мешкати у сусідній будинок за адресою: м. Енергодар вул. Набережна буд.10. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Позивачем були укладені всі необхідні договори з підприємствами, які надають комунальні послуги, а саме з Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради. Відповідач повністю припинив проживання в квартирі та припинив виконувати обовязки члена сімї, повязані з утриманням та оплатою жилого приміщення. Вважає, що відповідач не користується квартирою без поважних причин, ніяких перешкод щодо проживання у ній позивачем не чинилося і не чиниться, у відповідача є ключі від квартири, замки на дверях позивач не міняв. Просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою №27 в будинку №8 по вулиці Набережна в м. Енергодар Запорізької області, у звязку з непроживанням в ній без поважних причин понад шість місяців. Крім того, позивач зазначає, що він самостійно здійснює плату за комунальні послуги та у період з вересня 2014 року по січень 2017 року він сплатив 3660,02 грн. комунальних послуг. Просить також стягнути з відповідача дану суму понесених комунальних витрат. У судовому засіданні [PERSON] первісний позов підтримав, зустрічний не визнав, пояснив, що з січня 2017 року його не впускають в квартиру, в якій він зареєстрований. [PERSON] дозволила проживати позивачу у себе, так як вони перебувають у дружніх стосунках. Позивач проживав у квартирі з 1985 року по січень 2017 року. З 2007 року по 2014 рік відбував покарання у місцях позбавлення волі, після відбуття строку повернувся у квартиру та продовжив там жити. Батько - [PERSON] комунальні послуги по спірній квартирі, сплачував особисто, так як бажав допомогти всім своїм дітям, та особисто після звільнення з місця позбавлення волі, повідомив його про це. У січні 2017 року батько та брат звинуватили його у крадіжці та вигнали з квартири. Він забрав речі та пішов жити до [PERSON]. Пізніше батько зателефонував до нього та зазначив, щоб він віддав ключі від квартири. У квітні та грудні 2017 року він звертався до правоохоронних органів з приводу того, що його не впускають у квартиру. У період з січня по квітень не звертався з вимогою щодо вселення, оскільки йому були не відомі його права. Раніше мав в користуванні житлову кімнату площею 12,0 кв.м.; сестра з дітьми займала житлову кімнату площею 16,7 кв.м.; батько проживав у житловій кімнаті площею 8,2 кв.м.; брат займав житлову кімнату площею 9,6 кв.м.. Представник позивача-відповідача адвокат [PERSON] первісний позов підтримала, зустрічний не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Відповідач-позивач [PERSON] первісний позовом не визнав у повному обсязі, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні зазначив, що позивач не проживав з ним у квартирі з жовтня 2015 року. Він забрав свої речі та переїхав жити до [PERSON] У нього були ключі та він приходив до квартири, коли хотів, один чи два рази на місяць, але ніякої кімнати він не займав. У січні 2017 року в їх родині, в квартирі, а саме у сина [PERSON] була вкрадена картка банку та з неї зняті кошти у розмірі 9000 грн.. При певних обставинах підозра пала саме на [PERSON], проте останній провину не визнав та відмовився повертати гроші. [PERSON] звернувся до правоохоронних органів з приводу крадіжки. У звязку з такими подіями, він як батько зазначив сину [PERSON], щоб останній покинув квартиру та віддав ключі і магніт від домофону. Після цього випадку, за збігом обставин в квартирі зламався замок, та виникла необхідність у заміні замка. Новий ключ сину не давав, так як йому він йому був не потрібен. На питання, щодо сплати комунальних послуг, зазначив, що дійсно він один сплачує всі витрати по квартирі, ця пропозиція була запропонована особисто ним. У кімнаті, площею 12 кв.м. де жив [PERSON], з жовтня 2015 року проживає донька з дітьми. На питання суду щодо намагання [PERSON] потрапити в спірну квартиру, зазначив, що так були декілька спроб, точно не памятає коли, але він та [PERSON], [PERSON] не пустили до квартири, нащо останній викликав поліцію. Представник відповідача-позивача [PERSON] адвокат [PERSON] первісний позов не визнав повністю, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним [PERSON] первісний позов не визнав, проти задоволення зустрічного не заперечував.У судовому засіданні пояснив, що [PERSON] жив завжди разом з ними, потім у 2015 році пішов жити до своєї жінки. У нього був ключ та він завжди міг прийти до квартири. Він приходив до квартири один чи два рази на місяць, але ніякої кімнати не займав. Після того, як зникла банківська картка, ключі в нього забрали. Коли після крадіжки поміняли замок, новий ключ [PERSON] вирішили не давати. Навесні 2017 року [PERSON] хотів потрапити до квартири, але він його не впустив. Після того у грудні 2017 року, він знов прийшов до квартири, але батько не впустив [PERSON]. Відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним [PERSON] первісний позов не визнала, проти задоволення зустрічного не заперечувала. Усудовому засіданні пояснила, що з жовтня 2015 року [PERSON] перейшов жити до [PERSON]. Після того, як батько поміняв замок, вона особисто з [PERSON] спілкувалася не часто. У грудні 2017 року вона була вдома, коли приходив [PERSON] та батько не впустив його. [PERSON] зазначає, що зі слів батька, [PERSON] приходив у 2017 році два рази, але вони його не впустили. Зараз вона з дітьми займає кімнату площею 16,7 кв.м, а в тій кімнаті де жив [PERSON] 12,0 кв.м. лежать іграшки. Третя особа представник служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області до суду не зявилась, раніше в судовому засіданні зазначила, що проти задоволення позовних вимог щодо визнання втративши право користування жилим приміщенням [PERSON], просила задовольнити позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні квартирою [PERSON]. Третя особа за первісним та зустрічним позовом - КП «ПКС» у судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, пояснення свідка,дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити, виходячи з наступного. Так, стаття 47 Конституції України визначає, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому населеному пункті, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення ЄСПЛ від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява №19009/04, п.41 50, Справа «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява №30856/03) 2 грудня 2010 року). Відповідно до ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Судом встановлено, що квартира №27 по вул.. Набережна у будинку №8 у м. Енергодар належить до державного житлового фонду. Відповідно до ордеру\~№5874, квартира №27 по вул.. Набережна у будинку №8 у м. Енергодар була надана [PERSON] на родину у складі пятьох осіб, а саме [PERSON] - глава, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] син, [PERSON] донька. Квартира не приватизована (а.с. 70). На теперішній час в квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Також встановлено, що позивач, не має іншого власного житла в місті, або у своїй приватній власності квартири. Підтвердженням того, що позивач проявляв інтерес до спірної квартири, також підтверджують наявні в матеріалах справи листи Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області від 22.05.2017 року №5380/92/02-2017 та від 26.12.2017 року №12911/92/01-2017 щодо надання інформації за зверненням [PERSON] від 25.04.2017 року (ЄО №2514) та 25.12.2017 року (ЄО № 8439), щодо неможливості мешкати за місцем реєстрації та не допуску до квартири №28 по вул.. Набережній у м. Енергодарі про припинення розгляду матеріалів, так як в них відсутні ознаки будь-яких кримінальних правопорушень. За вимогами\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з положень ч.1\~ст. 95 ЦПК України\~письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ч. 2 цієї статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У відповідності до приписів ч. 6 цієї статті, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Положення п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до\~ст. 71 ЖК УРСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У\~ст. 72 ЖК УРСР\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вказано, що у справах про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з зазначених правових норм, підставами для визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою є обовязкова сукупність двох обставин: -відсутність особи за місцем реєстрації понад встановлені строки; -неповажність причини такої відсутності особи. Встановлено, що з січня 2017 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає, оскільки відповідач [PERSON]Є вигнав його, після встановлення крадіжки в спірній квартирі у розмірі 9000 грн. Крім того, вказану обставину підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що приблизно 3 роки тому вона почала зустрічатися з [PERSON]. До лютого 2017 року інколи вона ночувала разом з [PERSON] у нього в кімнаті площею 12,0 кв.м. за адресою [ADDRESS], також і він ночував у неї в квартирі. Та починаючи з лютого 2017 року, у звязку з тим, що його вигнали з квартири, він живе у неї, за адресою: [ADDRESS]. Особистих речей з собою, в нього практично не було. Пізніше його батько [PERSON] зателефонував [PERSON] та повідомив, що він стоїть біля її підїзду, та щоб останній віддав йому ключі від спірної квартири. У квітні та у грудні 2017 року [PERSON] намагався потрапити до спірної квартири, в присутності неї, проте його не пустили. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з поважних причин і вважає необхідним відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] по вимогах про визнання [PERSON] втративши право користування спірною квартирою та стягненні витрат понесених за комунальні послуги. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON], є інвалідом ІІІ групи, іншого житла не має, на даний час, фактично проживає у людини, в якої був вимушений проживати. Також судом встановлено, що [PERSON] при намаганні [PERSON] скористатися своїм правом, а саме користування спірною квартирою, не пустив свого сина [PERSON], після чого було викликано поліцію, що не заперечував у судовому засіданні сам [PERSON] За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] з поважної причини не проживає у спірній квартирі, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні зустрічного позову про визнання [PERSON] втративши права користування спірною квартирою. Щодо вимог по стягненню комунальних послуг за зустрічним позов, суд зазначає що матеріали справи не містять належних доказів, щодо боргу [PERSON] саме в частині 3660,02 грн., крім того [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт домовленості в їх сімї, щодо оплати ним комунальних послуг. Відповідно до вимог\~ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63цього\~Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з чотирьох кімнат. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов малолітніх [PERSON] та [PERSON] від 15.08.2017 року зазначено, що обстежувана квартира чотирьохкімнатна, з усіма зручностями, розташована на сьомому поверсі девятиповерхового будинку, обладнана необхідними меблями та побутовою технікою. [PERSON] та [PERSON] разом з матірю [PERSON] та батьком [PERSON] займають в квартирі більшу кімнату площею 16,7 кв.м. де діти мають місце для відпочинку, занять та ігор. В наявності необхідний одяг дітей, дитячі книжки, багато іграшок та розвиваючих ігор, які розташовані в іншій кімнаті площею 12,0 кв.м. В меншій кімнаті площею 8,2 кв.м мешкає [PERSON], в кімнаті площе. 9,6 кв.м. мешкає [PERSON] Стан квартири відповідає санітарно-гігієнічним нормам (а.с. 141). Вищезазначений порядок користування кімнатами, як зазначено в акті обстеження, також підтвердила у судовому засіданні [PERSON] Відповідно до технічного паспорту спірної квартири, загальна житлова площа спірної квартири становить 46,5 кв.м. (16,7+9,6+12+8,2), (а.с. 10). В даній квартирі зареєстровані та мають право користування позивач, його батько\~ [PERSON], брат [PERSON], [PERSON] та неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Тому виділення [PERSON] в користування ізольованої кімнати площею 12,0 кв.м. (яке раніше і займав [PERSON]В.) не порушує житлових прав інших мешканців. Тому суд вважає можливим визнати саме такий порядок користування спірною квартирою, виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 12,0 кв.м.; [PERSON] кімнату площею 8,2 кв.м.; [PERSON] кімнату площею 9,6 кв.м.; [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату площею 16,7 кв.м. Коридор, кухню, лоджію, ванну кімнату, санвузол залишити у спільному користуванні.

Outcome: approved