Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У січні 2021 року представник [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт») про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування, стягнення пені, інфляційних витрат та 3 % річних. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 30.11.2018 між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 0112-0104-0974, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Ravon R4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] . Страхова сума за договором складає 242 000,00 грн., сума безумовної франшизи - 1,0 % від страхової суми. Вигодонабувачем за договором страхувальником призначено публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк»). В період дії Договору, а саме 24.12.2018 року в м. Києві по вул. Дегтярівська, 43/3 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Ravon R4» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Porsche», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 11.04.2019 [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» з заявою про виплату страхового відшкодування по договору страхування №0112-0104-0974 від 30.11.2018, в якій просила провести виплату страхового відшкодування на рахунок Вигодонабувача. Відповідно до ремонтної калькуляції № 9769 від 25.06.2019 з системи AZT з даними AUDATEX, який був складений за результатами огляду 26.12.2018 автомобіля «Ravon R4» реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] вартість усунення пошкоджень автомобіля складає 32 059,45 грн. Листом ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» повідомило позивача, що відповідно до листа Вигодонабувача ПАТ «Кредобанк» № 16190/19 від 08.04.2019 та заяви на виплату страхового відшкодування від 11.04.2019 страхове відшкодування, в розмірі 12 992,07 грн. виплачено на реквізити ПАТ «Кредобанк» (платіжне доручення № 801 від 15.07.2019). Згідно п. 21.2 Договору № 0112-0104-0974 та п. 11.2 Додатку № 1 до Договору № 0112-0104-0974 від 07.07.2014 відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування та умов цього Договору страховик виплачує страхове відшкодування: шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Вигодонабувача (власника застрахованого ТЗ) або за їх письмовим дозволом - Страхувальнику. В межах цього пункту, за ризиками 18.1.1.-18.1.3 цього Розділу Договору, після надання відповідних документів, що підтверджують суму збитку Страховик має право виплатити авансове страхове відшкодування у розмірі від 60 до 80 відсотків на підставі акту (висновку) автотоварознавчої експертизи чи рахунків СТО в залежності від умов, зазначених у Договорі, тау відповідності до обраної програми страхування. Після остаточного визначення фактичних витрат Страхувальника, завданих страховим випадком та остаточного розрахунку страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику необхідні оригінали документів, що підтверджують витрати, яких зазнав Страхувальник (деталізований акт виконаних робіт, чеки або квитанції про сплату ремонту), погоджених із Страховиком. У разі ненадання підтверджуючих документів авансова виплата вважається остаточною. Відповідач частково здійснив страхове відшкодування на рахунок вигодонабувача в сумі 12 992,07 гри., що складає 60% від вартості відновлювального ремонту та зарахував відповідно до умов договору добровільного страхування № 0112-0104-0974 із страхового відшкодування в рахунок несплаченого страхового платежу в розмірі 4 791,60 грн (32 059,45 грн. - 2 420, грн. х 60% - 4 791,60 грн. = 12 992,07 грн.). Відповідно до копії рахунку на оплату № 94 від 03 січня 2019 році, замовлення - наряд №ОПр0000000000008 від 15.02.2019, вартість ремонту транспортного засобу «Ravon R4» державний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] складає 42 088, 63 грн. Як зазначено в позовній заяві, враховуючи часткову сплату страхового відшкодування (12 992,07 грн.), франшизу (2 420,00 грн.) та несплачений черговий страховий платіж (4 791,60 грн.) залишок страхового відшкодування в розмірі 21 884, 96 грн. підлягає стягненню з відповідача, як сума страхового відшкодування. Відповідно до позовної заяви, оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати у вигляді грошової суми - то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільний кодекс України (далі - ЦК України), зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Згідно п.20.4.3. Договору № 0112-0104-0974 добровільного страхування транспортного засобу та п.13.3 додатку № 1 до Договору № 0112-0104-0974 страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,1 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен календарний день прострочення, але не більше, ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування і складає страховий акт протягом 10 робочих днів з дати отримання страховиком всіх належним чином оформлених документів (п. 21.3 Договору). Тобто, на думку представника позивача, відповідач повинен був прийняти рішення та здійснити виплату страхового відшкодування протягом десяти робочих днів після отримання заяви про виплату (яку було отримано останнім 11.04.2019), тобто не пізніше 21.04.2019. Як зазначено в позовній заяві, на виконання п. 6 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), 13.04.2020 оскаржено рішення страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. 20.05.2020 рішенням Нацкомфінпослуг за № 10325/13-12 від 20.05.2020 у задоволенні скарги [PERSON] було відмовлено. 24.06.2020 оскаржено рішення страховика до Національного банку України, 24.07.2020 рішенням Нацбанку за № 14-0005/37028 від 24.07.2020 у задоволенні скарги позивача було відмовлено. Надаючи відповідний розрахунок, представник позивача просила суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 21 884,96 грн., пеню у розмірі 12 474,43 грн., інфляційні витрати у розмірі 728,15 грн., 3 % річних у розмірі 1 023,74 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2021 було відкрито провадження у даній справі. 04.03.2021 представник відповідача подав до суду письмові пояснення по суті спору за вх. № 9377, зазначивши, що правовідносини між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» врегульовано Договором добровільного страхування транспортного засобу № 0112-0104-0974 від 30.11.2018 на підставі та на Умовах якого ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було застраховано майнові інтереси позивач у володінні, користуванні та розпорядженні транспортного засобу «Ravon R4», державний номер [NUMBER] , який був придбаний за кредитним договором, укладеного із ПАТ «Кредобанк» та останнього призначено Вигодонабувачем. Позивач звернулась до Страховика із повідомленням про настання випадку яким заявила про пошкодження застрахованого транспортного засобу «Ravon R4», державний номер [NUMBER] у ДТП під керуванням [PERSON] , яка відбулось 24.12.2018 в м. Києві по вул. Дегтярівська 43/3 за участю автомобіля «Porshe», державний номер [NUMBER] . За наявності завданого матеріального збитку рухомому майну, 11.04.2019 позивач в порядку, визначеному Договором добровільного страхування звернулась до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування. В заяві в графі банківські реквізити для перерахування страхового відшкодування. позивач зазначила згідно листа Вигодонобувача. Вигодонабувач листом повідомив Страховика про зачислення страхового відшкодування на персональний банківський рахунок Позивача. Сторонами Договору добровільного страхування було погоджено, що страховий платіж (премія) за послуги страхування складатиме в розмірі 19 166,40 грн. (п. 9 Договору добровільного страхування), яку позивач зобов`язується погашати шляхом розбивки на рівні частини в сумі 4 791,60 грн. у відповідності до графіку встановленого у п. 14 даного Договору. В свою чергу, за наслідками та обставинами з яких було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Ravon R4», державний номер [NUMBER] , страховик склав аварійну ремонтну калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля № 9769, що склало 32 059, 00 грн. В ході вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування, було з`ясовано, що на дату прийняття рішення по заявленому випадку за Договором добровільного страхування існувала заборгованість по останньому страховому платежу у сумі 4 791,00 грн. Страховиком було прийнято рішення про визнання випадку 24.12.2018, що стався із застрахованим транспортним засобом «Ravon R4», державний номер [NUMBER] страховим, що стало підставою для здійснення позивачу виплату страхового відшкодування, яке було сплачено на її персональні банківські реквізити в сумі 12 992,07 грн. Виплата позивачу страхового відшкодування в сумі 12 992,07 грн., коли вартість відновлювального ремонту за наслідками пошкодження вищезазначеного транспортного засобу складала в розмірі 32 059,00 грн., обґрунтовувалось наступним чином: 32 059,00 грн. (загальна вартість відновлювального ремонту) від якої відняли 2 420,00 грн. (франшиза, передбачена за Договором добровільного страхування п. 11), 11 855, 78 грн. (зменшення на 60% відповідно до умов п. 21.1 Договору), що дорівнювало страховому відшкодуванню в сумі 17 783,67 грн., з якого було утримано 4 791, 00 грн. на зарахування не сплаченого чергового страхового платежу), а отже Позивачу було сплачено страхове відшкодування в розмірі 12 992,07 грн. Право страховика в утриманні від страхового відшкодування частки страхового платежу за для зарахування до погашення страхової премії встановлено п. 11.13 Договору добровільного страхування. Відповідно до якого зазначено, що у випадку коли страховий платіж за Договором сплачується частинами (в розстрочку) Страховик мас право вираховувати суму всіх несплачених страховий платежів із суми страхового відшкодування. Сума несплачених страховий платежів, які вираховуються із суми страхового відшкодування, зараховуються Страховиком у рахунок погашення заборгованості Страхувальникові перед Страховиком по сплаті страхового платежу за Договором.». Крім того, згідно умов п. 11.2 р. 11 Договору добровільного страхування щодо особливих умов здійснення страхового відшкодування, визначено, що відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування, умов Договору Страховик виплачує страхове відшкодування: а) готівкою через касу Страховика або на банківський рахунок Страхувальника (його правонаступника/спадкоємця або особи, яка має належним чином оформлене повноваження від Страхувальника, зазначений в заяві на виплату страхового відшкодування, за умови надання платіжних документів, що підтверджують здійснення відновлювального ремонту (за вимогою Страховика); б) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підприємства, що здійснює ремонт транспортного засобу; в) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Вигодонабувача.... або за письмовим дозволом - Страхувальнику. В межах цього пункту, за ризиками «ДТП», «ПДТО» та «ВП», після надання відповідних документів, що підтверджують суму збиту, Страховик має право виплатити авансове страхове відшкодування у розмірі від 60 до 80% на підставі акту (висновку) автотоварознавчої експертизи чи рахунків СТО в залежності від умовах, зазначених у договорі та у відповідності до обраної програми страхування. Після остаточного визначення фактичних витрат Страхувальника завданих страховим випадком та остаточного розрахунку страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику необхідні оригінали документів, що підтверджують витрати, яких зазнав Страхувальник (деталізований акт виконаних робіт, чеки або квитанції про оплату ремонту), погоджених зі Страховиком. У разі не надання підтверджуваних документів авансова виплата вважається остаточною. Пунктом п. 11.4. п.п. 11.4.2 Договору добровільного страхування встановлено, що розмір завданих збитків визначається Страховиком на підставі: документа, що містить розрахунок розміру витрат на відновлювальний ремонт або розміру матеріального збитку застрахованого ТЗ та/або ДО з урахуванням умов, визначених в п.11.9.2 умов Договору (рахунки СТО, актів /висновок, авто товарознавчої експертизи, кошторис збитків). В тому числі у п. 11.7 Договору добровільного страхування, передбачене окреме застереження, що вибір СТО для проведення ремонтних робіт, в тому числі спеціалізованої СТО, Страхувальник узгоджує із Страховиком. Вищезазначені умови Договору добровільного страхування дублюються у положеннях п. 21.2 якими встановлено, що за ризиками 18.1.1 (ДТП) - 18.1.3 (ПДТО) Договору добровільного страхування, після надання відповідних документів, що підтверджують суму збитку, Страховик має право виплатити авансом страхове відшкодування у розмірі від 60 до 80% відсотків на підставі акту (висновку) автотоварознавчої експертизи чи рахунків СТО в залежності від умов, зазначених у Договорі та у відповідності до обраної програми. Після остаточного визначення фактичних витрат Страхувальника завданих страховиком та остаточного розрахунку страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику необхідні оригінали, що підтверджують витрати, яких зазнав Страхувальник (деталізований акт виконаних робіт, чеки або квитанції про сплату ремонту погоджених зі Страховиком. У разі не надання підтверджувальних документів авансова виплата вважається остаточною. В разі відшкодування збитків за калькуляцію чи рахунку СТО, вибір сервісної станції Страхувальник зобов`язаний погодити зі Страховиком, у іншому випадку Страховик мас право переглянути і змінити розмір страхового відшкодування. Окрім, документів підтверджуючих про настання обумовленого в Договорі добровільного страхування страхового випадку (ДТП) із застрахованим автомобілем, позивач на погодження розміру страхового відшкодування до поданої Заяви на виплату долучила копії рахунку на оплату № 95 від 03.01.2019 та наряд замовлення № 95 від 15.02.2019, в яких було зафіксовано перелік деталей та ремонтних робіт необхідних до застосування транспортним засобом «Ravon R4», державний номер [NUMBER] , у вартості на загальну суму 42 088,63 грн. Подані від Позивача ремонтні документи не брались Страховиком до розрахунку страхового відшкодування, оскільки за весь час знаходження страхової справи на врегулюванні позивач не повідомляла Страховика про свій вибір у зверненні до сервісної станції обслуговування ТОВ «ОЛ-ПРОКАТ» щодо проведення відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу, як і до складеного кошторису ремонтних робіт та матеріалів не долучались розрахункові документи (чеки, платіжні повідомлення тощо) на підтвердження товарно-розрахункової операції за виставлені ремонтні послуги. Враховуючи, що позивачем не було узгоджено з Страховиком вибір сервісної станції та не було надано до рахунку на оплату № 95 від 03.01.2019 та наряду замовлення № 95 від 15.02.2019 розрахункових документів з підтвердження понесених позивачем витрат з відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у вигляді авансової виплати, яке за Договором добровільного страхування передбачало покриття матеріального збитку частково на 60 % від загальної вартості витрат з відновлювального ремонту (яке приймалось в розмірі 32 059, 00 грн. ), що разом із зачисленням несплаченого страхового платежу становило розмірі 12 992,07 грн. Крім того, про повне виконання ПрАТ «СК «Український Страховий Стандрт» зобов`язання та відсутність заборгованостей по страховій виплаті за заявленим Договором добровільного Страхування, підтверджується контролюючим органом Національним Банком України та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансовий послуг (далі - НАЦКОМФІНПОСЛУГ). Так, в ході перевірки ініційованої від імені позивача за поданою скаргою до Національного Банку України на дії Страховика у врегулюванні заявленого випадку 24.12.2018 в порядку Договору добровільного страхування, у своєму рішенні зазначив, що не вбачає у діяльності ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» ознак порушення умов фінансових послуг (теж саме підтверджується рішенням НАЦКОМФІНПОСЛУГ). Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 27.05.2021 представник позивача подала до суду заяву за вх. № 23421 з проханням розглядати справу без участі позивача та її представника. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, направив електронний лист з проханням розгляд справи провести за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 30 листопада 2018 року між позивачем (страхувальником) та відповідачем (страховиком) було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 0112-0104-0974 за програмою страхування «Стандарт», відповідно до умов якого позивач здійснила страхування транспортного засобу «Ravon R4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В період дії вищезазначеного Договору, а саме 24.12.2018 в м. Києві по вул. Дегтярівська, 43/3 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Ravon R4» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Porsche», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За приписами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (ст. 9 Закону України «Про страхування»). 11.04.2019 [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» з заявою про виплату страхового відшкодування по договору страхування №0112-0104-0974 від 30.11.2018, в якій просила провести виплату страхового відшкодування на рахунок Вигодонабувача. Відповідно до ремонтної калькуляції № 9769 від 25.06.2019 з системи AZT з даними AUDATEX, який був складений за результатами огляду 26.12.2018 автомобіля «Ravon R4» реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] вартість усунення пошкоджень автомобіля складала 32 059,45 грн. Сторонами Договору добровільного страхування було погоджено, що страховий платіж (премія) за послуги страхування складатиме в розмірі 19 166,40 грн. (п. 9 Договору добровільного страхування), яку позивач зобов`язувалась погашати шляхом розбивки на рівні частини в сумі 4 791,60 грн. у відповідності до графіку встановленого у п. 14 даного Договору. В свою чергу, за наслідками та обставинами з яких було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Ravon R4», державний номер [NUMBER] , страховик склав аварійну ремонтну калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля № 9769, що склало 32 059, 00 грн. Під час вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування, було з`ясовано, що на дату прийняття рішення по заявленому випадку за Договором добровільного страхування у позивача існувала заборгованість по останньому страховому платежу у сумі 4 791,00 грн. Страховиком було прийнято рішення про визнання випадку 24.12.2018, що стався із застрахованим транспортним засобом «Ravon R4», державний номер [NUMBER] страховим, що стало підставою для здійснення позивачу виплату страхового відшкодування, яке було сплачено на її персональні банківські реквізити в сумі 12 992,07 грн. Так, виплата позивачу страхового відшкодування в сумі 12 992,07 грн., коли вартість відновлювального ремонту за наслідками пошкодження вищезазначеного транспортного засобу складала в розмірі 32 059, 00 грн., обґрунтовувалось наступним чином: 32 059,00 грн. (загальна вартість відновлювального ремонту) від якої відмінусовано 2 420,00 грн. (франшиза, передбачена за Договором добровільного страхування п. 11) та 11 855, 78 грн. (зменшення на 60% відповідно до умов п. 21.1 Договору), що дорівнювало страховому відшкодуванню в сумі 17 783,67 грн. З вищезазначеної суми також було утримано 4 791, 00 грн. на зарахування не сплаченого чергового страхового платежу. Право страховика в утриманні від страхового відшкодування частки страхового платежу з метою зарахування до погашення страхової премії встановлено п. 11.13 Умов добровільного страхування транспортного засобу, що є Додатком № 1 до Договору добровільного страхування від 30 листопада 2018 року (далі -Умови). Відповідно до якого зазначено, що у випадку коли страховий платіж за Договором сплачується частинами (в розстрочку) Страховик мас право вираховувати суму всіх несплачених страховий платежів із суми страхового відшкодування. Сума несплачених страховий платежів, які вираховуються із суми страхового відшкодування, зараховуються Страховиком у рахунок погашення заборгованості Страхувальникові перед Страховиком по сплаті страхового платежу за Договором. Крім того, умовами п. 11.2 Умов Договору визначено, що відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування, Умов Договору Страховик виплачує страхове відшкодування: а) готівкою через касу Страховика або на банківський рахунок Страхувальника (його правонаступника/спадкоємця або особи, яка має належним чином оформлене повноваження від Страхувальника, зазначений в заяві на виплату страхового відшкодування, за умови надання платіжних документів, що підтверджують здійснення відновлювального ремонту (за вимогою Страховика); б) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підприємства, що здійснює ремонт транспортного засобу; в) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Вигодонабувача (Власника застрахованого ТЗ) або за письмовим дозволом - Страхувальнику. В межах цього пункту, за ризиками «ДТП», «ПДТО» та «ВП», після надання відповідних документів, що підтверджують суму збиту, Страховик має право виплатити авансове страхове відшкодування у розмірі від 60 до 80% на підставі акту (висновку) автотоварознавчої експертизи чи рахунків СТО в залежності від умовах, зазначених у договорі та у відповідності до обраної програми страхування. Після остаточного визначення фактичних витрат Страхувальника завданих страховим випадком та остаточного розрахунку страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику необхідні оригінали документів, що підтверджують витрати, яких зазнав Страхувальник (деталізований акт виконаних робіт, чеки або квитанції про оплату ремонту), погоджених зі Страховиком. У разі не надання підтверджуваних документів авансова виплата вважається остаточною. Пунктом п. 11.4 Умов встановлено, що розмір завданих збитків визначається Страховиком на підставі: документа, в якому визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому застрахованого ТЗ та/або ДО (дефектної відомості, складеної експертом автотоварознавцем, Актом огляду ТЗ); документа, що містить розрахунок розміру витрат на відновлювальний ремонт або розмір матеріального збитку застрахованого ТЗ та/або ДО, з урахуванням умов, визначених в п. 11.9.2 цих Умов (рахунки СТО, акт/висновок автотоварознавчої експертизи, кошторис збитків). В тому числі у п. 11.7 Умов, передбачене окреме застереження, що вибір СТО для проведення ремонтних робіт, в тому числі спеціалізованої СТО, Страхувальник узгоджує письмово із Страховиком. Положенням п. 21.2 Умов передбачено, що за ризиками 18.1.1 - 18.1.3 цього Розділу Договору добровільного страхування, після надання відповідних документів, що підтверджують суму збитку, Страховик має право виплатити авансом страхове відшкодування у розмірі від 60 до 80% відсотків на підставі акту (висновку) автотоварознавчої експертизи чи рахунків СТО в залежності від умов, зазначених у Договорі та у відповідності до обраної програми. Після остаточного визначення фактичних витрат Страхувальника завданих страховиком та остаточного розрахунку страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику необхідні оригінали, що підтверджують витрати, яких зазнав Страхувальник (деталізований акт виконаних робіт, чеки або квитанції про сплату ремонту погоджених зі Страховиком. У разі не надання підтверджувальних документів авансова виплата вважається остаточною. В разі відшкодування збитків за калькуляцію чи рахунку СТО, вибір сервісної станції Страхувальник зобов`язаний погодити зі Страховиком, у іншому випадку Страховик мас право переглянути і змінити розмір страхового відшкодування. Як вбачається із матеріалів справи позивач на погодження розміру страхового відшкодування в розмірі 42 088,63 грн. до поданої Заяви на виплату долучила копії рахунку на оплату № 95 від 03.01.2019 та наряд замовлення № 95 від 15.02.2019, в яких було зафіксовано перелік деталей та ремонтних робіт необхідних до застосування транспортним засобом «Ravon R4», державний номер [NUMBER] на загальну суму 42 088,63 грн. Проаналізувавши матеріли справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування, у вказаному в позовній заяві розмірі, оскільки позивач всупереч положенням договору страхування не погодила обране нею СТО (ТОВ «ОЛ-ПРОКАТ») зі страховою компанією; позивачем не надано доказів понесення ним витрат на ремонт автомобіля у сумі, яка відповідає рахунку, складеному вибраним позивачем СТО, зокрема до матеріалів справи не долучались відповідні чеки, платіжні повідомлення тощо. Враховуючи, що позивачем не було узгоджено з Страховиком вибір сервісної станції та не було надано до рахунку на оплату № 95 від 03.01.2019 та наряду замовлення № 95 від 15.02.2019 розрахункових документів спрямованих на підтвердження понесених позивачем витрат з відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у вигляді авансової виплати, яке за Договором добровільного страхування передбачало покриття матеріального збитку частково на 60 % від загальної вартості витрат з відновлювального ремонту (яке приймалось в розмірі 32 059, 00 грн.), що разом із зачисленням несплаченої частини страхового платежу та за мінусом франшизи становило 12 992,07 грн. Оскільки позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування задоволенню не підлягають, також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача пені, три відсотки річних та інфляційні витрати як похідні вимоги. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 979, 990 Цивільного кодексу України, ст. ст. 8, 25 Закону України «Про страхування»

Outcome: dismissed