Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини. В якому прохав: шлюб, зареєстрований, 17 грудня 2011 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції в Полтавській області, актовий запис №341 між [PERSON] до [PERSON] розірвати; сина [PERSON], який народився [INFO] залишити проживати з [PERSON]. 16 червня 2014 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи службу у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити. Надав суду заяву про слухання справи без фіксації судового процесу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Надала суду заяву про слухання справи без фіксації судового процесу. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради Дяченко В.В. в судовому засіданні при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Надав суду заяву про слухання справи без фіксації судового процесу. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 17 грудня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №341, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстроване та видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 08 лютого 2013 року. Від шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстроване та видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 23 жовтнч 2012 року. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується : довідкою №5274 ві 16 квітня 2014 року КП ЖЕО№2 Полтавської міської ради; копією паспорта на ім»я [PERSON]. Відповідно до висновку щодо вирішення спору про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON],[INFO], органу опіки і піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради, затвердженого рішенням виконкому Октябрської районної у м.Полтаві ради №200 від 12 серпня 2014 року, виконавчий комітет Октябрської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON],[INFO], разом із батьком [PERSON]. Сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують з листопада 2013 року. Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з батьком. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.2 ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя, збереження шлюбу та визначення проживання дитини разом з батьком. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 гривні 60 копійок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON]. судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved