Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 26.11.2010 року по 18.11.2013 року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження. Шлюб між нею та [PERSON] було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова 18.11.2013року, також вказаним рішенням було стягнуто з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його доходу, та на її утримання у розмірі 1/5 частки з усіх видів його доходу до досягнення сином трирічного віку. Дитина знаходиться на її утриманні та проживає з нею, відповідач мешкає окремо, ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач життям сина, його здоров'ям, розвитком тощо не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його утриманні та вихованні. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] через канцелярію суду надала заяву в якій просила справу розглянути за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. В матеріалах справи мається заява [PERSON], нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М.. за реєстровим №1768, в якій останній зазначає. Що з позовними вимогами [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO] народження згоден, та просить слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №1330, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] /а.с.7/. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2013року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною трьох років /а.с.8-9/. 15.07.2014року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції були відкриті виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання та на утримання дитини /а.с.11,12/. З повідомлення Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків від 23.05.2018року вбачається, що 28.07.2017року державним виконавцем, складений розрахунок заборгованості по аліментам ВП №44028294 на утримання дитини, згідно якого борг на 01.08.2017року складав 26993,26грн. 13.10.2017року державним виконавцем, складений розрахунок заборгованості по аліментам ВП №44028574, згідно якого борг на момент досягнення дитиною трирічного віку складав 9208,88грн. /а.с.15/. 28.07.2017року та 17.10.2017року державним виконавцем винесені постанови про передачу виконавчого провадження та направлення до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ в Харківській області для виконання, за місцем реєстрації боржника /а.с.13,15/. З відповіді Московського ВП ГУНП в Харківській області від 30.05.2018року вбачається, що [PERSON] з приводу перешкоджання у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] народження, з заявами або повідомленнями до Московського ВП ГУНП в Харківській області не звертався /а.с.16/. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 17.09.2018року за №601 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved