Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що він є власником житлового будинку по вул. Мічуріна, 31 в місті Фастів Київської області. В його будинку також зареєстрований його внук [PERSON], однак в будинку не проживає, не оплачує комунальних послуг не бере участі в утриманні будинку. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача в будинку значно обмежує та порушує його законні права, а тому звернувся до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 31 по вул. Мічуріна в місті Фастів Київської області та зобовязати СГІРФО [PERSON] УМВС України в Київській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою:вул. Мічуріна, буд. 31, м. Фастів, Київська область. Між тим, 10 липня 2018 року стороною позивача на виконання ухвали суду від 02 липня 2018 року, подано уточнену позовну заяву, яку прийнято судом до розгляду. Відповідно до уточненої позовної заяви, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 31 по вул. Мічуріна в місті Фастів Київської області. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити, зазначив, що проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Окрім того, позивач від заявленого в прохальній частині позову клопотання про виклик свідків [PERSON] та [PERSON], відмовився. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду листа, в якому просив суд розглянути справу без участі представника територіального підрозділу [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 31 (тридцять один) по вул. Мічуріна в м. Фастів Київської області, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 31 жовтня 1981 року, зареєстрованим у [PERSON] МБТІ 17 листопада 1981 року (а.с.5-6). Як вбачається з Акту опису свідків від 18 червня 2018 року, [PERSON], [INFO], в буд. № 31 по вул. Мічуріна в м. Фастів Київської області не проживає з 2009 року по теперішній час, його особистих речей в будинку не виявлено (а.с.9). Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що право [PERSON] на користування житлом зі сторони позивача порушено не було, відповідач відсутній в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратив право користування ним, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи положення 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved