Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який вона двічі уточнювала ( а.с.44-46, 70-73), до [PERSON], територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визначення часток у праві спільної сумісної власності рівними, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що 09.04.1999 року вона, її чоловік [PERSON] і син [PERSON] купили у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був оформлений на Бердянській регіональній товарній біржі «Недвижимость Приазовья». Право власності покупців було зареєстровано Бердянським КПТІ Бердянської міської ради. Сторонами повністю були виконані всі умови договору, тому вони вважали, що правочин є законним і вони можуть розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Зараз позивачу стало відомо, що правочин було вчинено з порушенням вимог законодавства недодержання вимоги щодо нотаріального посвідчення договору. Посилаючись на ст.47 ЦК України, позивач просить визнати договір купівлі-продажу нерухомості від 09.04.1999 року дійсним. 22.07.2014 року її чоловік [PERSON] помер. Таким чином, після його смерті залишилася спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Однак під час укладання договору купівлі-продажу частки співвласників у праві спільної сумісної власності не були визначені, але кожний з них вважав, що набув у власність рівні частки, тобто по 1/3 частці кожний. Після смерті чоловіка, вона, як спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але через не визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач, посилаючись на ст.ст. 1261,1268 ЦК України просить встановити частки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] рівними по 1/3 частці за кожним, визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом після померлого 22.07.2014 року [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] подав заяву про визнання позову, розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. 09.04.1999 року [PERSON] уклала з [PERSON], [PERSON], який діяв також в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], договір купівлі продажу квартири [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був оформлений на Бердянській регіональній товарній біржі «Недвижимость Приазовья» і зареєстрований за №105. Право власності покупців було зареєстровано Бердянським підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 21.04.1999 року за №10956 ( а.с.10-11). Даний договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріусом через необізнаність сторін. Сторонами повністю були виконані всі умови договору, тому вони вважали, що правочин є законним і вони є власниками квартир і можуть розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно до ст. 227 ЦК України ( 1963р.) договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно зі ст. 47 ЦК України ( 1963р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу нерухомості, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували його на товарній біржі, будучи впевненими в його законності, нотаріально оформити цей договір зараз неможливо, оскільки помер один з покупців, суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним відповідно до ст. 47 ЦК України ( 1963р.). Між співвласниками квартири не існувало ніякої домовленості щодо володіння спільним майном, ніякого договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності між ними не укладалося, вони вважали, що їх частки у праві власності є рівними по 1/3 частці за кожним. 22.07.2014 року помер один із співвласників квартири [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.14). [PERSON], як спадкоємець першої черги, який проживав спільно із спадкодавцем, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом з тієї причини, що у спільній сумісній власності не визначені частки кожного із співвласників. Встановлені обставини підтверджуються також копією спадкової справи №416/2014, заведеної Бердянською державною нотаріальною конторою після померлого 22 липня 2014 року [PERSON] ( а.с. 87-106). Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, тобто по 1/3 частці за кожним співвласником. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визначення часток співвласників у праві власності на квартиру рівними, визнання за позивачем права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом ґрунтуються на законі, а тому підлягаю задоволенню. На підставі викладено ,

Outcome: approved