Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначив, що перебував у шлюбі з [PERSON], з якою має спільну дитину- Шаркова [PERSON] [INFO]. Після розлучення, на підставі рішення Енергодарського міського суду з позивача сплату аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ від 02.11.2012 року відкрито виконавче провадження. Аліменти позивач сплачує регулярно і заборгованості не має. 06 вересня 2014 року [PERSON] одружився вдруге з [PERSON], з якою має спільну дитину- Шаркова [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про доходи середня заробітна плата з період з жовтня 2016р. по березень 2017р. становить 7710,0 грн. (з відрахуваннями). Оскільки на теперішній час позивач має на утриманні двох дітей, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та не працює, тому стягнення аліментів на одного з синів в розмірі 1/4 доходу ставить іншу дитину в гірше становище щодо матеріального утримання з боку батька. Позивач\~\~в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі, за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, причини не явки суду не відомі. Відповідач в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечувала з тих підстав, що призначений судом розмір аліментів є доцільним та не потребує змін. Підстави зімни позову, які вказав позивач, щодо наявності на утриманні у нього іншої дитини, не законні, так як діти мають рівні права щодо виконання відносно них батьківських обовязків. Крім того, нічим не підтверджено знаходження на утриманні у позивача непрацездатних батьків. Повістки про виклик у судове засідання у цій справі надсилались на адресу представника позивача [PERSON], крім того містяться розписки про отримання судової повістки. Проте в судове засідання 08.12.2017 року, представник позивача [PERSON] не зявився. Належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання суду не надав. Учасники судового розгляду мали достатньо часу для надання всіх доказів на підтвердження своїх доводів і заперечень суду. На підставі ст.. 169 ЦПК України суд визнав причини неявки представника позивача неповажними і такими, що не перешкоджають для розгляду справи судом. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Від спільного проживання у шлюбі позивачка та відповідач мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 132282 (а.с. 10 ).\~\~На утримання якої за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та видано виконавчий лист №0870/3004 від 08.10.2012 року (а.с. 9) 06.09.2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 143\~612. Відповідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №303417 у позивача [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно доказів в матеріалах справи, позивач працює в ПАТ «Запоріжсталь» в цеху управління залізничного транспорту на посаді машиніст тепловоза, його заробіток з жовтня 2016 рік по березень 2017 рік складає в середньому без відрахувань обовязкових платежів біля 12900 грн. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Позивач посилається на те, що у нього народився син від іншого шлюбу, має на утриманні жінку, яка перебуває у декретній відпустці за доглядом за дитиною, крім того надає допомогу своєму батькові, який є пенсіонером, тому він не має змоги виплачувати аліменти встановлені рішенням суду. Проте, в ході розгляду справи встановлено, що позивач будь-яких виплат за іншими виконавчими листами не проводить.\~Сам позивач є фізично здоровий. Виписка КУ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» щодо наявності у дружини позивача [PERSON] діагнозу «правосторонній гонартроз» щодо проведеного лікування в липні 2017 року, не є підтвердженням погіршення матеріального стану позивача у розумінні тривалого проміжку часу, а носить одиничний випадок. Інших обґрунтувань на підставі яких можливо змінити розмір аліментів позивач суду не надав.\~\~Також судом не встановлено, що діти позивача при визначеному рішенням суду розміру аліментів перебувають у не рівних умовах. Законодавець визначив, що обов'язок по утриманню дітей покладається не лише на батька, а і на матір. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у\~ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed