overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У травні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 29 квітня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 463. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Пояснив, що спільне життя з Відповідачкою не склалось, на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільне господарство не ведуть з березня 2014 року. Позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Надали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін по даній цивільній справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як слідує з матеріалів справи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 29 квітня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 463. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року з відповідачем не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 29 квітня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 463. (а.с. 2). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 жовтня 2012 року, актовий запис № 3075. (а.с. 3) Відповідно до статей 51, 52, 54, 56 Сімейного Кодексу України за кожним із подружжя закріплено право на повагу одне до одного до своєї індивідуальності, своїх уподобань та на право припинити шлюбні відносини. Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що між подружжям склалися відносини, за яких вони стали проживати окремо з березня 2014 року. Окреме проживання не призвело до відновлення подружніх стосунків. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У травні 2015 року ЖБК «Кристал -7» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату судового наказу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 22 липня 2014 року Оболонський районним судом м. Києва видано судовий наказ №2-н/756/374/14 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЖБК «Кристал-7» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 22 077,28 грн., витрат на правову допомогу у сумі 812 грн., судового збору у розмірі 121,80 грн. Вказаний судовий наказ втрачено при пересилці. За таких обставин, заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа №2-н/756/374/14 від 22 липня 2014 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва. Представник ЖБК «Кристал-7» у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на положення ч.2 ст.370 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву ЖБК «Кристал-7» про видачу дублікату судового наказу слід задовольнити з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 22 липня 2014 року Оболонським районним судом видано судовий наказ №2-н/756/374/14 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЖБК «Кристал-7» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 22 077,28 грн., витрат на правову допомогу у сумі 812 грн., судового збору у розмірі 121,80 грн. Зі змісту заяви вбачається, що державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 грудня 2014 року, яку разом з оригіналом судового наказу направлено на адресу стягувача. Станом на час розгляду заяви оригінал судового наказу на адресу ЖБК «Кристал-7» не надійшов. Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. За таких обставин суд приходить до висновку, що зазначений вище судовий наказ втрачено при пересилці, а тому заявлені вимоги про видачу дублікату судового наказу є вмотивованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У травні 2015 року за допомогою засобів поштового зв'язку [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.05.2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (актовий запис №924) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. На час звернення до суду сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Судові витрати просить покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Пояснив, що сторони не проживають однією сім'єю з 7 березня 2015 року. [PERSON] проти позову заперечував. Зазначив, що збереження шлюбу є можливим. Ухвалою суду від 12.10.2015 року зупинено провадження у справі з метою надання сторонам строку на примирення, після його закінчення позиція позивача не змінилася, відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2011 року, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис №924 та видано відповідне свідоцтво (а.с.13). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2397 та видане відповідне свідоцтво (а.с.14). Із пояснень представника позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У травні 2015 року з Апеляційного суду Дніпропетровської області на новий розгляд до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Публічного Акціонерного Товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до [PERSON] про відшкодування збитків, в якій Позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 24 610,94 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 243,60 грн. та додаткові оплатні послуги у розмірі 405,22 грн. В обґрунтування позову зазначив, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 06 січня 2014 року було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме розкрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку прихованим способом. Такі дії є порушенням в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН, Правила). Тому,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У травні 2015 року заступник прокурора м. Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою. Ухвалою суду від 04 червня 2015 року провадження у справі відкрито. Крім того у позовній заяві заступником прокурора м. Києва порушено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони [PERSON] вчиняти дії щодо передачі (відчуження) спірних нежитлових приміщень. Посилаючись на те, що під час розгляду справи відповідач - [PERSON] може продати або іншим чином відчужити спірне майно, що матиме своїм наслідком неможливість виконання судового рішення, а також може вчинити дії, що призведуть до неможливості її використання за призначенням. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи обґрунтованість доводів прокурора про необхідність вжиття заходів для забезпечення його позову у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У\~ травні 2015 року заявник\~ [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати [PERSON], [INFO],\~ недієздатною і\~ встановити над нею опіку та призначити його опікуном. В обґрунтування своїх доводів заявник\~ посилався на те, що він є сином [PERSON].\~ У 2006 році остання вперше перенесла інсульт, після чого він виїхав проживати до матері в село, де доглядав її. У 2012 році він перевіз свою мати до міста Дніпропетровська за своєю адресою : [ADDRESS]. ІВ 2-13 та в 2014 роках в [PERSON]І сталися ще два інсульти. Внаслідок хвороби вона не розуміє, де знаходиться, не впізнає його та інших родичів, не може самостійно користуватися приборами. Тому просив суд\~ визнати недієздатною [PERSON], [INFO], встановити над нею опіку та призначити\~ його опікуном . Заявник у судовому засідання підтримав заяву у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявник, [PERSON] є сином [PERSON] ( а.с.3). Відповідно до висновку судово-медичної психіатричної експертизи\~\~ №164 від 11.08. 2015 року [PERSON]\~ страждає хронічним стійким психічним\~ розладом у формі\~ судинної деменції.\~ За своїм психічним станом в даний час вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на зазначене , суд вважає можливим визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, задовольнивши вимоги заявника в цій частині заяви. Суд вважає, зо вимоги заявника в частині призначення його опікуном над [PERSON] задоволенню не підлягають з огляду на наступне. \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює\~ опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~ Приймаючи до уваги, що Орган опіки та піклування виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради з відповідним подання до суду не звертався, такі вимоги за заявою [PERSON]В не можуть бути задоволені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У травні 2015 року заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт зміни прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». В обґрунтування заяви послався на те, що народився [INFO] року в м. Червонограді Львівської області. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. В первинному свідоцтві про його народження було вказано прізвище «[PERSON]». 30.10.1968 року його батько змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», в зв'язку з чим 22.01.1969 року було змінено його прізвище на «[PERSON]», внаслідок чого було видано нове свідоцтво про народження вже на вказане прізвище. Однак, це свідоцтво про народження на прізвище «[PERSON]» втрачено. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав, вказаних у заяві, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення цієї заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та пояснив, що заявник є його сином. Вказує, що по матері в нього було прізвище «[PERSON]», потім змінив його на «[PERSON]», внаслідок чого були змінені свідоцтва про народження його дітей, зокрема, заявника. Просить заяву задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що заявник являється її рідним братом. Колись в них було прізвище «[PERSON]», а потім їхній батько взяв прізвище «[PERSON]». Просить заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як видно з копії запису акту про народження № 72 [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є: батько - [PERSON], білорус, [PERSON], росіянка. В подальшому [PERSON] (батько заявника) змінив прізвище на «[PERSON]», свідоцтво про народження, видан.30.10.1968 року (а.с. 6). Також наведене знаходить своє підтвердження у копії трудової книжки [PERSON], [INFO], де наявні виправлення прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], видно, що її батьками є: батько - [PERSON], білорус, [PERSON], росіянка. Відповідно до повідомлення ВДРАЦС РС Червоноградського МУЮ від 14.05.2015 року № 459/02.1-06-14 реєстрація зміни імені громадянина [PERSON] з «[PERSON]» на «[PERSON]» по відділу ДРАЦС РС Червоноградського МУЮ не здійснювалася. Перевірено з 1971 року по даний час, оскільки книги реєстрації актових записів про зміну імені за 1969 рік на зберіганні в архіві відділу не перебувають. Свідоцтво про народження видати неможливо, тому що актового запису про народження на гр. [PERSON] не виявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає, доведеним факт зміни 22.01.1965 року прізвища [PERSON], [INFO], з «[PERSON]» на «[PERSON]», тому заява задовольняється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

У травні 2015 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,180 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що свідчить державний акт на право приватної власності на змелю, серія ДП від 12 вересня 2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 1127. Заявник зазначає, що в державному акті неправильно вказано її прізвище «Листовська», хоча правильно відповідно з усіма іншими документами «Лістовська». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості користуватися і розпоряджатися майном. Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю. Заявник в судове засідання не зявився, надано до суду заяву, в якій вона прохала розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступни підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП від 12.09.2000 року виданий на імя [PERSON], на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Першотравенської сільської ради від 28 квітня 2000 року (а. с. 5). У паспорті та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера прізвище заявника «Лістовська». (а. с. а. с. 3, 4). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявникові встановлення факту належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю має значення для можливості користуватися і розпоряджатися майном.Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У травні 2015 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що при заповненні Державного акту на право постійного користування землею серії ДП без номера, переданої для ведення селянського господарства, площею 13,5 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за Мд № 49 від 21 травня 1992 року, вказане прізвище заявника «Мостипанов». Але вірно прізвище «Мастіпанов». Даний факт позбавляє можливості ідентифікувати заявника як особу, яка має право на встановлене законодавством право володіння та користування даною земельною ділянкою. Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Представник заінтересованої особи - Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судовому засіданні проти задоволення вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право постійного користування землею серії ДП без номера від 21 травня 1992 року виданий на імя «Мостипанова» [PERSON], на підставі рішення виконкому Магдалинівської районної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 31 від 04 лютого 1992 року, виданий у тому, що йому передається у постійне користування земельна ділянка площею 13,5 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Бузівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського господарства. (а. с. 21). Згідно паспорта серії АЕ 356010, виданого 11 червня 1996 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище заявника «Мастіпанов» [PERSON]. (а. с. 3). Даний факт також підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтвом про народження заявника, військовим квитком. (а. с. 4, 5, 6). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення селянського господарства, фактично передана [PERSON].Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У травні 2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи на те, що 27.01.2013 помер його батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Однак при зверненні до 2-ої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження не можливо розібрати прізвище та інші дані. Це позбавляє позивача можливості звернутись з заявою про прийняття спадщини. Прохав встановити факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] Заявник та представник заявника в судове засідання не зявились, надіславши на адресу суду лист, в якому прохають справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та прохають суд їх задовольнити в повному обсязі. Зацікавлена особа, [PERSON], в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, тому справу розглянуто за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту споріднених відносин між фізичними особами. Як вбачається з наданих суду матеріалів, заявник [PERSON] народилась 06.03.1970 року в м. Батумі (а. с. 11-12). 29.06.1996 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було розірвано 20.07.2000 року (а. с. 8, 14), 25.07.2000 року уклала шлюб з [PERSON], який розірвано 08.07.2002 року (а. с. 9, 13), 23.11.2007 року уклала шлюб з [PERSON] (а. с. 4,10). Спадкодавець [PERSON] народився 12.03.1947 року, батько [PERSON], мати [PERSON], які є рідними дідусем та бабусею заявника [PERSON] (а. с. 7, 36). 27.08.1969 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка після шлюбу отримала прізвище «Гошко» (а. с. 36), яка є матірю [PERSON] та померла 13.12.2012 року (а. с. 35). Спадкодавець [PERSON] помер 27.01.2013 року (а. с. 5). Всі витрати на поховання, згідно наданих суду квитанцій від 28.01.2013 року та від 30.01.2013 року понесла донька померлого [PERSON] (а. с. 31-33), що також підтверджується свідоцтвом про поховання [PERSON] від 30.01.2013 року (а. с. 34) Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, факти, викладені в ній знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved