overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 25 червня 2005 року між нею та відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (актовий запис №199). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що протягом тривалого часу вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям і в них не має бажання бути разом, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позов визнав, вказавши, що також бажає розірвання даного шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25 червня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області (актовий запис №199). Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та їх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27 вересня 1997 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб, від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і вже більше чотирьох років вони проживають окремо. Вказує, що оскільки їхня сім'я існує лише формально й примирення між ними неможливе, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу із позивачкою та просить розглядати справу у його відсутності, про що подав письмову заяву. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Судом встановлено, що 27 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 232). Від цього шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Сторони тривалий час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 28 серпня 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб, від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних проблем, в них різні характери та різні погляди на життя, з ініціативи відповідача в сім'ї постійно виникають сварки, скандали, що негативно впливає на неї та на психічний стан їхньої з відповідачем дитини. Вказує, що оскільки подальше подружнє життя стало неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав та просить розглядати справу у його відсутності, про що подав письмову заяву. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Судом встановлено, що 28 серпня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 159). Від цього шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.06.1993 року між сторонами по справі укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки з відповідачем припинилися, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні. У зв'язку з цим [PERSON] просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову та постановлення заочного рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 червня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23 червня 1993 року, виданим Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Києва. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. З квітня 2013 року будь-які стосунки припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. З квітня 2013 року будь-які стосунки припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова та працездатна людина, офіційно не працевлаштований, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів: ? частину з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 30 травня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] Як підставу позову зазначила, що з 23 вересня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння з відповідачем, поваги один до одного, різних поглядів на особисте життя та ведення спільного господарства, протягом останніх п»яти років мешкають окремо, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, на примирення з відповідачем не згодна та просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 23 вересня 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Встановлено, що протягом останніх п»яти років сторони фактично припинили шлюбні відносини, не мають сімейного бюджету, не ведуть спільне господарство, спільно не проживають, шлюб існує лише формально. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння, поваги один до одного, різні погляди на особисте життя та ведення господарства. На примирення сторони не згодні. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 29.08.1998 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу в них народилися троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в них з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу до Красилівського районного суду. Відповідач не цікавиться її життям та проблемами дітей, передбачені законом обов'язки по утриманню дітей не виконує, отриману заробітну плату витрачає на спиртні напої та власні потреби, в зв'язку з чим вона знаходиться у важкому матеріальному становищі. Тому з огляду на рівень цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності її доходи не забезпечують матеріальне благополуччя дітей. Утримувати дітей, надавати їм належне виховання, медичний догляд та забезпечити належний розвиток дітей неможливо через фінансову неспроможність, яка виникла внаслідок ненадання допомоги батьком. Відповідач має постійне місце роботи та постійний дохід так, як працює в СК «Промінь» доярем і тому має можливість матеріально утримувати своїх дітей. Просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання кожної дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною завою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 28.07.2007 року , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис № 411.Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] народження. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені , у шлюбних стосунках не перебувають, мешкають окремо. Причиною розпаду стали відсутність взаєморозуміння та згоди, що призвело до остаточного розпаду шлюбу. Примирення з позивачем неможливе, також просить стягнути аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1000гривень, щомісячно , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Спору про майно немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає.. У судове засідання відповідач не з'явився, але до суду надійшла заяв про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис № 411. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.12.2007року виданого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1055. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сторони припинили подружні відносини та сімя сторін розпалась остаточно і збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача та інтересам їхньої дитини та враховуючи те, що батьки повинні утримувати дитину одночасно удвох , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що 04 серпня 2001 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 182. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Сімейні відносини припинили з 2007 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення не знаходили. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про розподіл майна подружжя на даний період часу не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають одну неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. З 2007 року припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення сторони не знаходили. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що 25 серпня 2006 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 597. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні відносини припинили з липня 2013 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення не знаходили, у результаті чого часто виникали сварки та конфлікти. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про розподіл майна подружжя між ними не має. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу дітей не мають. З липня 2013 року припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення сторони не знаходили, у результаті чого виникали сварки та конфлікти. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 12.09.2013 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] р. від шлюбу у неї народилась донька [PERSON]. Батьком дитини є відповідач, але від утримання дитини він ухиляється. З цих підстав позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком дитини, що підтверджено свідоцтвом про народження. (а.с. 12) Дитини проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. (а.с. 5) При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved