Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати за ним право власності на гараж, який побудований на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Новоград-Волинський Житомирської області (далі - Гараж). В обґрунтування позову зазначає, що у 1992 році ним було придбано Гараж на земельній ділянці, яка належала попередньому власнику на підставі рішення Новоград-Волинської міської ради №131 від 24.03.1972 року на праві приватної власності, з дозволом на проведення будівельних робіт і з проектом Гаражу, який власник побудував проте так і не здав в експлуатацію. При зверненні до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області (далі - Управління архітектури) з приводу прийняття та введення побудованого Гаража в експлуатацію йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Оскільки Гараж не порушує містобудівних вимог, відповідає вимогам пожежної безпеки і може використовуватись за призначенням, просив задовольнити позовні вимоги. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача - позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, у письмовому запереченні від 21.08.2017 року просив відмовити у задоволенні позову обґрунтовуючи тим, що міська рада є неналежним відповідачем по справі; договір укладений між позивачем та попереднім власником не є правомочним, оскільки у кладений не в письмовій формі, та крім того, позивач звернувся до суду за відсутності предмету спору для того щоб не дотримуватись встановленого порядку одержання дозволу на будівництво та іншої дозвільної документації. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. З технічного паспорту на Гараж, виготовленого позивачем 29.10.2013 року, вбачається, що рік побудови Гаража - 1977, побудований з цегли, одноповерховий, загальною площею 28,7 кв.м. Земельна ділянка, на якій розташований Гараж, згідно витягу з рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 131 від 24.03.1972 року (далі - Рішення) належала попередньому власнику - [PERSON], який на підставі Договору купівлі-продажу від 18.05.1992 року передав її, разом з побудованим Гаражем, у право приватної власності, позивачу - [PERSON].(а.с. 8,7) Дозволом №33 від 15.07.1976 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального гаража на земельній ділянці [ADDRESS], яка рішенням 32 сесії Новоград-Волинської міської ради від 20.10.2015 року перейменована на вулицю Медову та присвоєно номер 9-А.(а.с. 13, 9) Відповідно до висновку №6 про відповідність місця розміщення одноповерхового Гаража, виданого начальником управління містобудування архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради від 13.05.2017 року, Гараж побудований у гаражному масиві по [ADDRESS], розміщений у відповідності до схеми розпланування гаражного масиву, проектного рішення, на підставі дозволу на проведення будівельних робіт і може використовуватись за призначенням.(а.с. 4) Зареєструвати право власності на Гараж у встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядку позивач не зміг, оскільки Управлінням архітектури 31.03.2017 року йому було запропоновано подати їм декларацію про проведення технічного обстеження гаражу при наявності рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований гараж. За змістом ст. 331 ЦК України, ст.30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.18 Закону України «Про основи містобудування», визнанню права власності на новостворене нерухоме майно повинно передувати прийняття його в експлуатацію. Враховуючи те, що попередній власник - [PERSON], побудував Гараж без будь-яких порушень будівельних норм та правил на земельній ділянці, право власності на яку він отримав ще у 1972 році та мав необхідний дозвіл на побудову гаражу; останній не порушує нормативних містобудівних вимог, відповідає вимогам пожежної безпеки, придатний до нормальної експлуатації і може використовуватись за призначенням; питання щодо прийняття Гаража в експлуатацію було предметом розгляду компетентного державного органу, а іншого шляху оформлення права власності на Гараж, ніж звернення з відповідним позовом до суду, в позивача немає, - суд приходить до висновку, що його вимоги про визнання права власності на Гараж є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved