Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У червні 2016р. ПАТ КБ «ПриватБанк»\~ звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 15.04.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав\~ кредит у розмірі 10600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON].\~ Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку\~ у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку»,\~ які\~ викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав,\~\~внаслідок чого станом на 01.06.2016 року має заборгованість в загальній сумі 17822,31 грн., яка складається з наступного: 7991,01 грн. - заборгованість за кредитом; 1717,12 грн. проценти за користування кредитом, 6089,31 грн. пеня, 700,00 штрафи, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 824,87 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] ( за довіреністю) у судове засідання не зявився, просить розглядати справу без його участі. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти\~ заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення у газеті «Запорізька Правда». Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За вимогами ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~ \~\~ Згідно зі\~ ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050\~ якого передбачено, що\~ позичальник зобов'язаний повернути кредитору\~ грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Якщо договором встановлений обов'язок\~ позичальника повернути позику частинами, то в разі\~ прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини\~ позики, що залишилась, та сплати процентів. 15.04.2011року\~ між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З Анкети-заяви позичальника\~ (а.с.11) вбачається, що\~ позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами\~ складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку\~ встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт. Тарифами [PERSON] встановлена базова процентна ставка за користування\~ кредитом 3% на місяць. Клієнт має вносити щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку боргу. Судом встановлено, що відповідно до п.2.1.1.12.6\~ Умов та правил надання банківських послуг, за користування\~ Кредитом і овердрафтом\~ банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.1.12.12 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком\~ в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Згідно з п.2.1.1.12.6.1 у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов\~ та правил надання банківських послуг, Тарифами, встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому\~ грошовому зобовязанню більш ніж на 30\~днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Тарифами банку (а.с.12) встановлений штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню більше ніж на 120 днів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 01.06.2016 року (а.с.6-9) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 17822,31 грн., яка складається з наступного: 7991,01 грн. - заборгованість за кредитом; 1717,12 грн. проценти за користування кредитом, 6089,31 грн. пеня, 700,00 штрафи, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 824,87 грн. (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 та [PERSON] банку передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, які нараховані банком у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина); 824,87 грн. (процентна складова). Також позивач просить стягнути штраф у розмірі 700 грн. Однак доказів правомірності нарахування штрафу у розмірі 700 грн. позивач суду не надав. З умов та правил надання банківських послуг та [PERSON] банку, які є складовою договору, судом не встановлено яким пунктом договору передбачено взагалі нарахування цих штрафів. Не обґрунтовано нарахування штрафу у розмірі 700 грн. і у позовній заяві. Враховуючи положення, закріплені у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача пені у розмірі 6089,31грн.. У задоволенні вимог про стягнення штрафів необхідно відмовити. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003 цс 15. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 7991,01 грн. - заборгованість за кредитом; 1717,12 грн. проценти за користування кредитом, 6089,31 грн. пеня, а всього 15797,44 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню\~ судовий збір у розмірі 1378,00 грн. та витрати на опублікування оголошення про виклик відповідача у судове засідання у сумі 330,00 грн., всього\~ 1708,00 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial