Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 17.04.2010р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу народилась дитина [PERSON] [PERSON]. За рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2014року шлюб було розірвано. Фактично шлюбні відносини було припинено з липня 2013року. Дитина проживає з позивачем. Відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день дитині вже шість років, він не пам»ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за останні роки жодного разу його не бачив. З липня 2017 року позивач з сином проживають у двокімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем і дитиною гарні доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров»я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює тільки позивач. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2017 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій, однак з дня призначення аліментів [PERSON] жодного разу не перерахував аліменти на утримання дитини. Заборгованість по аліментам становить 47 433 грн. 17.04.2018 року відповідач нотаріально посвідчив заяву, що він не заперечує та дає згоду на позбавлення батьківських прав відносного його сина. Відповідач в судове засідання не з»явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі. Представник Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, надала висновок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2018року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання . 17.09.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є батько [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. 29.05.2014року рішенням Святошинського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття/а.с.8/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано/а.с.7/. Відповідно до довідки № 641/34 від 29.10.2014року відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві ГТУЮ у м. Києві [PERSON] не сплачує аліменти на утримання сина/а.с.9/. Як вбачається із довідки від 26.04.2018 року відповідач станом на 01.04.2018 року має заборгованість по аліментам у розмірі 47 433,33 грн./а.с.10,11/. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. Відповідно до характеристики директора НВК [PERSON] - [PERSON], [INFO] відвідує НВК «ДНЗ-ЗНЗ «Дзвіночок», групу № 8 з 16.03.2016 року. Вихованням дитини займається мама, яка ставиться до батьківськх обов»язків з відповідальністю, приділяє вихованню сина належну увагу, турбується про його здоров»я, всебічний розвиток/а.с.13-15/. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] повідомляє, що він не заперечує та дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] [PERSON]/а.с.16/. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Встановлено, що син позивача проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] умови проживання задовільні, квартира облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, в квартирі чисто, охайно. Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його життям, здоров'ям, успіхами, повністю самоухилився від виконання батьківських обов'язків. Згідно висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.09.2018р. № 107-40/6428 було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] ,які підлягають задоволенню.

Outcome: approved