Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

у травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення №2 філії «Полтавське РУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості по депозитному договору, вказуючи, що 28 листопада 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 2 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір про банківський строковий вклад № 331832/259435/3-14 строком на 3 місяці по 28 лютого 2015 року. Згідно умов договору нею було внесено 5 тисяч доларів США. По закінченню строку вкладу позивачка звернулася до відповідача з вимогою про повернення депозиту, проте кошти не були повернуті, а запропоновано укласти договір на нових умовах, на що позивач відмовився. Тому просить стягти з відповідача борг в сумі 5 тисяч доларів США, відсотки - 107 доларів 31 цент та моральну шкоду в сумі 6100 грн., так як відповідача завдав їй моральних страждань. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила суд стягти з відповідача вкладені нею кошти в сумі 5000 доларів США та відсотки з урахуванням перерахунку, 6100 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 28 листопада 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 2 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 331832/259435/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». Згідно умов договору позивачем було внесено 5 тисяч доларів США на строк з 28 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року. Відповідно п.1 Договору-заяви вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті у сумі 5 тис. доларів США на строк з 28 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року. Відповідно до пункту 6 зазначеного договору після закінчення строку, визначеного п.1 Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п.5.2. Основних умов, згідно якого у разі бажання вкладника не продовжувати подальше розміщення вкладу, він має право отримати кошти готівкою або шляхом перерахування на картковий чи інший рахунок. 2 березня 2015 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення банківського вкладу. Згідно листа ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», адресованого [PERSON] від 24 березня 2015 року, зазначено, що у відповідності\~\~з положеннями\~\~Постанови НБУ від 03.03.2015 року №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», обмежено\~\~видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15\~\~000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.\~\~\~ На день розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, сума вкладу та відсотки позивачем не отримані, причини не виконання угоди суду не повідомлені. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладений в письмовій формі, зазначено строк їх дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договору, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу та відсотків у встановлені строки обумовлені договором і підлягають поверненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. З наданої довідки про банківський строковий вклад № 331832/259435/3-14 від 28 листопада 2014 року вбачається, що станом на 6 травня 2015 року залишок по рахунку становить 5107,31 доларів США. Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в даній ситуації банк порушив взяті за договором зобов'язання щодо повернення строкового вкладу на вимогу вкладника,\~\~\~\~вимоги позивача, з огляду на застосування до даних правовідносин норм ЦК України та положень укладеного між сторонами договору,\~\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 6100 гривень. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що протиправними діями банку позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях повязаних зі страхом втрати коштів, які є частиною доходу. Суд також враховує, що позивач є субєктом підприємницької діяльності, частина вкладених коштів була позичена, на даний час несе збитки, як підприємець, від падіння курсу гривні та коливання курсу долара США. Невиплата коштів обмежує можливість закуповувати продукцію та утримувати бізнес на належному рівні. Вказане вимагає від позивача додаткових зусиль для захисту своїх прав, а протиправна поведінка банку є підставою для стягнення моральної шкоди, проте заявлена сума 6100 грн. не знайшла свого підтвердження в процесі розгляду справи. Розглядаючи позов в частині відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З угоди про надання правової допомоги вбачається, що адвокат [PERSON] надавав правову допомогу у вигляді складання позовної заяви та доповіді в суді. Відповідно до квитанції [PERSON] сплатила за надані послуги 1000 грн. Розрахунок часу та послуг до квитанції не прикладений. Суд виходить з загальноприйнятих нормативів і вважає, що оплаті підлягає 1 година за підготовку позову та надання консультації, оскільки доповідь у письмовому вигляді суду не надана. В звязку з викладеним витрати на правову допомогу складають 487,20 грн., тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1119,23 грн. та на користь держави недоплачена сума судового збору. Розрахунок недоплаченого судового збору: 17.70 грн. різниця у курсі валют на дату постановлення рішення суду, 182.60 грн. різниця при розрахунку судового збору в частині стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial