Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Уточнивши позов, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.В обґрунтування якого вказала, що 22.08.2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Їх дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачем. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 09.06.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Оскільки дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку змушена звернутись з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, зазначила, що вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу у розмірі 860 гривень, що є недостатнім для утримання її разом з дитиною, та просить суд також стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, наполягала на стягненні аліментів. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття не згоден, просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі ? частини і на утримання дитини і на утримання матері дитини до досягнення їхньою донькою трирічного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає уточнену позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що з 22 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] маютьнеповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками (а.с. 5). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина на даний час зареєстрована та проживає разом з матір'ю - [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки ТОВ «ЕксімКарго Трейд» від 27.12.2017 року № ЕК000000021 видно, що [PERSON] працює в ТОВ «ЕксімКарго Трейд» з 01.01.2015 року та на даний момент займає посаду менеджера в оптовій торгівлі, дохід [PERSON] за період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 рік склав 27 225 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У зв'язку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, добровільно матеріальну допомогу не надає, враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стосовно вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягнула трьох років кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим і не має інших утриманців, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі ? частині з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи викладене та обставини, передбачені ст. 84 СК України, беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що ця позовна вимога підлягає задоволенню. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 640 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст.ст.75, 84, 180-184 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial