Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] , в особі представника адвоката [PERSON]., звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 13 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №1830, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №GP-5579452 від 10.12.2013 року в сумі 71 145,94 грн., таким, що не підлягає виконанню. Одночасно, з поданням позову, представник заявниці - [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №1830, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С.. 14 травня 2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя вище вказану позовну заяву за підсудністю передано на розгляд Шевченківському районному суді м. Запоріжжя. 12 липня 2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя вище зазначену заяву про забезпечення позову було задоволено та зупинене стягнення за виконавчим написом нотаріуса №1877, виданим приватним нотаріусом Київського Міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною ( 01054, м. Київ, вул. Воровського , буд. 37 /14, кім. 102-106), зареєстрованим в реєстрі за №1830, про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на користь Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 14282829; місцезнаходження юридичної особи: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) заборгованості за кредитним договором №GP-5579452 від 10.12.2013 у сумі 71 145,94 грн. (сімдесяти однієї тисячі сто сорока п`яти гривень 94 копійок), який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича (69035, м. Запоріжжя, вул. Жаботинського Леоніда, буд. 50, офіс 102). 16 липня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було відкрито загальне позовне провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С.. 08.08.2018 року Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» подав до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у сумі 61 518,13 грн.. 09.08.2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вище вказаний зустрічний позов повернутий ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» разом з доданими до нього додатками. 05.09.2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя клопотання представника позивача було задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. заяву ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за кредитним договором № GP-5579452 від 10.12.2013 року в сумі 71 145,94 грн. та додані до неї додатки. 09.01.2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до розгляду по суті. 09.04.2019 року справу передано судді Галущенко Ю.А.. В провадження судді Галущенко Ю.А. справа надійшла у відповідності з п.п. 15.2 Перехідних положень ЦПК України, на підставі Розпорядження № 297 від 08.04.2019 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з тимчасовим переведенням судді Марко Я.Р., шляхом відрядження на роботу на посаді судді Святошинського районного суду м. Київа для здійснення правосуддя строком на один рік з 08.04.2019 р. по 28.03.2020 р., на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 14.03.2019 №751/0/15-19. Від представника позивача [PERSON]. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. надійшли заяви з проханням розглядати справу за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 грудня 2013 року [PERSON] було підписано з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» пропозицію укласти договір про надання споживчого кредиту, договір картокового рахунку та договір страхування. За умовами кредитного договору №GP-5579452 від 10.12.2013 року, сума кредиту складає 45 760 грн., строк кредиту - 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредиту - 2%, розмір процентної ставки річних - 3,00 %, розмір комісії за переказ коштів (разова комісія) - 0,00 %, спосіб надання кредиту - банківський переказ на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», МФО 380010, РНКПП отримувача 2398514086 , отримувач [PERSON] , найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі. Окрім того, сторонами узгоджено графік платежів, а саме: дата платежу (до 10 числа кожного календарного місяця) - платіжні періоди з 10.12.2013р. по 10.12.2017р.; сума платежу за розрахунковий період - 1 928,06 грн. щомісяця та 1 927,87 грн. (останній платіж), усього за 48 місяців - 92 546,69 грн.; комісія за обслуговування кредиту - 915,20 грн. щомісяця, усього за 48 місяців - 43 929,60 грн.; комісія за переказ коштів - 0,00 грн.; страхова премія - 5 760,00 грн.; реальна процентна ставка - 48,4271%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 46 786,69 грн. За укладеним кредитним договором сторонами також визначені реквізити для погашення заборгованості: рахунок № [NUMBER] у АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», МФО 380010, РНКПП отримувача 2398514086. 18 квітня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. винесено постанову ВП №55836206 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Дану постанову позивачка отримала наприкінці квітня 2018 року. Згідно постанови у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває в провадженні виконавче провадження №1830, виданого 13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з позивачки [PERSON] на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» суми у розмірі 71 145,94 грн.. ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд враховує, що матеріали справи не містять підтвердження того, що Позивачем отримана вимога відповідача про усунення порушень, а отже на думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У позові позивач посилається на те, що при вчинені виконавчого напису нотаріусом були порушені вимоги Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність (основна вимога) заборгованості та вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо процесуального порядку вчинення виконавчого напису. Так, суд враховує, що відповідачем не подано до суду ані відзиву на позовну заяву, ані належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи, вищевикладене, а також те, що з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, приймаючи до уваги той факт, що матеріали справи не містять підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень про наявність заборгованості, суд приходить до висновку, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, як передбачено нормами Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тому, за встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved