Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У червні 2017 року позивач КП «ЦОС Шевченківського району» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості за фактично спожиті комунальні послуги за період з 01.10.2010 року по 01.03.2013 року у розмірі 13 823,16 грн, та заборгованість за період з 01.03.2013 року по 01.07.2014 року за Договором М-259 від 01.03.2013 року у розмірі 2 025,09 грн., а також 1600,00 грн судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не в повній мірі сплачує кошти за надані їй комунальні послуги по обслуговуванню будинку, прибудинкової території та комунальні послуги, в зв'язку з чим станом на 01.07.2014 утворилася заборгованість в розмірі 15 848,25 грн., стягнення трьох відсотків річних та нарахування на борг індексу інфляції позивач мотивує вимогами ст. 625 ЦК України. Крім того, позивач просить стягнути на його користь понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, додатково надав суду заяву про повернення витрат, пов'язаних з публікацією в газеті «Урядовий кур'єр» оголошення про виклик в суд відповідача у розмірі 420,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Враховуючи, що представник позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася, а тому відповідно до ч.1 ст. 280 та ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень в будинку [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень та споживала комунальні послуги, які надавав виконавець комунальних послуг КП «ЦОС Шевченківського району». Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового фонду господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківської районної у м. Києві державною адміністрацією30.10.2001 року. В результаті несплат заборгованості за спожиті комунальні послуги, станом на 01.07.2017 року сума заборгованості за період з 01.10.2010 року по 01.03.2013 року становить 13 823,16 грн. Разом з тим, 01.03.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №М-259. Відповідно до п. 1.2 вказаного Договору, споживачем послуг є власник нежитлових приміщень №1, 3, 4, 5 (групи приміщень №45) за адресою: [ADDRESS] загальною площею 40,3 кв.м., а саме [PERSON]. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.023.2013 року по 01.07.2014 року за Договором М-259 від 01.03.2013 року складає 2 025,09 грн. Таким чином, в результаті несплати заборгованості за спожиті комунальні послуги, станом на 01.07.2014 року загальна сума заборгованості складає 15 848,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с. 31, 32). Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 з наступними змінами, власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення суми заборгованості за спожиті в розмірі 14956,12грн. підлягає задоволенню. Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, 3 % річних в розмірі 449,71грн. та інфляційних втрат в розмірі 442,42 грн., оскільки правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. та витрати на розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик до суду відповідача у розмірі 420,00 грн.

Outcome: approved