Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що у період з 30 червня 2010 року по 30 січня 2012 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу відповідач не цікавиться життям доньки, її здоров'ям, вихованням та розвитком, не приймає участі в утриманні дитини, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківського обов'язку щодо виховання та утримання дитини. На даний час дитина проживає разом із позивачем. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надав суду висновок, згідно якого після розлучення батьків малолітня [PERSON], [INFO], проживає однією сім'єю з матір'ю - [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], забезпечена усім необхідним для повноцінного життя та розвитку, відповідач [PERSON] надав Органу опіки та піклування заяву, в якій повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. За таких обставин Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Суд, врахувавши думку сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2012 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30 червня 2010 року Віддлом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління у м. Києві. Вказане судове рішення набрало законної сили 10 лютого 2012 року (а.с.5-6). У період шлюбу у сторін у справі народилась донька - [PERSON], [INFO], батьками її є [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 19 жовтня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 1739, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України визначено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З даною довідки форми № 3 виданої ТОВ «Новобудова» вбачається, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не зареєстрований та не проживає (а.с. 19). Відповідно до даних довідки № 03, виданої 17 січня 2014 року Дошкільним навчальним закладом № 725 Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад № 725 з 03 вересня 2012 року та повністю знаходиться на утриманні мами [PERSON], яка постійно приводить та забирає дитину. Протягом вказаного часу [PERSON] жодного разу не приводив [PERSON] до дитячого садочку, не забирав її, на святах та урочистих подіях був відсутній, (а.с. 8). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №100-8234, складеного 25 вересня 2014 року Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, з часу роздільного проживання [PERSON] не виконує обов'язків щодо виховання та розвитку доньки: не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею у обсязі необхідному для усвідомлення турботи про себе, не сприяє засвоєнню загально визначених норм моралі, матеріально не утримує, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. [PERSON] надав нотаріально завірену заяву від 16.09.2014 року про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. За таких обставин Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] тривалий час ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно доньки [PERSON] донькою взагалі не цікавився, вихованням не займався, матеріальної допомоги на її утримання не надавав та не надає, не приймав участі у житті доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти позовних вимог про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів не заперечує. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та заяву відповідача [PERSON] про визнання позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю доведеними, а отже підлягають задоволенню. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Оцінюючи в сукупності вказані вище обставини, а також враховуючи, що відповідач надав заяву про визнання позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитини повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, як обґрунтовані. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved