Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 23 200 гривень та пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 23 200 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що 06.06.2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області постановлено рішення у цивільній справі № 362/100/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яким позов було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.04.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивачем виконавчий лист, виданий Васильківським міським судом Київської області від 21.06.2016 року, було звернуто до виконання. Однак, відповідач ухиляється від виконання рішення та на час звернення до суду сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 23 200 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 51822322/8 від 15.03.2019 року виданою старшим державним виконавцем Васильківського МВДВС ГТУЮ у Київській області Кияниця Л.С. Представник позивача адвокат Реус В.В. в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову не визнав, в їх задоволенні просив відмовити на підтвердження своїх заперечень надав Довідку-розрахунок від 29.11.2019 року № 51822322/8 Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області про відсутність у нього станом на 29 листопада 2019 року заборгованості по аліментах (а.с.35-36). Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2016 року задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 14.04.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8-9) Васильківським міськрайонним судом Київської області 21.06.2016 року видано виконавчий лист, який було звернуто до виконання (а.с.10). Відповідно до довідки-розрахунку від 15.03.2019 року № 51822322/8 виданою старшим державним виконавцем Васильківського МВДВС ГТУЮ у Київській області Кияниця Л.С., заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 березня 2019 року становить 23 200 гривень (а.с.11). Як вбачається із Довідки-розрахунок від 29.11.2019 року № 51822322/8 виданого Васильківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області заборгованість по аліментах у [PERSON] станом на 29 листопада 2019 року відсутня (а.с.36). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів визначається ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ч. 3 цієї статті передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Частиною 4 ст. 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Згідно ч.1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. За правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Судом встановлено, що на момент розгляду справи відповідачем заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів повністю погашена, що підтверджується довідкою-розрахунок від 29.11.2019 року № 51822322/8, а тому відсутній предмет спору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed