Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У травні 2020 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг: з централізованого опалення у розмірі 18 962,19 грн; з централізованого постачання гарячої води у розмірі 271,55 грн.; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 5 600,58 грн.; три відсотки річних, нараховані на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 1 889,47 грн.; а також сплачену суму судового збору. В обґрунтування позову посилався на те, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідачі споживають послуги, але не в повному обсязі виконують зобов`язання по сплаті за них, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року у розмірі 18 962,19 грн.; заборгованість з централізованого постачання гарячої води на суму 271,55 грн. за період з липня 2016 року по січень 2020 року. Ухвалою судді Голосіївського районного суд ум. Києва від 19.05.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 30.06.2020 року від відповідачів надійшла до суду заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачі не скористались правом, передбаченим ст.ст. 177, 178 ЦПК України, та не подали відзив на позов. Про день та час судових засідань у справі були повідомлені судом належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 35). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи по суті у його відсутність. Відповідачі у судове засідання не з?явились. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані позивачем, оскільки відповідачі не скористались своїми процесуальними правами та не подали до суду ані відзиву на позов, ані доказів в обґрунтування своєї правової позиції у випадку заперечення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками у рівних частках квартири [ADDRESS] , що стверджується витягом про державну реєстрацію прав № 33902412 від 20.04.2012 року (а.с. 13). З 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . 7 листопада 2018 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води № В5/54, за умовами якого виконавець ТОВ «Теплопостачсервіс» зобов`язувався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно із діючими нормативами, а споживач зобов`язувався своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором (а.с. 9-10). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що відповідачі не виконують належним чином своїх зобов`язань по оплаті послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року у розмірі 18 962,19 грн.; заборгованість з централізованого постачання гарячої води на суму 271,55 грн. за період з липня 2016 року по січень 2020 року. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Умовами договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води № В5/54 від 07.11.2018 року, зокрема, ст. 16 договору, визначено обов?язок споживача, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Міністерством розвитку громад та територій України. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року становить 18 962,19 грн.; заборгованість з централізованого постачання гарячої води становить 271,55 грн. за період з липня 2016 року по січень 2020 року. Відповідачами вказаних розрахунок заборгованості позивача не спростовано жодними доказами. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS] . На час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Ані факт надання послуг, ані розмір заборгованості не спростовано відповідачами в ході розгляду справи належними та допустимими доказами. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд надходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у загальному розмірі 19 233,74 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved