Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У січні місяці 2014 року позивач звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що він цікавиться джинсовими виробами іноземного походження, маркуванням, емблемами та етикетками на них, зокрема «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» та інші. Нещодавно в мережі інтернет він натрапив на електронний реєстр видачі патентів в Україні на промислові зразки та дізнався, що [PERSON] являється власником знаків для товарів і послуг та патентів на промислові зразки. 15 грудня 2013 року він виявив, що відповідач [PERSON] здійснює продаж виробів із емблемами, володільцем яких є [PERSON] З метою придбання вказаного товару відповідач видав йому рахунок щодо його оплати. Просив визнати незаконною торгівлю та заборонити фізичній особі-підприємцю [PERSON] здійснювати продаж товарів на яких містяться емблеми [INFO], [INFO], [INFO] [INFO] та інші. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Просить розглядати справу без його участі. Представник [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не довів, що його права порушені. Суд, перевіривши доводи представника позивача наведені у позовній заяві та матеріали справи доказами, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, і вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] з метою придбання товару отримав від фізичної особи-підприємця [PERSON] рахунок-фактуру без номера від 18 січня 2014 року про вартість джинсів «[INFO]» М22742А кількістю 1 пара вартістю 320 грн. та джинси «[INFO]» 2605298 вартістю 290 грн. Своє порушене право позивач обґрунтовує тим, що третя особа [PERSON] є власником патентів на промислові зразки, в тому числі, і на джинси торгівельної марки «[INFO]» 2605298 та власником знаків для товарів і послуг (торгівельних марок) «[INFO]» та деяких інших, однак торгівлю ними здійснює фізична особа-підприємець [PERSON] Тому вважав, що слід визнати незаконною торгівлю та заборонити здійснювати продаж товарів, на яких містяться емблеми [INFO], [INFO], [INFO] «[INFO]», [INFO], [INFO] , «[INFO]», [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO] [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO], [INFO] . Позивач у позові посилається на порушення його прав, визначених Законом «Про захист прав споживачів», оскільки зважаючи на норми Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» він зміг би придбати їх лише у власника патенту або особи, якій цим власником надано дозвіл на здійснення продажу таких виробів із означеними емблемами. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач не довів, а суд не встановив порушення будь-яких прав позивача. Більш того, його посилання на здійснення заборони здійснювати [PERSON] продаж товарів указаних торгових марок не підтверджено належними та допустимими доказами. З наявних доказів в матеріалах справи та пояснень самого [PERSON] слідує, що [PERSON] не здійснив купівлі означеного товару, а лише мав намір його здійснити. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману. У відповідності до абз. 8 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до п. 7 ч. З ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Згідно абз. 1 ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний закон установив недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення його коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача є непорушеними, тому слід у задоволенні позову відмовити. Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved