Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона на даний час навчається на третьому курсі у ВНЗ «Перший Київський медичний коледж» за спеціальністю «лікувальна справа». Позивач вказує, що проживає разом з матірю. Працювати під час навчання не має змоги, оскільки навчається на денній формі. Окрім того, позивач зазначає, що відповідач має постійне місце робот, отримує заробітну плату та має можливість допомагати їй матеріально. Тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з відповідача на свою корить аліменти на навчання в розмірі ? частини від його заробітку, з дня предявлення позову і до закінчення навчання 30.06.2018 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, суду пояснив, що відповідач не має матеріальної змоги сплачувати аліменти оскільки не працює, на підтвердження своїх заперечень надав суду копію трудової книжки. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 16 липня 1995 року зареєстрували шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінив прізвище на «Пінчук», що підтверджено Свідоцтвом про одруження Серія I-БК № 037433, виданого повторно від 21 липня 1999 року. (а.с.7). Згідно Свідоцтва про народження Серія I-БК №314031 від 11 червня 1999 року, [PERSON] народилася, 02 червня 1999 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія I-БК № 173664 від 18 серпня 1999 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], 18 серпня 1999 року було розірвано. (а.с.10). В судовому засіданні судом встановлено та не оспорювалося сторонами, що після розірвання шлюбу [PERSON] змінив прізвище на «Маркитан», що підтверджується копією паспорта відповідача. (а.с.6). За ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з наданої довідки № 1231 від 29 березня 2017 року, виданої Вищим навчальним закладом «Перший Київський медичний коледж» вбачається, що [PERSON] є студенткою 3 курсу денного відділення ВНЗ «Перший Київський медичний коледж», за спеціальністю «Лікувальна справа», термін її навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. (а.с.3). За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Як встановлено в судовому засіданні відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, оскільки знаходиться в працездатному віці, тому повинен відшукати можливість заробітку. Посилання представника відповідача на те, що він не працює, а тому не може сплачувати аліменти, суд не приймає до уваги, оскільки за умовами ст. 198 та ст. 199 СК України, останній зобовязаний утримувати свою дитину до закінчення нею навчання. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 06 червня 2017 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 06 червня 2017 року. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved