Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 вересня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та відповідач уклали кредитний договір № ВLаЖГА00071506, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 8 000,00 грн., строком до 07 вересня 2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних і щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Проте, позичальник належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 27 травня 2015 року [PERSON] прострочив виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, й утворилась заборгованість у розмірі 1 552 грн. 11 коп., яка складається з: 479 грн. 94 коп. - простроченої до повернення суми кредиту; 94 грн. 26 коп. - прострочених процентів за користування кредитом; 0 грн. 00 коп. - простроченої комісії за управління кредитом; 977 грн. 91 коп. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; 0,00 - штрафу за несвоєчасне погашення кредиту. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 1 552 грн. 11 коп. У судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Луценко Ю.В. не з'явився, до початку слухання справи по суті направив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку слухання справи по суті подала заяву, в якій вказувала, що 01 липня 2015 року заборгованість у розмірі 1 552 грн. 11 коп. погашена, на підтвердження якої подала копію квитанції від 01 липня 2015 року, та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на положеннях закону та задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 07 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00071506, відповідно до Спеціальної його частини Банк надав останньому кредит у розмірі 8 000 грн. 00 коп., з терміном повернення до 07 вересня 2013 року. Процентна ставка за кредитним договором встановлена на рівні 15,00 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1,75 % від суми Кредиту (а.с. 4-16, 21-24). За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач зобов'язання за договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 283034 від 07 вересня 2011 року (а.с. 27). Згідно п. 2.4.1. Загальної частини Договору проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, та сплачуються Позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5. загальної частини Договору. У відповідність до п. 2.5.2. Загальної частини Договору позичальник зобов'язався не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА00071506 від 07 вересня 2011 року вбачається, що відповідач належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого [PERSON] має перед Банком заборгованість на загальну суму 1 552 грн. 11 коп., яка складається з: 479 грн. 94 коп. - простроченої до повернення суми кредиту; 94 грн. 26 коп. - прострочених процентів за користування кредитом; 0 грн. 00 коп. - простроченої комісії за управління кредитом; 977 грн. 91 коп. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; 0,00 - штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (а.с. 25-26). Проте, з копії квитанції від 01 липня 2015 року вбачається, що 01 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00071506 від 07 вересня 2011 року відповідачем [PERSON] була погашена у повному обсязі (а.с. 51). Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що станом на 14 вересня 2015 року відповідачем [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00071506 від 07 вересня 2011 року погашена у повному обсязі, що підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed