Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просило стягнути з останніх в солідарному порядку 1867744 грн. 85 коп. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11171857000 від 25 червня 2007 року, з якої: 649948 грн. 40 коп. заборгованість по відсоткам за договором про надання споживчого кредиту № 11171857000; 1217796 грн. 45 коп. заборгованості за кредитом, та витрати з оплати судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп. в рівних долях. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 25 червня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11171857000, на виконання якого відповідачу було надано кредитні кошти. Цього ж дня, у забезпечення виконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту № 11171857000 від 25 червня 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] договір поруки № 11171857000/П. За умовами вищевказаного договору поруки взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за невиконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту. 08 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким, серед іншого, позивачу було передано право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за вищевказаним договором. У зв'язку із невиконанням [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаними договорами, виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку. Представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Лантух І.М. в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, в порядку передбаченому ст. 74 ч. 2 ЦПК України (а.с. 70), про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 червня 2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11171857000 (а.с. 5-13). На виконання умов вказаного договору [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 200000,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 9,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 24 червня 2014 року. 29 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 11171857000 від 25 червня 2007 року, відповідно до якої було змінено схему погашення кредиту (а.с.14). У зв'язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе договором про надання споживчого кредиту зобов'язань виникла заборгованість, яка станом на 17 квітня 2014 року складає 1867744 грн. 85 коп., з якої: 649948 грн. 40 коп. заборгованість по відсоткам за договором про надання споживчого кредиту № 11171857000; 1217796 грн. 45 коп. заборгованості за кредитом (а.с. 3). Крім цього в судовому засіданні встановлено, що у забезпечення виконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту № 11171857000 від 25 червня 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] договір поруки № 11171857000/П (а.с. 15-16). За умовами вищевказаного договору поруки [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за невиконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту. Досудова вимога публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про сплату заборгованості в добровільному порядку (а.с. 22-23) залишена [PERSON] та [PERSON] без реагування. Частиною першою ст. 1054 ЦК України визначається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Також в судовому засіданні було встановлено, що 08 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким, серед іншого, позивачу було передано право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за вищевказаними договорами (а.с. 26-28). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення кредитної заборгованості, відповідачами суду не надано. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачами порушено передбачений договорами порядок погашення заборгованості, то позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 1867744 грн. 85 коп. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідачів, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 3654 грн. 00 коп. у відшкодування витрат з оплати судового збору в рівних долях. На підставі викладеного та

Outcome: approved