Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

у суд із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби звернувся заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області (Чернігівській рибоохоронний патруль), у якому просить стягнути з стягнути з [PERSON] на користь держави 7 046, 50 гривень шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. Позов мотивований тим, що 01.07.2019 року о 07 год. 00 хв. [PERSON] на річці Десна поблизу с.Євминка Козелецького району Чернігівської області ловив рибу забороненим знаряддям лову риби - сітками заберними, чим порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного рибного господарства України №19 від 15.02.1999, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 85 КУпАП. При цьому виловив риби цінних видів: щука - 6 шт., судак - 2 шт., окунь - 5 шт., карась сріблястий - 9 шт., краснопірка - 8 шт., плітка - 14 шт., рак - 9 шт., білизна - 2 шт., синець - 11 шт., лящ - 2 шт., чим завдав збитків рибному господарству України на суму 7 046, 50 гривень. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 19.09.2019 року у справі №734/2523/19, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Шкода, яка завдана навколишньому природному середовищу у сумі 7 046, 50 гривень [PERSON] добровільно не відшкодована. У судовому засіданні прокурор вимоги підтримав, пославшись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Представник позивача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Під час розгляду справи були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 19.09.2019 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 85 КУпАП, а саме у тому, що він 01.07.2019 року о 07 год. 00 хв. на річці Десна поблизу с.Євминка Козелецького району Чернігівської області ловив рибу забороненим знаряддям лову риби - сітками заберними, чим порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного рибного господарства України №19 від 15.02.1999, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 85 КУпАП. При цьому виловив риби цінних видів: щука - 6 шт., судак - 2 шт., окунь - 5 шт., карась сріблястий - 9 шт., краснопірка - 8 шт., плітка - 14 шт., рак - 9 шт., білизна - 2 шт., синець - 11 шт., лящ - 2 шт., чим завдав збитків рибному господарству України на суму 7 046, 50 гривень. Цією постановою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, [PERSON] свою вину визнав. Загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] становить 7 046, 50 грн., із яких: 510 грн. за незаконний вилов 2 шт. риби білизна, розмір стягнення за одну особину - 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. (2 шт.х255=510 грн.); 153 грн. за незаконний вилов 9 шт. риби карась сріблястий, розмір стягнення за одну особину - 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що становить 17 грн. (9 шт.х17=153 грн.); 544 грн. за незаконний вилов 8 шт. риби краснопірка, розмір стягнення за одну особину - 4 неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що становить 68 грн. (8 шт.х68=544 грн.); 340 грн. за незаконний вилов 2 шт. риби лящ, розмір стягнення за одну особину - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. (2 шт.х 170=340 грн.); 85 грн. за незаконний вилов 5 шт. риби окунь, розмір стягнення за одну особину - 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що становить 17 грн. (5 шт.х17=85 грн.); 1190 грн. за незаконний вилов 14 шт. риби плітка, розмір стягнення за одну особину - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. (14 шт.х85=1190 грн.); 229,5 грн. за незаконний вилов 9 шт. раків, розмір стягнення за одну особину - 1,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить грн. (9 шт.х25,5=229,5 грн.); 935 грн. за незаконний вилов 11 шт. риби синець, розмір стягнення за одну особину - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. (11 шт.х85=:935 грн.); 1020 грн. за незаконний вилов 2 шт. риби судак, розмір стягнення за одну особину - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (2 шт.х510=1020 грн.); 2040 грн. за незаконний вилов 6 шт. риби щука, розмір стягнення за одну особину - 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (6 шт.х340=2040 грн.). Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області (Чернігівській рибоохоронний патруль) до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Євминська сільська рада Козелецького району Чернігівської області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби підлягає задоволенню із наступних підстав: у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. З Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ш ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Деснянська селищна ради Козелецького району Чернігівської області). Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України). Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України). На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Деснянській селищній раді Козелецького району Чернігівської області). Судом встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку, [PERSON] завдано шкоди на суму 7 046, 50 грн. При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, слід врахувати приписи ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимоги п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Тому на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався прокурор, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2 101, 00 гривні підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь прокуратури Чернігівської області.

Outcome: approved