Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 3 лютого 2017 року між нею та відповідачем укладено договір про надання правової допомоги в інтересах [PERSON] , відповідно до умов якого одним з обов`язком клієнта є обов`язок сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк, погоджені між ними. Умовами договору передбачено внесення клієнтом авансового платежу у розмірі 10 000 доларів США, що визначається за курсом Національного банку України на час укладення договору - 100 доларів США, що еквівалентно 2698,70 грн. На виконання умов договору відповідачем було сплачено 6 000 доларів США. Враховуючи невиконання умов договору, не внесення решти суми коштів, позивач звернулась з цим позовом до суду та просила стягнути з відповідача 4 000 доларів США. Провадження у справі відкрито 24 липня 2017 р. та справу призначено до на 27 вересня 2017 р. (т. 1 а.с. 19). 14 вересня 2017 року від позивача надійшла заява про уточнення її анкетних даних, а саме прізвища із [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку з укладенням шлюбу (т. 1 а.с 23-26). Ухвалою суду від 13 листопада 2017 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] (т. 1 а.с. 56) провадження у справі зупинено до розгляду Шевченківським районним судом м. Києва (суддя Притула Н.Г.) цивільної справи № 761/21408/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення коштів за договором (т. 1 а.с. 62). 25 лютого 2019 року провадження у справі поновлено та на виконання п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року у справі призначене підготовче судове засідання на 19 квітня 2019 року (т. 1 а.с. 207). 8 квітня 2019 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (т. 1 а.с. 218-222), відповідно до якого відповідач не мала права від імені третьої особи [PERSON] підписувати договір про надання правової допомоги та здійснювати його оплату. [PERSON] не уповноважувала позивача на здійснення представництва її інтересів. Вважає, що договір розірваний 6 лютого 2017 року, оскільки при свідках [PERSON] та [PERSON] звернулась до позивача з відповідним проханням про розірвання договору та повернення сплаченого авансу. Крім того, сторонами була підписана заява про розірвання договору, копію якої відповідач собі не взяла. Вважаючи договір розірваним з 6 лютого 2017 року відповідачем кілька разів направлялись листи позивачу з проханням повернути сплачений аванс, який позивачем досі не повернутий. Крім того, вказав, що сума гонорару також не погоджена [PERSON] , що є підставою для його розірвання. Зазначив, що жодних послуг з надання правової допомоги позивач третій особі не надавала, отже не виконувала умови договору. Звернув увагу, що кошти передавались в іноземній валюті в порушення умов законодавства. 11 квітня 2019 року від третьої особи [PERSON] (т. 1 а.с. 231) надійшли письмові пояснення, відповідно до яких умови договору про надання правової допомоги позивачем вона не погоджувала. Вважає, що договір розірвано 6 лютого 2017 року, а тому позивач не має права вимогти сплати решти частини гонорару в розмірі 4 000 доларів США. У справі проведено підготовче засідання та ухвалою суду від 19 квітня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 23 липня 2019 року (т. 1 а.с. 236). 2 травня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив (т. 1 а.с. 242-245), відповідно до якого факт надання позивачем правової допомоги третій особі встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі № 761/21408/17, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення коштів за договором відмовлено. Договір про надання правової допомоги на час його укладення відповідав волевиявленню сторін, на даний час не визнаний недійсним. Відповідно до чинного законодавства договір про надання правової допомоги може укладатись на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Законодавством передбачено отримання згоди клієнта лише у випадках, передбачених чинним законодавством. Проте така норма Закону відсутня. Зазначила, що в день укладення договору вона відразу приступила до його виконання, аналізуючи судову практику, положенням нормативно-правових актів та складаючи проекти процесуальних документів. Щодо укладення договору в іноземній валюті вказала, що це відповідає положенням ст. 524 ЦК України, відповідно до якої сторони договору можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. 7 червня 2019 року від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив (т. 2 а.с. 1-3), відповідно до яких відповідач уклала вказаний договір в інтересах бабусі, яка не уповноважувала позивача на представництво її інтересів. Крім того, ще за 2 дні до укладення договору [PERSON] сама подала заяву про вчинення злочину щодо заволодіння її квартирою до Печерського УП ГУНП у м. Києві, а 7 лютого 2017 року уклала договір з адвокатом Міщенко П.В., який надає третій особі правову допомогу. Складання проектів процесуальних документів є необгрунтованим. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі № 761/21408/17 не встановлені обставини щодо укладеного спірного договору, його зміст, обсяг, вартість послуг, тому посилання на нього є безпідставним. 9 жовтня 2019 року до суду надійшло клопотання від представника позивача [PERSON] . про зупинення провадження у справі до розгляду Шевченківським районним судом м. Києва цивільної справи № 761/10184/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання договору про надання правової допомоги недійсним (т. 2 а.с. 27), у задоволенні якого ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року відмовлено. 15 листопада 2019 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача [PERSON] та клопотання про виклик свідків, яке ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 19 листопада 2019 року, повернуте у зв`язку із пропуском строку подання такого клопотання. У судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у позові, відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у її відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Частина 1 статті 6 ЦК України передбачає, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (в редакції, чинній на час укладення договору) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 цього Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до нього застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ч. 5 ст. 27 Закону). Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Згідно з п. 15 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17.11.2012, які були чинні на час укладення спірного договору, договір про надання правової допомоги може укладатись клієнтом або на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Якщо договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому правової допомоги цим адвокатом виключно у випадку, якщо цього вимагає закон. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналогічні положення закріплені в ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17.11.2012 та які були чинні на час укладення спірного договору. Судом встановлено, що 3 лютого 2017 року між позивачем [PERSON] (на даний час [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] в інтересах третьої особи [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги (т. 1 а.с. 8). Предметом договору є надання адвокатом (позивачем) усіма законними методами та способами правової допомоги третій особі [PERSON] у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів у кримінальних, адміністративних, цивільних, господарських справ тощо; у тому числі, у справі щодо встановлення факту права власності на квартиру за [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На виконання умов договору відповідачем [PERSON] сплачено частину авансового платежу у розмірі 6 000 доларів США, що стверджується прибутковим касовим ордером від 3 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 9). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Отже, відносини, що виникли між сторонами є зобов`язальними з приводу надання послуг. Спірним договором визначені права та обов`язки адвоката та клієнта - [PERSON] . Зокрема, розділом 4 договору визначено умови сплати гонорару. Так, оплата послуг адвоката є гонораром та поверненню не підлягає. Сума гонорару становить 23 000 доларів США за валютним курсом Національного банку України, встановленим на час укладення договору (2698,70 грн. за 100 доларів США), що сплачується клієнтом адвокату у готівковій формі. Клієнт зобов`язаний, відповідно до умов договору здійснити авансовий платіж адвокату у розмірі 10 000 доларів США протягом двох календарних днів з часу підписання договору. Даний авансовий платі поверхню адвокатом клієнту не підлягає. Решту суми, що становить13 000 доларів США клієнт зобов`язаний сплатити адвокату після встановлення факту права власності на квартиру за [PERSON] у день передачі документів про право власності згідно з актом. Сума гонорару адвоката може збільшитись у разі додаткових доручень клієнта у розмірі, погодженому сторонами. У разі невиконання клієнтом обов`язку гонорару адвокат має право не виконувати доручення клієнти та/або звернусь до суду щодо стягнення коштів у судовому порядку. Отже, сторонами договору про надання правової допомоги визначено права та обов`язки сторін, обсяг послуг правової допомоги, ціна договору. Вказаний договір підписаний позивачем та відповідачем . Таким чином укладений договір не суперечить чинному законодавству. Під час підписання договору його умови відповідали волевиявленню сторін. Строк дії договору відповідно до п. 3.2 договору закінчився 3 лютого 2018 року та до цього він був дійсним. Судових рішень про визнання його недійсним чи розірваним немає. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі № 761/21408/17 у задоволенні позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про розірвання договору про надання правової допомоги з підстав його укладення внаслідок помилки та стягнення коштів за договором відмовлено (т. 1 а.с. 86-97). Тому, доводи відповідача, що вказаний договір є розірваним з 6 лютого 2017 року є безпідставним, оскільки суду не надано доказів такого - відсутній письмовий доказ його розірвання так, як відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Вказані обставини встановлені і рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі № 761/21408/17 (останній абзаці на стор. 6 рішення (т. 1 а.с. 91). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, а також умови спірного договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача решти несплаченого авансу у розмірі 4 000 доларів США коштів, оскільки відповідач в порушення умов договору не здійснила їх оплату протягом двох днів з часу підписання. При цьому, доводи відповідача, що позивач не виконувала умови договору щодо надання правової допомоги третій особі [PERSON] , суд відхиляє, так як умовами договору передбачено наслідки невиконання [PERSON] умов договору - право адвоката не виконувати доручення та/або звернутись до суду щодо стягнення коштів в судовому порядку (п. 4.6 договору). Позивачем було використано і не виконання доручень клієнта щодо надання правової допомоги у зв`язку з невнесення повної суми авансового платежу та звернення до суду з позовом про стягнення решти суми авансового платежу. Також суд відхиляє твердження відповідача, що вказаний договір не погоджений з [PERSON] , оскільки вказане не входить до предмету спору у цій справі, судових рішень про визнання договору недійсним з цих підстав суду не надано. Крім того, суду і не доведено необхідність погодження умов договору третьою особою, оскільки таке можливо лише у випадках, визначених законодавством (наприклад, залучення захисника підозрюваного, обвинуваченого відповідно до ст. 48 КПК України) Щодо визначення у договорі суми в іноземній валюті, суд зазначає, що відповідно до ст. 524 ЦК України сторони договору можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті і такий еквівалент визначений сторонами у розділі 4 договору. Доводи відповідача, що позивачем не здійснено будь-яких дій щодо виконання умов договору про надання правової допомоги є безпідставним, оскільки суду надані проекти процесуальних документів, складених в інтересах [PERSON] , звіти щодо аналізу судової практики, та вказане не може бути підставою для звільнення від стягнення коштів з відповідача, оскільки незалежно від надання правової допомоги авансовий платіж вноситься відповідачем наперед, поверненню не підлягає, таким чином виступає як підтвердження зобов`язання та як засіб забезпечення його виконання відповідно до умов договору. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення решта суми несплаченого авансового платежу у розмірі 4 000 доларів США, що еквівалентно 107 920 грн. та розраховано, виходячи з курсу Національного банку України гривні до долара США, визначеного у п. 4. 2 договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 079 грн. 20 коп.

Outcome: approved