Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування у розмірі 169915,37 грн. Обґрунтував вимоги тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 7 грудня 2014 року, був пошкоджений належний йому автомобіль марки «OpelInsignia», д.н. [NUMBER]. Відповідно до Звіту № 489/14 з визначення вартості збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 10 грудня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 227540,74 грн, що становить 92% дійсної ринкової вартості транспортного засобу на момент укладання Договору (247000,00 грн), тому відновлювальний ремонт був визнаний економічно недоцільним, а виплата страхового відшкодування повинна в такому випадку здійснюватися на умовах «Повна загибель». Оскільки відповідач прийняв рішення про недоцільність прийняття залишків транспортного засобу на свою користь, з урахуванням п. 20.8 договору розмір страхового відшкодування було визначено у розмірі 14255,41 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON]заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, вважав його безпідставним та не обгрунтованим, просив суд в задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що експертним дослідженням встановлено повну загибель автомобіля. крім того, позивачу було сплачено 14255,41 грн. Представник 3-ї особи [PERSON] - [PERSON]заперечував проти позову. Пояснив, що враховуючи Звіт №489/14, у п.6 «визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ» відповідач вказує, що сума ремонту становить 227540,74 грн., а сам позивач вважає, що сума ремонту складає 171150,37 грн. ( за мінусом франшизи 1235,00=169915,37грн). Вважає, що права позивача не порушені, він погодився з розміром франшизи, з вартістю залишків автотранспортного засобу, він користується автомобілем ( так підтвердив представник в судовому засіданні), крім того, має можливість продати залишки. Вважає, підставою позову стала зміна курсу валют в порівнянні на день ДТП , в зв»язку з чим зросли ціни на запчастини. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.03.2014 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 2335058/05 АВ. (а.с.3) Відповідно до п. 2.1 договору добровільного страхування транспортного засобу №2335058/05 АВ предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням та/або розпорядженням транспортним засобом марки «OpelInsignia», д.н. [NUMBER] (а.с.3) 07.12.2014р. сталася дорожньо-транспортна пригода у м. Києві, Кільцева дорога-вул. Зодчих, 62, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Opel Insignia», д.н. [NUMBER] (а.с. 114). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25.12.2014р. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, та притягнути до адміністративної відповідальності [PERSON] 08.12.2014 року Приватним акціонерним товариством«Страхова компанія «АХА Страхування» отримано повідомлення про ДТП, уповноваженим представником було проведено огляд та складено протокол огляду транспортного засобу. Страховик визнав подію, що відбулася 07.12.2014р. за участю автомобіля «OpelInsignia», страховим випадком. 10.12.2014р. після настання страхового випадку страховик для розрахунку та визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу було замовлено та отримано у ФОП [PERSON] звіт 489/14 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Відповідно до звіту № 489/14 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає 227540,74 грн., що складає 92% дійсної ринкової вартості транспортного засобу на момент укладення договору добровільного страхування транспортного засобу № 2335058/05 АВ (247000,00 грн). (а.с.99-106) 22.12.2014р. відповідач проінформував позивача про прийняття рішення про недоцільність прийняття залишків транспортного засобу на свою користь (а.с.80), у зв'язку з чим розмір страхового відшкодування, з урахуванням п. 20.8 договору добровільного страхування транспортного засобу №2335058/05 АВ, визначатиметься наступним чином: 247000 грн. - 1235,00 грн - 212900,00 грн. - 18609,59 грн. = 14255,41 грн. 247000,00 грн. - страхова сума 1235,00 грн. - франшиза 212900,00 грн. - вартість залишків транспортного засобу, визначена шляхом використання системи онлайн аукціону 18609,59 грн. - знецінення ТЗ за період страхування. Тобто, залишки автомобіля оцінені в 212900,00 грн., з цією сумою позивач погодився, і підтвердив, що залишки транспортного засобу знаходяться у нього. Щодо вартості залишків позивач експертизу не проводив. Але позивач не погодився з розрахунками вартості відновлювального ремонту та замовив у СПД [PERSON] звіт про визначення вартості матеріального збитку №3012 від 05.01.2015р., згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «OpelInsignia», д.н. [NUMBER] складає 171150,37 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу цього ж автомобіля «OpelInsignia» складає 98429,71 грн. ( без ПДВ, ціна зазначена не виробника запчастин). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 19.2 договору добровільного страхування транспортного засобу № 2335058/05 АВ розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі: документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому предмета страхування (дефектної відомості, автотоварознавчої експертизи, акту огляду транспортного засобу); документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза тощо). (а.с.5) Згідно з п. 24.2.8 договору добровільного страхування транспортного засобу № 2335058/05 АВ повна загибель транспортного засобу - це випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору добровільного страхування транспортного засобу. (а.с.7) Відповідно до п. 24.2.8 договору добровільного страхування транспортного засобу при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування виплачується у розмірі страхової суми (з урахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (п.11 та п.24.2.14), вартості залишків транспортного засобу та встановленої розділом 12 договору добровільного страхування транспортного засобу франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-польське підприємство «Автоонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку) - п.20.8. 21.01.2014 р. ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовило у виплаті страхового відшкодування 171150,37 грн внаслідок того, що у складеному СПД [PERSON] звіті про визначення вартості матеріального збитку №3012 від 05.01.2015 ціни на окремі деталі значно нижчі, або взагалі невраховані, крім того ціни вказані без ПДВ. І таким чином, різницю складає вартість відсутніх у Звіті запчастин та становить 32864,82 грн. (а.с.16) Суд критично ставиться до пояснень позивача про те, що він не згоден з оцінкою збитків, проведеною ФОП [PERSON], згідно з якими вартість відновлення транспортного засобу складає 92% від його ринкової вартості, а невиплата страхового відшкодування, розрахованого СПД [PERSON], що складає 69,3% від страхової суми на його думку є незаконною, оскільки як вже зазначалося вище, позивач, підписавши Договір страхування, погодився з усіма його умовами, в тому числі і з порядком визначення повної загибелі транспортного засобу та умовами розрахунку та виплати страхового відшкодування, що відповідає вимогам ст.ст. 626,627 ЦК України, які визначають, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Також суд не приймає до уваги наданий позивачем Звіт про визначення вартості матеріального збитку №3012 від 05.01.2015р. складений СПД [PERSON], який наданий представником позивача в судовому засіданні в оригіналі для залучення до матеріалів справи , в підтвердження того, що транспортний засіб після пошкодження не вважається повністю загиблим, оскільки судом встановлено, що експертом під час його складання було порушено п.8.5.11 методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, не доведено про порушення прав позивача, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст.ст. 16,525,526,610,979,988,989,990,991 ЦК України, ЗУ «Про страхування», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року №6,

Outcome: dismissed