Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд розірвати договір оренди нерухомого майна №1, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з: нежитлова будівля літ. А-1 загальною площею 990,0 кв.м, що складається з: приміщення №1 загальною площею 495,0 кв.м, приміщення №2 загальною площею 495,0 кв.м; сторожка літ. Б-1 загальною площею 15,8 кв.м складається з: приміщення №1 загальною площею 15,8 кв.м, що укладений 01.02.2016 року між ним та відповідачем; визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з: нежитлова будівля літ. А-1 загальною площею 990,0 кв.м, що складається з: приміщення №1 загальною площею 495,0 кв.м, приміщення №2 загальною площею 495,0 кв.м; сторожка літ. Б-1 приміщення №1 загальною площею 15,8 кв.м. та провести державну реєстрацію права власності позивача на майно, що є предметом спору. Позивач у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) 01.02.2016 року було укладеного договір оренди нерухомого майна № 1. Відповідно до п.1.1. - 1.5. договору оренди №1, що укладений між сторонами [PERSON] отримав у платне строкове користування нерухоме майно по [ADDRESS] наступної площі: приміщення №1 загальною площею 495,0 кв.м, приміщення №2 загальною площею 495,0 кв.м та сторожка загальною площею 15,8 кв.м. Вартість нерухомого майна, що орендується складає 50 000,00 грн. Вищевказана нерухомість збудована за кошти позивача, відповідно до п.2.1. в Договору оренди №1 нерухоме майно передається в оренду з метою здійснення господарської діяльності. Стан нерухомого майна на момент укладення Договору оренди №1 визначається в акті приймання-передачі від 01.02.2016 року як задовільний. Згідно п.4.1. Договір оренди №1 укладений строком на двадцять місяців і діє з 01.02.2016 року до 01.02.2017 року включно. Розмір орендної плати встановлений сторонами в сумі 10 360,00 грн. без ПДВ на місяць (п.5.1. Договору оренди №1). Відповідно до п.5. Договору оренди №1 - орендар зобов?язаний сплачувати орендну плату у безготівковій або готівковій формі щомісячно у формі передоплати до 07 числа поточного місяця, про що надати орендодавцю копії платіжних документів. Орендарем порушені терміни здійснення платежів по орендній платі, а саме станом на 11.05.2016 року відповідач не здійснив жодного платежу та має заборгованість в сумі 31 050,00 грн. (за лютий, березень, квітень 2016 року). Відповідно до п.6.2. Договору оренди №1 орендодавець має право достроково розірвати договір, якщо орендар, порушив терміни оплати більше, ніж на 10 днів та/або не надав копій платіжних документів. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинне будівництво вирішується в судовому порядку. Позивач за власні кошти здійснив будівництво будівель та споруд,. Згідно з розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 26.01.2016 року №22-р нежитлова будівля по [ADDRESS] відповідає ситуаційній схемі розміщення. Згідно до звіту нерухомого майно відповідає технічним нормам та вимогам, придатне до експлуатації. Стан будівель та споруд задовільний. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved