Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що вона з 22.08.2009 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходиться на її утриманні. В той час як відповідач грошові кошти на утримання дітей надає періодично, проти може місяцями не надавати матеріальну допомогу, останній час відповідач категорично відмовляється надавати дану допомогу, в той час, як він працює у ПАТ «ММК ім..Ілліча» різьб'яром гарячого металу на стані 3000 та має постійних заробіток. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження останніх, та які мешкають разом з позивачкою. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Крім того судом беруться до уваги положення ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України відповідно до яких, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу того, що на його утримання знаходиться будь-яка особа, або тяжкого матеріального становища, в той час як з матеріалів справи вбачається знаходження на утриманні позивачки трьох неповнолітніх осіб та факт постійного заробітку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їх дітей у розмірі ? частини, що становить 50% доходів відповідача щомісячно починаючи з 16.06.2014 року та до досягнення неповнолітніми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved