Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі окрім власника зареєстрована [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що за проханням відповідача надав останній дозвіл на реєстрацію в належній йому на праві власності квартирі. При цьому зазначив, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживала, комунальні послуги не сплачувала, будь-яких витрат по утриманню квартири не несла, однак залишається бути зареєстрованою за зазначеною адресою. Реєстрація відповідача, у вказаній квартирі створює суттєві незручності в користуванні власністю [PERSON] та тягне додаткові витрати на утримання житла. У зв'язку із цим, позивач просив суд, визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач позов підтримав і просив про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надала, в зв'язку з чим суд визнає її неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за її відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1995 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За довідкою Форма № 3 Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 8391 від 26.04.2017 року в квартирі [ADDRESS], зареєстровані позивач [PERSON] та [PERSON] За твердженням позивача, він як власник квартири позбавлений можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація [PERSON], яка насправді не проживає у зазначеній квартирі є тягарем та тягне додаткові витрати на утримання житла. Підтвердженням відсутності [PERSON] за адресою місця реєстрації є висновок старшого ДОП ВП № 2 Оболонського УП ГУНП у місті Києві Кугут О.А. від 15.11.2018 року, з якого вбачається, що допитані мешканці сусідніх квартир до [ADDRESS], повідомили, що відповідач не проживає за зазначеною адресою. Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним». Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved