overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 497) між нею та [PERSON] посилаючись на відсутність спільного господарства, бюджету та шлюбно-сімейних стосунків. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її життєвим інтересам. [PERSON] через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подала заяву просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. [PERSON] через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2015 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві актовий запис № 497 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис № 2961 (а.с.4). Із пояснень позивача вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, просить розірвати шлюб із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 16 жовтня 2008 року\~між ними було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Від шлюбу сторони мають синів\~ [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони не знаходять порозуміння при вирішенні спільних сімейних питань, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того, з 2014 року сторони спільно не проживають і весь цей час шлюб існував формально. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали, просила його задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позов визнає. Оскільки позивачем у судовому засіданні було заявлено про те, що вона не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд відповідно до ст.\~225\~ЦПК України постановив ухвалу, яку внесено до журналу судового засідання, про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1671. За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: \~[PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO]. Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, то суд робить висновок про те, що сімя розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню із урахуванням також і того, що примусове збереження шлюбу не відповідає нормам чинного законодавства України. Суд пропонував позивачу надати строк для примирення, у звязку з наявністю двох дітей, але вона проти цього заперечувала із посиланням на те, що вона не проживає з відповідачем з 2014 року, а спроби відносити шлюб ні\~до чого не призвели.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи тим, що вона має намір створити сімю із своїм нареченим [PERSON] Однак, через те, що заявниця не досягла шлюбного віку, передбаченого сімейним законодавством України, вона звернулася до суду із заявою про надання їй права на укладення шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав. Представник Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області до суду не прибув, надіслав до суду письмову заяву, в якій вказав, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно з довідкою № 190 від 12 травня 2017 року, наданою Тернопільською комунальною міською лікарнею, [PERSON] знаходиться на обліку в зазначеній лікувальній установі. Діагноз вагітність 13 тижнів. Заявниця та її наречений [PERSON] бажають створити сімю, народити та виховати дитину у зареєстрованому шлюбі. Батьки заявниці підтримують бажання [PERSON] вступити у шлюб до народження дитини. За наведених обставин, суд вважає, що надання неповнолітній [PERSON] права на укладення шлюбу буде відповідати її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 06 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 377. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2016 року подружні відносини між сторонами були припинені через різні погляди на шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Гвоздьова». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 377, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 114353. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №350099, виданого 19.08.2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON], [INFO], актовий запис №655. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 852. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З початку 2017 року подружні відносини між сторонами були припинені через зловживання відповідачем наркотичних речовин. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, родина розпалася. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Слєпцова». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 852, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №432465. Відповідно до свідоцтв про народження серії І-НО № 702828 та серії І-НО № 702829, виданих 12.01.2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON], [INFO], актовий запис № 32, та [PERSON], [INFO], актовий запис № 33. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 637. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З 2015 року подружні відносини між сторонами були припинені, чоловік пішов з родини. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Ковальова». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 12 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 637, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 212210. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №152664, виданого 30.08.2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 144. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року однією родиною із відповідачем не проживають. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії І-НО № 315111, виданого 12.06.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 144, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 червня 2013 року, після чого дружині залишено прізвище «Ілларіонова». Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 555450, виданого 12.11.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 887, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 576, виданої 27.04.2017 року Комітетом самоорганізації населення «Мирний», неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул. Клари Цеткін, буд. 36. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дитини. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 13 травня 2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 260. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами були припинені. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки через різниці в характерах та відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне «Лєженцева». Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 13 травня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 260, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 201107. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29 вересня 1998 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 337. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З березня 2010 року подружні відносини між сторонами були припинені. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 29 вересня 1998 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 337, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 040131. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №151402, виданого 28.12.1999 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON], [INFO], актовий запис № 718. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона з 29.04.1997 року знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 03.06.2000 року від шлюбу народився син [PERSON]. 06 серпня 2016 року сину було змінено прізвище з «Рябушко» на «Мацкова». З березня 2008 року сторони однією сімєю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 29.04.1997 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис №162, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-НО №021215, виданого Іллічівським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області встановлено, що неповнолітньому [PERSON] змінено прізвище на «Мацков», актовий запис №22. Згідно довідки №78, виданої КСН «селище Волонтерівка» № 78 від 26.04.2017 року неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, пров. Світлий, буд. 21. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved