Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у якому посилається на те, що вона з відповідачем з 24 січня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] року та доньку - [PERSON], [INFO], які після припинення шлюбно-сімейних відносин проживають разом з нею. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, хоча є працездатним і працюючим водієм на Нікопольському заводі феросплавів та інших осіб на його утриманні, окрім двох повнолітніх дітей від його попереднього шлюбу, на які він сплачує аліменти за рішенням суду, в зв'язку з їх навчанням, тому для захисту прав неповнолітніх дітей вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, до суду надійшла заява (а.с. 19), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, не з'явився, до суду надав заяву (а.с. 14), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання, не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 20), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони - позивачка [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO], з 24 січня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Сторони від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] року (а.с. 4) та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), які після фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин проживають разом з позивачкою (а.с. 8). Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, хоча є працездатним і працюючим водієм на Нікопольському заводі феросплавів та інших осіб на його утриманні, окрім двох повнолітніх дітей від його попереднього шлюбу, на які він сплачує аліменти за рішенням суду (а.с. 21, 22), в зв'язку з їх навчанням, тому для захисту прав неповнолітніх дітей позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 1). В силу ст.ст. 180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, однак мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вказані у ст. 182 СК України, а саме враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним та працює водієм на Нікопольському заводі феросплавів та отримує регулярну заробітну плату; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також положення ст. 191 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в судовому порядку, починаючи стягнення з 06 червня 2014 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved