Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 984 673 грн. 09 коп., з яких: тіло кредиту - 688 067 грн. 46 коп., відсотки - 287 634 грн. 22 коп., комісія за ведення кредиту - 8 971 грн. 42 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що 18 жовтня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1311/ФКВ-07, згідно якого позивачав надавав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 59 850 дол. США з розрахунку 12, 5 % річних за весь час фактичного користування кредитом строком з 18 жовтня 2007 року по 17 жовтня 2023 року, з метою придбання нерухомості. Крім того, 18 жовтня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1311/zфпор-07, згідно якого остання поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. 30 жовтня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», згідно якого Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договороми, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Урпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Крім того, Дельта Банку переходить право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. У звязку з чим ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором від 18 жовтня 2007 року № 1311/ФКВ-07. Однак, [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконуєу звязку з чим виникла забогованості, яка станом на 15 квітня 2014 року становить 984 673 грн. В судовому засіданні представник позивача присутня не була. Надіслала на адресу суду заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заявлений позов підтримала та просила про його задоволення. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що у відповідачів з позивачем не має жодних письмових договорів чи угод. Про те, що відбулася зміна кредитора у зобов'язанні відповідачів не було повідомлено. Крім того, позивач не надав доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, а ТОВ «Укрпромбанк» ніяких претензій щодо неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'являло і з 1 липня 2010 року без належного повідомлення закрило всі відділення і припинило приймати платежі в рахунок погашення кредитних зобов'язань за Договором. Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так судом встановлено, що 18 жовтня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1311/ФКВ-07, згідно якого позивачав надавав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 59 850 дол. США з розрахунку 12, 5 % річних за весь час фактичного користування кредитом строком з 18 жовтня 2007 року по 17 жовтня 2023 року, з метою придбання нерухомості (а.с. 6-10). Того ж дня, між ТОВ «Український промисловий банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 1311/zфпор-07, згідно якого остання поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (а.с. 13). Відповідно до пункту 1. договору поруки, поручитель поручається перед Кдедитором за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором № 1311/ФКВ-07 від 18 жовтня 2007 року, за яким останній зобов'язаний до 17 жовтня 2032 року повернути кредит у розмірі 59 850 дол. США 00 центів, сплатити проценти та штрафні снкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором. Згідно договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк» від 30 червня 2010 року Укрпромбанк передає Дельта Банку, зокрема, права вимоги за кредитними та забезпечувальними договороми, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Урпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Крім того, Дельта Банку переходить право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 32-36). Згідно списку згрупованих поштових відправлень вбачається, що [PERSON], на її адресу, направлялося повідомлення про заміну кредитора (а.с. 108-109). 25 листопада 2013 року на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] було вимогу про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором. Проте, ними не було вчинено жодних дій, які свідчили б про намір сплати прострочену заборгованість у добровільному порядку (а.с. 20-24). Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15 квітня 2014 року становить 984 673 грн коп. і складається із: - тіло кредиту - 688 067 грн. 46 коп.; - відсотки - 287 634 грн. 22 коп.; - комісія за ведення кредиту - 8 971 грн. 42 коп. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України жодних доказів щодо недостовірних даних у розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно статті 203 ЦК України Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Крім того, відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідачі належним чином не виконують, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відсоткова ставка по кредиту була встановлена за домовленістю сторін, Кредитний Договір, підписаний як позивачем так і відповідачем; відповідач не вимагав від позивача зменшення відсоткової ставки по кредиту, не ставив питання про розірвання Кредитного договору чи визнання його недійсним. З усіма умовами банку щодо надання коштів відповідач ознайомлений, що підтверджується його підписом на відповідних документах. Відповідно до укладеного договору поруки, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов'язань за кредитним договором. Твердження представника відповідачів про те, що відповідачам не було відомо про зміну кредитора у зобов'язанні, не приймаються судом до уваги оскільки в матеріалах справи є лист з якого вбачається, що [PERSON], на її адресу, направлялося повідомлення про заміну кредитора (а.с. 108-109). Також, із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] у період з 1 липня 2010 року по 31 березня 2012 року було здійснено ряд проплат на рахунок Дельта Банку, що свідчить про те, що їй було відомо про заміну кредитора ТОВ «Український промисловий банк» на АТ «Делита Банк» та те, на який саме рахунок необхідно сплачувати кошти спрямовані на погашення заборгованості. Крім того, всупереч вимогам статті 60 ЦПК України представником відповідача не надано суду жодних належних доказів, які б могли підтвердити його позицію у судовому засіданні та спростувати доводи банку, зокрема, щодо розрахунку заборгованості по кредиту, які покладені в основу пред'явленого позову. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а порушене право позивача - захисту. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів по справі на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

Outcome: approved