Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У травні 2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про звільнення майна з під арешту та просив зняти арешт з автомобіля ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.07.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягнути грошові кошти в сумі 27 360,73 гривні, про що видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. На виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі на належний йому автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER]. Також на виконання рішення суду було звернуто стягнення на заробітну плату і накладений арешт на житловий будинок в місті Маріуполі, вартість якого значно перевищує заборгованість за виконавчим листом. Зазначає, що накладення арешту на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER] є незаконним та порушує його права власника в користуванні автомобілем. Вартість всього майна, на яке накладено арешт, не співмірно із сумою заборгованості за виконавчим листом. Позивач та його представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявилися надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду, просив проводити розгляд справи за їх відсутності, також надіслав клопотання в якому зазначив, що 16 вересня 2014 року на примусове виконання надійшов виконавчий лист №264/1339/14-ц виданий 18.08.2014 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в загальній сумі 27 360,73 гривень. 18.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно боржника. [PERSON] У наданий для самостійного виконання строк рішення суду не виконав, до державного виконавця за викликами не зявлявся, відомості про наявну майно не надав. За наявними у державного виконавця відомостями [PERSON] офіційно працевлаштований у Південному відділені ДП МВС України «Донбас-інформ-ресурси», вул. Макара Мазая, 16, до бухгалтерії якого направлена відповідна постанова державного виконавця для проведення відрахувань із заробітної плати. Також зазначає, що у разі звільнення боржника з роботи, стягнення буде звернуто також на інше майно боржника, черговість стягнення на яке остаточно визначається державним виконавцем. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих підстав, про місце та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 липня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягнути грошові кошти в сумі 27 360,73 гривні. Рішення суду набрало законної сили та судом видано виконавчий лист. За даним виконавчим листом 18 вересня 2014 року державним виконавцем Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області відкрито виконавче провадження про що винесено відповідну постанову. [PERSON] на праві власності належить легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії АНС 290900. Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було накладено арешт на вказаний автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, а також на автомобіль ГАЗ 33023 СПГ, державний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №46426015 від 24.02.2015р. Крім цього державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно, а саме 47/100 частин домоволодіння № 69 по вул. С.Перовської в місті Маріуполі, яке належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується листом відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції від 20.05.2015 року № 1428/46-16. Також за постановою державного виконавця №11-44773010 від 10.11.2014 року до бухгалтерії Південного відділення ДП МВС України «Донбас-інформ-ресурси», вул. Макара Мазая, 16, де працює позивач, було надіслано відповідні документи та звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] в розмірі 20%. Згідно представленої довідки з місця роботи №260 від 30.06.2015 року [PERSON] працює в Південному відділені Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Донбас-Інформ-Ресурс» та з його заробітної плати регулярно проводяться утримання в установленому законом розмірі 20% в рахунок виконання рішення суду. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі за текстом - Закон) виконавче провадження визначено як сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ч. 1 статті 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. За положеннями частини 3 ст. 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження в тому числі має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Одночасно з цим права державного виконавця під час примусового виконання рішення суду не є абсолютними та не повинні порушувати права власності боржника на належне йому майно, вартість якого вочевидь перевищує суму заборгованості за виконавчим листом. Статтею 52 Закону встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Отже, згідно приписів наведених норм Закону арешт та стягнення на майно боржника [PERSON] має проводитися виключно в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, тобто загальна вартість майна, на яке накладено арешт, повинен відповідати розміру сум за виконавчим листом. Під час звернення стягнення на виявлене арештоване майно державний виконавець має провести оцінку з метою встановлення дійсної ринкової вартості майна, що належить боржнику. Відповідачем не було представлено суду відомості про проведення оцінки арештованого майна та даних про його ринкову вартість з метою встановлення розміру і обсягів, необхідних для виконання за виконавчим документом, та запобігання зайвого накладення арешту та обмеження права власності боржника. Натомість судом встановлено, що загальна сума заборгованості за виконавчим листом становить 27 360,73 гривні та є значно меншою ніж загальна вартість майна на яке накладено арешт для забезпечення подальшого виконання рішення суду. Крім того, з листопада 2014 року по сьогоднішній день проводяться щомісячні утримання із заробітної плати [PERSON] в рахунок виконання рішення суду, накладений арешт на його будинок по вул. С.Перовської, 69 в місті Маріуполі та автомобіль ГАЗ 33023 СПГ, державний номер [NUMBER], що на переконання суду є адекватним та достатнім заходом для забезпечення примусового виконання рішення суду. Загальна вартість арештованого майна та вжиті заходи відповідають сукупному розміру заборгованості за виконавчим листом. При цьому станом на сьогоднішній час боржником вже сплачена частина заборгованості за виконавчим листом. За таких обставин накладення арешту на легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, буде перевищувати розмір і обсяг арештованого майна, необхідного для виконання рішення за виконавчим документом, що суперечить положенням частини 6 статті 52 Закону. З огляду на це залишення чинним арешту на легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску може призвести до порушення прав [PERSON], як власника майна. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про зняття арешту з автомобіля ЗАЗ-DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести відповідну постанову.

Outcome: approved