Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

У травні 2017р. Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - МРА ОМР) звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що житловий будинок по [ADDRESS] належить до комунальної власності міста Одеси та перебуває в оперативному управлінніМРА ОМР. Позивач зазначав, що раніше у вищевказаному будинку в квартирі [NUMBER] проживав громадянин [PERSON], на якого було відкрито особовий рахунок. Вказана квартира не приватизована та належить місцевим радам. [INFO]. [PERSON] помер. Після його смерті у спірній квартирі мешкає без реєстрації та правовстановлюючих документів відповідачка [PERSON] Позивач вказував, що 19 січня 2017р. [PERSON] було вручено припис КП «ЖКС «Хмельницький»» про звільнення самовільно зайнятої квартири [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] який остання до теперішнього часу не виконала та не звільнила спірне приміщення, про що 20 квітня 2017р. КП ЖКС «Хмельницький» складено відповідний акт, а також письмові пояснення [PERSON] Посилаючись на зазначені обставини, та на порушення прав власника, позивач просив суд виселити відповідачку [PERSON] із займаного житлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщеннята стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі довіреності від 09 лютого 2017року позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.25). Відповідачка [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, але заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, відповідачки, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживав без реєстрації [PERSON], на якого було відкрито особовий рахунок. Вказана квартира не приватизована та належить місцевим радам, що підтверджується довідкою КП «ЖКС «Хмельницький»» №1713 від 18 січня 2017р. (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2015р. [PERSON] помер, що підтверджується листом КП «ЖКС «Хмельницький»» №l4 від 20 січня 2017р.(а.с.9). Після його смерті у квартирі [ADDRESS] мешкає без реєстрації та правовстановлюючих документів [PERSON], що підтверджується актом дільниці №3 КП ЖКС «Хмельницький» від 19 січня 2017р.(а.с.10). 19 січня 2017р. КП «ЖКС «Хмельницький» вручило [PERSON] припис про звільнення самовільно зайнятого приміщення за адресою: [ADDRESS], з яким [PERSON] була ознайомлена(а.с.11). Встановлено, що до теперішнього часу відповідачка припис КП «ЖКС «Хмельницький»» від 19.01.2017р. не виконала та спірне приміщення не звільнила, про що 20.04.2017р. КП ЖКС «Хмельницький» складено відповідний акт та письмовими поясненнями [PERSON] (а.с.12-13). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2009року, яке набрало законної сили, було задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту проживання, заінтересована особа - Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Одеській області , та встановлено факт постійного проживання [PERSON], на території України станом на 24 серпня 1991р. та на 13 листопада 1991року (а.с.29-30). Зазначеним рішенням було встановлено, що [PERSON] без реєстрації та правовстановлюючих документів мешкає у квартирі [ADDRESS](а.с.29-30). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належить до комунальної власності міста Одеси та перебуває в оперативному управлінні Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і немайнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам. Статтею 41 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами. Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах. Згідно п.п. «а» п.2 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження зазначені в ч. 5 ст. 60, відносно передачі житла здійснює виконавчий орган міської ради. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991р. № 311 «Про розмежування державного майна країни між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю) був затверджений перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць комунальної власності). До такого майна був віднесений житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, у тому числі й житловий будинок по вул. Разумовська,61 в місті Одесі. Згідно ч.3 ст. 14 та ст. 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до п.1.1 Положення про Малиновську районну адміністрацію, яке затверджене рішенням Одеської міської раді №1934-VII від 26.04.2017р., Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Малиновського району міста Одеси згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно п. 2.6 вищевказаного Положення, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради у межах повноважень, визначених радою та виконкомом, здійснює управління комунальною власністю (підприємствами, житловим фондом), розташованою на території району та здійснює функції уповновноваженого органу з управління неприватизованим житлом (а.с.40-48). Якщо особа потребує поліпшення житлових умов, то відповідно до ст. 42 ЖК УРСР, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Порядок взяття на облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов передбачений ст. 39 ЖК УРСР. Згідно ст. 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Згідно ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім'я якого видано ордер. На даний час у відповідачки по справі відсутні будь-які дозвільні та правовстановлюючі документи на право зайняття та користування квартирою [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.52). Відповідно до довідки №40 від 20 квітня 2017р. виданої сектором обліку та розподілу житла Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] на квартирному обліку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не перебуває (а.с.12). Згідно ч. 3 ст.116 ЖК УРСР, особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до п. 2.4 Положення про Малиновську районну адміністрацію, районна адміністрація виконує функції уповноваженого органу власника щодо управління житловим фондом на території району в порядку та на умовах, визначених законодавством. Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч.1 та ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виселення відповідачки з квартири [ADDRESS] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 1600,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду(а.с.7).

Outcome: approved