Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

У травні 2021 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що 03 липня 2004 року між ними укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Залізничного районного управління юстиції м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис № 189. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заявники стверджували, що подружнє життя у них не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, визначили умови та участь батьків у її вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з подружжя, хто проживає окремо. З цих підстав заявники просили суд розірвати шлюб, укладений між ними 03 липня 2004 року. У судове засідання заявники не з`явилися, подали заяви, в заяві яких просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, заяву про розірвання шлюбу задовольнити, засвідчивши тим самим, що вказана заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 03 липня 2004 року між ними укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Залізничного районного управління юстиції м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис № 189 (а. с. 11). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 12, 13, 14). За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] та [PERSON] не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. 06 березня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками про проживання, виховання та сплату аліментів на дітей (а. с. 15-16). Зазначений договір був укладений у письмовій формі та нотаріально засвідчений. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушень при цьому їх особистих майнових прав, а також прав їх дитини, суд вважає, що заяву про розірвання шлюбу слід задовольнити. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 109 СК України ст. ст. 4, 5, 258, 263-265, 293 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved