Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 18.03.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №201. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що у сторін погіршились стосунки протягом останніх декількох років, оскільки сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім?ю. Позивач зазначає, що вже тривалий час сторони живуть окремо, а сім?я фактично припинила існування. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1170. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2019 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. 16.06.2020 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із розпорядженням керівника апарату суду від 16.06.2020 року №408. Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 16.06.2020 року, вказана цивільна справа розподілена судді Мазуру Ю.Ю. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, в матеріалах справи міститься заява, в якій позивач зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, в матеріалах справи міститься заява, в якій відповідач зазначив, що проти розлучення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.03.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, за актовим записом №201, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Крім того, судом встановлено, що у сторін є дитина: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1170. Разом з тим, судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. При цьому, суд вважає, з урахуванням позиції позивача, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливо. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно пп. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, який виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, а при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., суд дійшов висновку наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved