Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

У червні 2015р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 20.02.2012р. між ПАТ «Дельта Банк»та [PERSON] був укладений договір №003-15057-2002112, згідно умов якого останній був наданий кредит в розмірі 5128,00грн., зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 36,5% на рік. Відповідно до умов кредитного договору процентна ставка може змінюватися. Крім того, згідно п. 2.5 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачую кредитну плату в розмірі 0,00%. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватися відповідно до умов договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №003-15057-2002112 від 20.02.2012р. в розмірі 2307,20грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.2 звор. бік). Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.22). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 20.02.2012р. між ПАТ та [PERSON] був укладений договір №003-15057-2002112, згідно умов якого останній був наданий кредит в розмірі 5128,00грн., зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 36,5% на рік. Відповідно до умов кредитного договору процентна ставка може змінюватися. Крім того, згідно п. 2.5 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачую кредитну плату в розмірі 0,00%. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватися відповідно до умов договору (а.с.3-4). Відповідно до статуту ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта», є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.9). Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150, ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.11). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. №51 було запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. (а.с.12). Відповідно ч.1 ст. 3 до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Згідно п.1 ч.3 ст. 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку, таким чином має право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк»свої зобов'язання за кредитним договором №003-15057-2002112 від 20.02.2012р. виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №7012321 від 21.02.2012р. (а.с.7). Через неналежне невиконання відповідачкою зобов'язань за кредитним договором №003-15057-2002112 від 20.02.2012р., станом на 08.05.2015р. склалася заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта банк» в розмірі 2307,20грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 2150,79грн., заборгованості за відсотками - 156,41грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №003-15057-2002112 від 20.02.2012р. (а.с.8). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийняте рішення № 51 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк » з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015р. №71 були внесені зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. №51 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», відповідно до яких пункт 2 цього рішення був викладений у новій редакції , а саме: «2. Тимчасову адміністрації у ПАТ «Дельта Банк » запровадити строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» призначено професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно. Згідно п.5 ч. 1 ст.48 Закону уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності до п.9 ч.1 ст.48 та п.5 ч. 2 ст. уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Оскільки зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаній із здійсненням ліквідації банку (в рамках проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком), то він подається без сплати судового збору. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved