Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо її утримання та не цікавиться життям дитини. Постійного місця роботи відповідач немає, його доходи носять мінливий характер і саме тому, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій сумі та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в розмірі 1250 грн. визнав, щодо задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити в їх задоволенні. Вказав, що надає кошти своїй дитині приблизно з грудня 2016 року в розмірі, який складає близько 1000 грн. щомісячно тому підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі немає. Вислухавши думку учасників процесу, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги правомірними виходячи із наступного. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини, хоча знає про необхідність надання такої допомоги та має змогу це робити. В судовому засіданні відповідач визнав ту обставину, що він зобов'язаний надавати кошти на утримання своєї дитини тому позов визнав частково, в розмірі 1250 грн. щомісячно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. З наданих відповідачем пояснень слідує, що він немає постійного заробітку, а його заробіток носить мінливий характер. Доказів про те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суду надано не було. Позивач заперечував те, що відповідач надає їй допомогу на утримання дитини. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх пояснень, невизнання вказаних обставин позивачем, суд не бере до уваги такі пояснення відповідача щодо надання матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Щодо іншої частини позовних вимог, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки їх задоволення призведе до порушення прав відповідача та поставить сторони в неоднакове становище, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial