Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

У червні 2019 р. Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (далі по тексту - КПІ ім. Ігоря Сікорського , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 2 418,39 грн., пені в розмірі 827,16 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 287,26 грн. та трьох процентів річних в розмірі 93,62 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] навчалася у КПІ ім. Ігоря Сікорського у період з 01.09.2017 по 31.01.2019. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 22 050 грн. Вартість першого року навчання (10 місяців) складає 14 700 грн. 20.03.2018 відповідач була відрахована з КПІ ім. Ігоря Сікорського за порушення умов договору (у частині оплати за навчання). Отже, оплату вартості освітньої послуги, наданої у 2 семестрі 5 курсу, відповідач не здійснила й тим самим порушила положення чинного законодавства та свої зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 2 418,39 грн. На підставі пункту 12 договору з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 827,16 грн. та відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Ухвалою від 30.07.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відзиві відповідач виклала заперечення на позов, у яких послалася на такі обставини. Вона закінчила навчання першого семестру у КПІ ім. Ігоря Сікорського без фінансових та академічних заборгованостей. Зимова сесія у неї закінчилася у кінці січня 2018 р., і вона успішно здала всі іспити та пройшла передзахист дипломної роботи. Однак, у подальшому вирішила навчання не продовжувати, і в лютому 2018 р. написала заяву про відрахування з університету, додаткової копії своєї заяви із підтвердженням отримання заяви університетом вона не робила, оскільки не передбачала того, що університет може вчиняти протиправні дії з приховування доказів і підробки документів. Оскільки договір про надання освітніх послуг припиняється у зв`язку із відрахуванням із навчального закладу (яке мало відбутися за її заявою), відповідно до пункту 15 договору вона не сплачувала за надання освітніх послуг. Фактично послуги в період з січня по березень 2018 р. їй не надавалися, це доводить освітній навчальний план групи ЛА-з71 МП, спеціальність 035 «Філологія», оригінал якого зберігається у позивача, а також її власноручна заява про відрахування з університету за власним бажанням. Позивачем свідомо приховано факт подачі нею заяви про відрахування з університету. Вказуючи, що оплата будь-яких послуг не може здійснюватися без їх фактичного надання, позивач вважає, що вимога сплати нею заборгованості по оплаті за надання освітніх послуг є безпідставною і незаконною. Заперечуючи проти аргументів відповідача, позивач вказав, що протягом дії договору будь-яких звернень від відповідача щодо відсутності наміру продовжувати навчання та висловлення бажання розірвати договір не надходило, чого відповідачем не спростовано у встановленому порядку. Таким чином, позивач відповідно до умов договору надавав відповідачу освітню послугу. Крім того, у відзиві на позов відповідач сама визнала, що не сплачувала за надання освітніх послуг та зазначила, що зимова сесія у неї закінчилась в кінці січня 2018 р., і вона успішно здала всі іспити та пройшла передзахист дипломної роботи. Заява про відрахування за власним бажанням відповідачем у встановленому порядку не подавалась. За заочною формою навчання освітня послуга надається протягом навчального року. Відтак заперечення відповідача не спростовують обставин, на яких ґрунтується позов, а тому підстави для відмови у задоволенні вимог відсутні. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені до них правовідносини. 28.08.2017 між КПІ ім. Ігоря Сікорського (виконавцем) та [PERSON] (замовником) було укладено договір № 26-з-м/2017/ФЛ про надання відповідачу за рахунок його коштів освітньої послуги за спеціальністю 035 «Філологія» з 1 семестру 5 курсу по 3 семестр 6 курсу, ступінь вищої освіти «магістр», заочна форма навчання (а.с. 8-9). Відповідно до пункту 9 вказаного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 22050 грн. Вартість першого року навчання (10 місяців) складає 14 700 грн. Згідно пункту 4 договору відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Відповідач вносить плату безготівково щосеместрово, не пізніше 10 днів з початку чергового обумовленого терміну оплати, крім першого внеску, який вноситься не пізніше 10 вересня першого року отримання освітньої послуги. Оплата освітніх послуг вважається здійсненою належним чином у день фактичного зарахування коштів на поточний рахунок позивача (п. 10 договору). Кожний навчальний рік складається з двох семестрів (п. 10.1 договору). Для фінансових розрахунків останній семестр (5 місяців) починається з 1 вересня і закінчується 31 січня, весняний (5 місяців) - починається з 1 лютого і закінчується 30 червня. З урахуванням пунктів 4 та 10 договору відповідач зобов`язана була не пізніше 10.02.2018 внести плату за 2 семестр навчання розмірі 7 350 грн., а саме: 14 700 грн. (вартість першого року навчання): 2 (кількість семестрів у навчальному році). Однак, зазначені кошти на поточний рахунок позивача не надходили. 20.03.2018 відповідач відрахована з КПІ ім. Ігоря Сікорського за порушення умов договору (у частині оплати за навчання), що підтверджується наказом від 20.03.2018 № 970-с (а.с. 10). Судом встановлено, і вказана обставина не оспорюється відповідачем, що відповідач не здійснювала оплату вартості освітньої послуги за лютий та березень 2018 р., що становить 2 418,39 грн. Відповідно до положень частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За загальним правилом, встановленим статтею 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Пунктом 12 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Положення договору про право виконавця вимагати сплати пені у разі порушення замовником зобов`язань за договором узгоджується з вимогами статей 546, 547, 549-551 ЦК України. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. За загальним правилом встановленим частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт подання нею заяви про відрахування з університету, а відтак не доведено відсутність у неї зобов`язань щодо сплати за навчання за лютий та березень 2018 р. З огляду на вищевикладене суд вважає доведеним, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, на підставі договору про надання освітніх послуг, щодо своєчасного внесення сплати за освітню послугу. За період з 11.02.2018 по 27.05.2019 прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання склало 471 день. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунки, відповідно до яких сума основного боргу (заборгованість за надані освітні послуги) становить 2 418,39 грн., пеня, нарахована за останні 12 місяців перед зверненням до суду (з 11.06.2018 по 27.05.2019) - 827,16 грн., інфляційні нарахування - 287,26 грн., 3% річних від простроченої суми - 93,62 грн. Розрахунки позивача суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки вони виконані за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про облікову ставку НБУ та індекси інфляції за період прострочення і не спростовані відповідачем. Отже на підставі викладених учасниками справи аргументів і оцінки наданих ними доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог КПІ ім. Ігоря Сікорського та задовольняє їх у повному обсязі. Зважаючи на результат розгляду справи, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved