Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за кредитним договором. У позовній заяві з урахуванням уточнень представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06 грудня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER], за умовами якого позивач надав відповідачу кредитний ліміт шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті України до карткового рахунку у сумі 70 000,00 грн. Овердрафт надався відповідача на строк до 1 року з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитним лімітом до 05 грудня 2014 року, зі сплатою 29,5% річних, а в разі прострочення - під 48% річних. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов вказаного договору з погашення кредитної заборгованості за сплати відсотків за користування овердрафтом у останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 14 травня 2015 року становить 91 362,70 грн. Дану суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також суму сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору (а. с. 2-3, 51). Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 50). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток з викликом у судове засідання на адресу його місця реєстрації (а. с. 41, 47-49), про причини неявки суду не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення даного позову з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06 грудня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER], за умовами якого позивач надав відповідачу кредитний ліміт шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті України до карткового рахунку у сумі 70 000,00 грн. Овердрафт надався відповідача на строк до 1 року з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитним лімітом до 05 грудня 2014 року, зі сплатою 29,5% річних, а в разі прострочення - під 48% річних (а. с. 13-14, 15). Також було встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] від 06 грудня 2013 року в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування овердрафтом не виконує належним чином, у зв'язку з чим станом на 14 травня 2015 року заборгованість за вказаним договором становить 91 362,70 грн. та складається з 69 899,47 грн. - суми заборгованості за прострочений кредит, 21 463,23 грн. - заборгованості за простроченими відсотками за період з 01 серпня 2014 року по 13 травня 2015 року. Ці обставини підтверджуються наданими суду довідкою документами (а. с. 5-12, 17-19, 52). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином оцінюючі докази досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами договору, а саме: не виконано зобов'язання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в сумі 91 362,70 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 913,62 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved