Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] ([INFO], що зареєстрований у [INFO]) звернувся в суд з вище вказаним позовом про стягнення грошових коштів за договором позики до відповідачки [PERSON] ([NUMBER], інд. код [NUMBER], місце реєстрації: [ADDRESS], тел. [NUMBER]) в сумі 140.622,78 гривень, а також вирішити питання понесених судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 15.11.2015р. позивач уклав з відповідачкою договір позики та передав її в борг 90.000,00 (дев'яносто тисяч гривень 00 копійок) на строк до 15 квітня 2016 року під 8% в місяць з щомісячним поверненням: 15 грудня 2015 р. - 15000 +%7200 - 22200,00 грн.; 15 січня 2016 р. - 15000 +%6000 = 21000,00 грн.; 15 лютого 2016 р. - 20000 +%4800 - 24800,00 грн.; 15 березня 2016 року - 20000 +%3200 = 23000,00 грн.; 15 квітня 2016 р. - 20000 =%1600 = 21600,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються складеною Відповідачем власноруч та підписаною розпискою від 15.11.2015 року (а.с.7). Проте, до цього часу в супереч умов договору позики від 15.11.2015р. Відповідач не повернув Позивачу ні суми (частини суми) основного боргу ні проценти по договору позики. За Договором позики (в розписці) від 15.11.2015р. обумовлений обов'язок Відповідача сплачувати Позивачу 8% в місяць за користування всіма коштами Позивача, якими Відповідач користується (які не повернуті Позивачу) за договором позики від 15.11.2015р. А отже проценти - 8% (процентів) в місяць за договором позики від 15.11.2015р. за кожен місяць користування Відповідачем коштами Позивача мають вираховуватись із усієї суми заборгованості Відповідача на кожну контрольну дату повернення позики - з 90.000,00 гривень. 8% в місяць за договором позики від 15.11.2015р. * 12 = 96% (процентів) в рік за договором позики від 15.11.2015р. Розрахунок процентів за користування коштами в сумі: 90.000,00 грн. за період з 16.11.2015 року по «20».05.2016 року. Період, за який нараховуються проценти: 16.11.2015р. з по «20».05.2016р. - 90.000,00 грн. х 96 /100 (%) х 187/365 = 44.265,21 грн. де, 90.000,00 грн. - сума позики; 187 - кількість днів користування коштами періоду з «16». 11.2015 року по «20».05.2016 року, 96 - % річних, договір позики від 15.11.2015р. між Позивачем та Відповідачем. Сума процентів за користування коштами разом складає: 44.265,21 грн. (сорок чотири тисячі двісті шістдесят пять грн. 21 коп.). Крім того, сума заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати 90.000,00 грн. Період за який нараховуються інфляційні втрати: грудень 2015 року - травень 2016 року. Втрати від інфляції Позивача разом складають: 630,00 грн. + 810,00 грн. - 360,00 грн. + 900,00 грн. + 3150,00 грн. = 5130,00 грн. (п'ять тисяч тридцять грн. 00 коп.). Розрахунок 3 % річних. Період, за який нараховуються проценти : 16.12.2015р. з по «20».05.2016р. (90000,00 грн. + 5130,00 грн.) х 157 х 3% /365 3% річних = 1.227,57 (тисяча двісті двадцять сім тисяч грн. 97 коп.) Крім того, представником позивача було змінено позовні вимоги, збільшивши суму процентів, втрат від інфляції, 3% річних і просить стягнути з відповідача за період з 16.12.2015 року по 19.10.2016 року суму боргу в розмірі 90.000,00 грн., суму процентів в розмірі 80.009,00 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 5.629,48 грн., суму 3% річних в розмірі 2.278,00 грн.(а.с.72-74). В судове засідання представник позивача на підставі довіреності від 11.07.2016р. [PERSON] не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Представник відповідачки на підставі договору про надання правової допомоги від 25.08.2016р. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на надане суду письмове заперечення, а саме заперечує в частині стягнення сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, в розмірі 3.218,49 грн., а саме 2.576,02 грн. втрат від інфляції, 572,49 грн. 3% річних, вказує на помилки позивача здійснені в розрахунках заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, посилаючись на контррозрахунок. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що за змістом та формою договір позики відповідає вимогам ст.ст.11, 207, 208, 525, 526, 530, 638, 639, 1046, 1047, 1049 ЦК України, відповідно до яких позивачем як підтвердження отримання грошової позики суду надана розписка позичальника про отримання грошових коштів. Тобто, 15.11.2015р. позивач уклав з відповідачкою договір позики та передав її в борг 90.000,00 (дев'яносто тисяч гривень 00 копійок) на строк до 15 квітня 2016 року під 8% в місяць з щомісячним поверненням: 15 грудня 2015 р. - 15000 +%7200 - 22200,00 грн.; 15 січня 2016 р. - 15000 +%6000 = 21000,00 грн.; 15 лютого 2016 р. - 20000 +%4800 - 24800,00 грн.; 15 березня 2016 року - 20000 +%3200 = 23000,00 грн.; 15 квітня 2016 р. - 20000 =%1600 = 21600,00 грн. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, що може підтверджуватися розпискою або іншим документом (актом, квитанцією) або зарахування суми на банківський рахунок позикодавця. Проте, до цього часу в супереч умов договору позики від 15.11.2015р. відповідачка не повернула позивачу ні суми (частини суми) основного боргу ні проценти по договору позики. За Договором позики (в розписці) від 15.11.2015р. обумовлений обов'язок Відповідача сплачувати Позивачу 8% в місяць за користування всіма коштами Позивача, якими Відповідач користується (які не повернуті Позивачу) за договором позики від 15.11.2015р. Отже, проценти - 8% (процентів) в місяць за договором позики від 15.11.2015р. за кожен місяць користування Відповідачем коштами Позивача мають вираховуватись із усієї суми заборгованості Відповідача на кожну контрольну дату повернення позики - з 90.000,00 гривень. 8% в місяць за договором позики від 15.11.2015р. * 12 = 96% (процентів) в рік за договором позики від 15.11.2015р. Розрахунок процентів за користування коштами в сумі: 90.000,00 грн. за період з 16.11.2015 року по 19.10.2016 року. Період, за який нараховуються проценти: 16.11.2015р. з по 19.10.2016р. - 90.000,00 грн. х 96 /100 (%) х 338/365 = 80009,00 грн. де, 90.000,00 грн. - сума позики; 338 - кількість днів користування коштами періоду з 16.11.2015 року по 19.10.2016 року, 96 - % річних, договір позики від 15.11.2015р. між сторонами. Сума процентів за користування коштами разом складає: 80.009,00 грн. (вісімдесят тисяч девять гривень 00 коп.). Тому позов в цій частині є підставним та підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч.1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч.2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст.625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. При проведенні судом перевірки розрахунку позивача про нарахування інфляційних витрат та при здійсненні розрахунку 3% річних, судом встановлено, що позивачем не враховано графік погашення заборгованості та суми чергових платежів, погоджені сторонами в договорі позики (розписці). Представник відповідача з викладеним у заяві про збільшення позовних вимог не погоджується, та зазначає, що позивачем невірно визначена сума простроченої заборгованості відповідача за період з 16 грудня 2016 року по 16 квітня 2016 року. Проаналізувавши надані сторонами розрахунки, суд вважає слушними зауваження представника відповідача на наданий позивачем розрахунок позову, в якому позивач нараховує інфляційні та 3% річних на всю суму заборгованості в період з 16 грудня 2016 року по 16 квітня 2016 року, а не на суми заборгованості з врахуванням чергових платежів до погоджених сторонами дат згідно договору позики (розписки) від 15.11.2015 року. Враховуючи, що відповідачем надано уточнений контррозрахунок позову, в якому відображено фактичні суми заборгованості за фактичні періоди прострочення, з врахуванням графіку чергових платежів погашення бору, інфляційні витрати та 3 % річних підлягають задоволенню в розмірі за уточненим контррозрахунком відповідача. Зокрема, вимога про стягнення втрат від інфляції підлягає частковому задоволенню в сумі 3.053,46 грн., 3% річних в розмірі 1.705,51 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється на користь позивача та він був звільнений від сплати судових витрат на підставі п.10 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому вони підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави в розмірі 1.406,22 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial