Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно онука позивача - [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що відповідач ухиляється від участі в утриманні та вихованні дитини. Дитина весь час мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач вже тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, ніякої матеріальної допомоги сину не надає, дитиною не цікавиться, не спілкується та не бажає брати участі у житті дитини, і взагалі подала заяву про відмову від своїх батьківських прав. В судове засідання позивач та її представник позов підтримали, пославшись на обставини та норми права, зазначені у позовній заяві, а також зазначили, що за таких обставин позбавлення батьківських прав відповідача є в інтересах дитини. Відповідач була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області не з'явився, від третьої особи надійшла письмова заява про згоду на позбавлення відповідача батьківських прав та розгляд справи без участі третьої особи. Представник Служби у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області Сидорова О.С. позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю [PERSON], якого народила від шлюбу з [PERSON], виданим виконкомом Нестерянської сільської ради Оріхівського району 16.06.1998 року. З 1997 року по 2007 рік відповідач перебувала у шлюбі з сином позивача. Після розірвання шлюбу рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.04.2008 року місцем проживання було визначено місце проживання сина позивача [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Міським відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Згідно Висновку ради опіки та піклування при Нестерянській сільській раді Запорізької області від 29.07.2015 року, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Нестерянської сільської ради Запорізької області від 29.07.2015 року № 42, відповідач [PERSON] не проживає з 2004 року, не піклується про сина, не займається її вихованням та утриманням. У зв'язку з ухиленням [PERSON] від обов'язків по вихованню дитини рада опіки та піклування вважає за доцільним рекомендувати позбавити її батьківських прав. Заявою від 23.07.2015 року, посвідченою приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Студенцовим О.В., відповідач добровільно відмовилась від своїх батьківських прав відносно свого сина, а також дала згоду на її усиновлення та встановлення над нею опіки. Цією ж заявою відповідач дав згоду на розгляд в суді справ стосовно його відмови від батьківських прав без його участі. Із змісту Висновку Служби у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області від 03.12.2015 року вбачається, що дитина фактично знаходиться під піклування позивача, яка відповідає всім встановленим вимогам, має для цього відповідні здібності та матеріальний стан. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач своїми діяннями та заявами, свідомо та добровільно, проявив волю на відмову від своїх батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час розгляду судом справи суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачем від виховання та утримання своєї малолітньої дитини, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved