Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 58 000,00 дол.США зі сплатою 14,50 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення заборгованості 10 вересня 2018 року. За умовами договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а [PERSON], всупереч умов кредитного договору, не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредитом не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за порушення строків погашення кредиту 47 248,43 грн та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в розмірі 382 431,88 грн. Станом на 28 травня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає 2 835 529, 90 грн, яка включає: заборгованість за кредитом 57 559,02 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 1 211 115,74 грн; заборгованість за відсотками 56 780,46 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 1 194 733, 84 грн; пеня за порушення строків погашення кредиту 47 248,43 грн та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в розмірі 382 431,88 грн . У звязку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору 3654,00 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11392874000 від 10 вересня 2008 року у розмірі 2 835 529,90 грн. та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача проти позову заперечував, подавши суду письмові заперечення проти позову. Просив відмовити в задоволенні позову як через необґрунтованість, так і через пропуск строку позовної давності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», затвердженого Загальними зборами акціонерів АКІБ «УкрСиббанк» від 27 жовтня 2009 року, [PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк» є правонаступником комерційного інноваційного банку «Харківінкомбанк», заснованого 4 травня 1990 року Зборами Засновників, зареєстрованого Держбанком СРСР 18 червня 1990 року і перереєстрованого у Національному банку України 28 жовтня 1991 року. Згідно з рішенням Установчої конференції 21 жовтня 1991 року (протокол № 4) комерційний інноваційний банк «Харківінкомбанк» перереєстровано у закрите акціонерне товариство. Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 18 червня 1992 року (протокол № 2) було змінено найменування Банку на Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк». Рішенням Загальних зборів акціонерів 25 серпня 1993 року (протокол № 4) змінено організаційну форму банку на відкрите акціонерне товариство. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на [PERSON] акціонерне товариство «Укрсиббанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк». При розгляді справи судом встановлено, що 10 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11392874000 (а.с.6-7). Відповідно п.1.1 договору, підписуючи цей договір, позичальник погоджується із викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», затверджених рішенням Продуктово-тарифного комітету АКІБ «УкрСиббанк» (Протокол №243 від 21.08.2008 року) із усіма змінами і доповненнями пропозицією банку надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому договорі та Правилах. Правила, після підписання сторонами договору, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені у договорі та Правилах. Підписи сторін під цим договором вважаються одночасно підписами під правилами, при цьому після підписання сторонами договору, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору. Згідно п.1.1 Правил договору, п. 1.2.1 договору банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 58000,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Пунктом 1.2.2. Правил [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути кредит у повному обсязі не пізніше кінцевого терміну остаточного повного погашення кредиту, встановленого договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та /або умов відповідної угоди сторін. Позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі, встановленому в договорі в день сплати ануїтет них платежів. Згідно умов п.п. 1.2.7 1.2.10 договору сторони погодили, що схема погашення кредиту ануїтетна. Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості 10 вересня 2018 року, при цьому згідно умов договору може бути встановлений інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 14,50% річних. Розмір ануїтетного платежу складє 920,00 дол. США. День сплати ануїтетного платежу 10 число кожного місяця протягом строку кредитування. Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як уже зазначалося вище, в п.1.1 Правил договору, п. 1.2.1 договору сторони погодили, що банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 58 000,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] скористався наданими банком послугами, а саме отримав кредитні кошти в розмірі 58 000,00 дол. США. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність посилань представника позивача в своєму позові про належне виконання банком своїх зобов'язань за укладеним між сторонами кредитним договором. Статті 526, 525, 610 ЦК України, визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зі змісту статті 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, в пункті 6.1.2. Правил сторони погодили, що

Outcome: dismissed