Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 05 квітня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управлянні юстиції у Дніпропетровській області, було зроблено відповідний актовий запис за №38. Від шлюбу позивач з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки за своїми характерами позивач з відповідачем виявилися абсолютно протилежними людьми, мають різні погляди на подружнє життя. В квітні 2016 року позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини. Після позивач разом із дитиною виїхала на інше місце проживання. З того часу спільне господарство ними не ведеться. Відповідач не надає позивачеві матеріальну допомогу на утримання їхньої дочки та на утримання позивача. Дитина цілком перебуває на утриманні та вихованні позивача, але коштів позивача не достатньо для її нормального розвитку та харчування. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дочкою повноліття, а також просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дочкою трирічного віку, тобто [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідача в судове засіданні не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності, проти позовних вимоги не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 05 квітня 2014 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управлянні юстиції у Дніпропетровській області, було зроблено відповідний актовий запис за №38. Від шлюбу позивач з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. В квітні 2016 року позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини. З того часу спільне господарство ними не ведеться. Позивач з дитиною проживають окремо від відповідача. Відповідач не надає позивачеві матеріальну допомогу на утримання їхньої дочки та на утримання позивача. Дитина перебуває на утриманні та вихованні позивача, але коштів позивача не достатньо для її нормального розвитку та харчування. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, матеріальне становище відповідача, який займається підприємницькою діяльністю, інших утриманців не має і стягнень з його заробітку по виконавчим документам на даний час не проводиться, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Також, суд зазначає, що у разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вирішуючи питання щодо строку з якого повинні бути присуджені аліменти на дружину, суд враховуючи аналогію закону вважає за необхідне визначити їх від дня пред'явлення позову, тобто з 19.05.2016 року. Згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved