Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя . В позовній заяві позивач зазначив, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2011 року. 02 листопада 2015 року шлюб між ними було розірвано і з того часу кожен проживає своїм життям. 22.10.1983 року. У період спільного життя сторонами було збудовано нежитлові приміщення, а саме: авто мийка та магазин запчастин, що розташована по вул. 30 років Перемоги, 26-а в смт. Більмак, Більмацького району Запорізької області. Дані нежитлові приміщення було зареєстровано на відповідачку [PERSON] в Куйбишевському БТІ. У звязку з тим, що позивач не може вирішити питання стосовно розподілу спільного майна придбаного в шлюбі з відповідачкою в добровільному порядку, він був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд:поділити майно , набуте ним за час шлюбу з [PERSON] , виділивши йому в натурі 1/2 частки нежитлового приміщення яке складається з кімнат № 8 -площею 34,5 квадратних метра , № 7 - площею 2,9 квадратних метра , № 6 - площею 2,6 квадратних метра , 5 - площею 2,7 квадратних метра, що розташоване за адресою вул.. 30 років Перемоги 26 а, в смт. Більмак; Визнати за ним право власності кімната № 8 - площею 34,5 квадратних метра , № 7 - площею 2,9 квадратних метра , № 6 - площею 2,6 квадратних метра , № 5 - площею 2,7 квадратних метра, що розташоване за адресою вул. 30 років Перемоги 26 а, в смт. Більмак. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав , заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2001 року. 02 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано. В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (крім майна, зазначеного в ст. 57 СК України). Поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України. У період спільного життя сторони збудували нежитлові приміщення, а саме: автомийку та магазин запчастин, що розташовані по вул. 30 років Перемоги, 26-а в смт. Більмак, Більмацького району Запорізької області . Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником нежилого приміщення, автомийки та магазину запасних частин є [PERSON]. Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.ст. 69,70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснюється у п.п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60,69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, зо винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, тощо. Під час розгляду справи, судом встановлено наявність сумісного нежитлового приміщення по вул. 30 років Перемоги, 26-а в смт. Більмак Запорізької області вказана обставина була визнана сторонами. Згідно висновку проведеної судової будівельно-технічної експертизи встановлено ринкову вартість спірного майна сторін по справі яка становить 197093,00 гривень, ринкова вартість 1/2 частини вищезазначеного спірного майна становить 98546,50 гривень. Також у висновкі зазачено, що для розділу в натурі по 1/2 частці нежилого приміщення автомийки та магазина запасних частин по вул. 30 років Перемоги, 26-а в смт. Більмак Більмацького району Запорізької області відсутня необхідність виконати будь-які переобладнання так як у співвласників існують окремі входи як з фасадної сторони, так і з тильної сторони, виділяємі приміщення розділені між собою існуючою перегородкою. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном. Відповідно до положень ч. 2 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. В разі, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Будь-якої домовленості між сторонами не існує, а тому, суд вважає, що частки сторін в праві спільної сумісної власності на вище вказане майно є рівними , тобто по 1/2 частці. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved