Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 липня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідач уклали кредитний договір № ВLаЖГА00054947, за умовами якого [PERSON] надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 11 500,00 грн., строком до 22 липня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі\~15,00 % річних і щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Проте, позичальник належним чином взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 27 травня 2015 року [PERSON] прострочила виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, й утворилась заборгованість у розмірі 1 093 грн. 97 коп., яка складається з: 101 грн. 05 коп. простроченої до повернення суми кредиту; 17 грн. 15 коп. прострочених процентів за користування кредитом; 0 грн. 00 коп. простроченої комісії за управління кредитом; 975 грн. 77 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 0,00 штрафу за несвоєчасне погашення кредиту. У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 1 093 грн. 97 коп. У судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» [PERSON] не зявився, до початку слухання справи по суті направив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому заявлені вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, до початку слухання справи по суті подала заяву, в якій вказувала, що позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні, оскільки 23 липня 2015 року вона сплатила суму боргу у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що 22 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00054947, відповідно до Спеціальної його частини [PERSON] надав останній кредит у розмірі 11 500 грн., з терміном повернення до 22 липня 2014 року. Процентна ставка за кредитним договором встановлена на рівні 15,00 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1,75 % від суми Кредиту (а.с. 7-27). За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач зобовязання за договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 946946 від 22 липня 2011 року (а.с. 4). Згідно п. 2.4.1. Загальної частини Договору проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, та сплачуються Позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5. загальної частини Договору. У відповідність до п. 2.5.2. Загальної частини Договору позичальник зобов'язався не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору. З розрахунку заборгованості, складеного позивачем вбачається, що станом на 27 травня 2015 року [PERSON] прострочила виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, й утворилась заборгованість у розмірі 1 093 грн. 97 коп., яка складається з: 101 грн. 05 коп. простроченої до повернення суми кредиту; 17 грн. 15 коп. прострочених процентів за користування кредитом; 0 грн. 00 коп. простроченої комісії за управління кредитом; 975 грн. 77 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 0,00 штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (а.с. 5-6). Проте, судом зясовано, що 23 липня 2015 року відповідач [PERSON] у повному обсязі сплатила суму боргу, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії квитанції № 280857 від 23 липня 2015 року на суму 233 грн. 73 коп., квитанції № 280753 від 23 липня 2015 року на суму 1\~093 грн. 97 коп. (а.с. 45). Враховуючи те, що заборгованість за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00054947 від 22 липня 2011 року була погашена відповідачем у повному обсязі, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити у звязку з їх необгрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed