Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 17.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 79\~214, 51 грн.\~та судові витрати.\~\~\~\~ Ухвалою суду від 15.05.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 23.05.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із квитанцією про направлення відзиву позивачу, відповідно до якого [PERSON] заперечує проти позову ПАТ КБ\~«ПриватБанк» про\~стягнення кредитної\~заборгованості за\~договором б/н\~від 17.08.2010\~року. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, у звязку зі спливом позовної давності. У встановлений судом строк, позивач відповіді на відзив не подав. Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останній на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 5 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно наданого розрахунку, станом на 31.03.2018 року кредитна заборгованість становить 79\~214, 51 грн., яка складається з 4\~717, 72 грн. заборгованості за кредитом, 66\~548, 48 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3\~700, 00 заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 3\~748, 31 грн. штрафу (процентна складова), дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Договір складається із анкети-заяви, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256. Як зазначено у витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, [PERSON] зобовязалася вносити на погашення кредитної заборгованості 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), та з 01.04.2014 року 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON], як позичальника, яка прострочила виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором б/н від 17.08.2010 року. Разом з тим, згідно із ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, для вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частинами першою,\~пятою статті\~261\~ЦК України\~встановлено,\~що перебіг\~починається від\~дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися\~про порушення\~свого права.\~За зобовязаннями\~з визначеним\~строком виконання\~перебіг позовної\~давності починається\~зі спливом\~строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Частинами першою та третьою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. \~Після переривання перебіг позовної давності починається заново. У постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, предметом якої був спір за позовом банківської установи про стягнення заборгованості за кредитним договором, Верховний Суд України, зазначив, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до змісту п. 1.1.7.12 Умов, підписаних в односторонньому порядку головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк», без зазначення дати їх складення, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про зупинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Враховуючи положення п. 1.1.7.12 наданих Умов, стандартний термін дії картки становить 2 роки. До суду не надано жодних доказів того, що після закінчення строку дії платіжної картки, відповідачу надавалася нова. Точних даних про закінчення строку дії картки до суду не надано. На думку суду, позивач свідомо не надав суду даних про дату закінчення кредитної картки. Враховуючи наданий позивачем розрахунок, останній платіж відповідачем здійснено 10.03.2015 року, тобто протягом трьох років після цього у строк до 10.03.2018 року банк мав право предявити позов до позичальника про стягнення кредитної заборгованості, чого ним зроблено не було. ПАТ «КБ «ПриватБанк» із вказаним позовом звернувся до суду 05.05.2018 року, що підтверджується копією поштового конверту, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Доказів переривання перебігу даного строку (ч.2 ст.264 ЦК України) до суду надано не було. У відповідності до вимог ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, згідно із ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За встановлених обставин, зважаючи на те, що позивачу про факт невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору б/н від 17.08.2010 року було достовірно відомо, останній платіж по даному договору було здійснено 10.03.2018 року, у звязку з чим 11.03.2018 року закінчився загальний строк позовної давності за вимогами банку, враховуючи, що із даним позовом останній звернувся до суду лише 05.05.2018 року, клопотання про поновлення цього строку із зазначенням поважності причин його пропуску не подав, за наявності заяви відповідача про застосування строку позовної давності, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в порядку ст.257 та ч.4 ст.267 ЦК України, у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із спливом позовної давності. В порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача.

Outcome: dismissed