Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У червні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що відповідач [PERSON] є її батьком. Шлюб між її батьками було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.09.2008 року. На цей час, їй виповнилось вісімнадцять років, вона проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. З 2017 року вона є студенткою І курсу вищого навчального закладу «Маріупольський державний університет» факультету іноземних мов спеціальності «Переклад (італійська)», ОС «Бакалавр» денної форми навчання, у звязку з чим потребує матеріальної підтримки. Зазначає, що відповідач відмовляється у добровільному порядку сплачувати аліменти на її утримання на час навчання, у звязку з чим вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Вказує, що відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу на її утримання на час навчання, оскільки працює на ПрАТ МК «Азовсталь», має постійний заробіток. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання на час навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання позовної заяви та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23- річного віку. Позивач до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів на час навчання у розмірі 1/4 частини визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 08 вересня 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області. Згідно довідки про склад сімї від 25.06.2018 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: м. Маріуполь, пр.. Миру[ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] Довідкою ВНЗ «Маріупольський державний університет» за №1938 від 22.05.2018 року, підтверджено, що [PERSON] у 2017 році вступила до Маріупольського державного університету та навчається за освітньо кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» денної форми навчання, факультет «Філологія. Переклад (Італійська)». Термін закінчення навчального закладу у 2021 році. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, починаючи з 25 червня 2018 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку. Враховуючи, що позивачка була звільнення від сплати судового збору під час звернення з позовом, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст.\~181,\~182,\~199,\~200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved