Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У січні 2021 Київська місцева прокуратура №2 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва в інтересах Київської міської ради з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, в якому просила суд витребувати у [PERSON] на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру [ADDRESS] , площею 50,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2148553180000. Позовна заява обґрунтована тим, що Київською місцевою прокуратурою № 2 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42020101020000163 від 01.10.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шахрайським шляхом майном територіальної громади міста Києва, а саме: квартирою [ADDRESS] , площею 50,7 кв.м. В ході досудового розслідування встановлено, що рішенням Київської міської ради № 284/5096 від 02.12.2010 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено перелік об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення. У додатку № 2 переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розташовані в Дарницькому районі включено житловий будинок на [ADDRESS] . Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» житловий будинок на [ADDRESS] , передано до сфери управління Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 вказаний будинок передано в господарське відання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Згідно інформації Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, рішення про приватизацію спірної квартири не приймалося. Таким чином квартира [ADDRESS] є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста Києва. Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.08.2020 внесені відомості про право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер 2148553180000). Право власності на спірну квартиру за [PERSON] зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 17.09.2014, виданого органом приватизації Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, підписане першим заступником голови - керівником органу приватизації Т. Стешенко відповідно до розпорядження № 62-51 від 17.09.2014. Проте, згідно інформації Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-7344/02 від 22.09.2020 та № 101-8877/01 від 16.11.2020 встановлено, що органом приватизації Дарницької (Харківської) районної в місті Києві державної адміністрації приватизація спірної квартири не здійснювалася. Свідоцтво про право власності на квартиру серії [NUMBER] не оформлялося і райдержадміністрацією розпорядження № 62-51 від 17.09.2014, посилання на яке міститься у вказаному свідоцтві, не видавалося. Також, [PERSON] , яка відповідно до вказаного свідоцтва зазначена як його підписант за посадою перший заступник голови - керівник органу приватизації, ніколи таку посаду не обіймала. Таким чином, Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією питання щодо передачі у власність [PERSON] спірної квартири не вирішувалося та свідоцтво про право власності на це майно відповідачу не видавалося, а тому дійсним власником є територіальна громада міста Києва. З урахуванням викладеного, свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 17.09.2020 та рішення № 62-51 від 17.09.2014 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією не видавалося, а тому вказане свідоцтво є нікчемним документом та не є підставою для виникнення у [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] . Оскільки Київською міською радою, як уповноваженим державою органом здійснювати функції держави у зазначених правовідносинах, не вживаються заходи щодо захисту майнових інтересів територіальної громади міста Києва, органами прокуратури вирішено питання щодо представництва інтересів територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради шляхом звернення з даним позовом до суду. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 12.02.2021 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні у підготовче засідання. 14.05.2021 до суду надійшла заява [PERSON] про визнання позову, в якій відповідач повідомив, що квартира [ADDRESS] фактично йому не належить та ніколи не належала. Жодних документів на оформлення вказаної квартири він ніколи не подавав та у зв`язку з цим нічого не підписував. Протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було замінено Київську місцеву прокуратуру №2 на Дарницьку окружну прокуратуру міста Києва у зв`язку з утворенням з 15.03.2021 окружних прокуратур і припиненням діяльності шляхом реорганізації місцевих прокуратур. У підготовчому засіданні представник Дарницької окружної прокуратури м. Києва заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні подану відповідачем заяву про визнання позову підтримав, заявлені позовні вимоги також визнав, зазначив що відповідач жодних документів на оформлення спірної квартири не оформлював. У зв`язку з визнанням позову просив не стягувати з відповідача судові витрати. Представники третіх осіб Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» просили ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи подану відповідачем заяву про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами проведення підготовчого засідання. Вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради № 284/5096 від 02.12.2010 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено перелік об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення. У додатку № 2 переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розташовані в Дарницькому районі включено житловий будинок на [ADDRESS] . Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» житловий будинок на [ADDRESS] , передано до сфери управління Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 вказаний будинок передано в господарське відання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Згідно інформації Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, рішення про приватизацію спірної квартири не приймалося. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.08.2020 внесені відомості про право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер 2148553180000). Право власності на вказану квартиру за [PERSON] зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 17.09.2014, виданого органом приватизації Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, підписане першим заступником голови - керівником органу приватизації Т. Стешенко відповідно до розпорядження № 62-51 від 17.09.2014. Проте, згідно інформації Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-7344/02 від 22.09.2020 та № 101-8877/01 від 16.11.2020 встановлено, що органом приватизації Дарницької (Харківської) районної в місті Києві державної адміністрації приватизація спірної квартири не здійснювалася. Свідоцтво про право власності на квартиру серії САМ № 049090 не оформлялося і райдержадміністрацією розпорядження № 62-51 від 17.09.2014, не видавалося. Таким чином, Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією питання щодо передачі у власність [PERSON] спірної квартири не вирішувалося та свідоцтво про право власності на це майно відповідачу не видавалося, а тому дійсним власником є територіальна громада міста Києва. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статей 317, 318 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина 1 статті 387 Цивільного кодексу України). Враховуючи, що свідоцтво про право власності відповідача на спірну квартиру не видавалось уповноваженим органом, воно не породжує правових наслідків та є недійсним за своєю правовою природою, тому не потребує додаткового визнання його недійсним за рішенням суду, а отже позовні вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 50% сплаченого судового збору, а решта - поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved