Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та стягнення коштів було залишено без розгляду (а.с.101). Згідно з заявою про зменшення розміру позовних вимог від 18.02.2015 року позивач [PERSON] за зустрічним позовом просить суд поділити в натурі спільне майно подружжя наступним чином: стягнути з [PERSON] на її користь кошти в сумі 55038 гривень в рахунок грошової компенсації за належну їй частку у спільному майні подружжя, у розмірі ? частини вартості автомобіля марки «HUNDAY ACCENT», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ([NUMBER]) та стягнути понесені судові витрати (а.с.98). В судове засідання сторони та їх представники не з'явились. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] на зустрічному позові наполягає, представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] проти позову не заперечує. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, перевіривши повноваження представників сторін, суд вважає, що уточнені зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 жовтня 2012 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та розрізано шлюб, укладений між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що зареєстрований 25 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м.Києві (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] за [PERSON] з 24.06.2010 року на праві власності зареєстрований автомобіль марки «HUNDAY ACCENT», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ([NUMBER]) (а.с.68). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання майна, придбаного за час шлюбу особистою приватною власністю, відмовлено (а.с.89). Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що предметом спору був автомобіль «Хюндай Акцент» державний номерний знак [NUMBER] (а.с.89). Відповідно до змісту зустрічної позовної заяви відповідач [PERSON] зазначила, що згідно даних Інтернет-видань середня вартість автомобіля марки «HUNDAY ACCENT», 2008 року випуску, дизель, становить 8500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ складає 110076 гривень (а.с.65-67). Так, згідно з шістьма оголошеннями про продаж автомобілів марки «HUNDAY ACCENT», 2008 року випуску, від 27.10.2014, розміщеними Інтернет-виданнями «RST» та «Auto.Rio», вартість зазначеного автомобіля еквівалентна від 10 850 доларів США до 8200 доларів США (а.с.69,70). Будь-яких заперечень з приводу визначеної позивачем за зустрічним позовом вартості автомобіля, що є спільною сумісною власністю сторін, еквівалентній 8500 доларам США, що на момент подачі до суду зустрічного позову 31.10.2014 становило 110076 гривень згідно з офіційним курсом НБУ, який складав 1295,0684 гривень за 100 доларів США, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не має, а також не було надано суду будь-яких доказів, які цю обставину спростовують. Як встановлено в судовому засіданні, після розірвання шлюбу між сторонами спірний автомобіль залишився у власності та користуванні відповідача за зустрічним позовом [PERSON] Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1,2,3 статті 61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог частин 1,2 статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За змістом ч.2 ст.264 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частиною 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що зазначений в зустрічній позовній заяві автомобіль був набутий під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі та що суду не надано будь-яких належних доказів щодо укладення сторонами шлюбного договору, а також будь-яких заперечень від відповідача за зустрічним позовом щодо визначеного позивачем за зустрічним позовом порядку поділу майна, суд прийшов до висновку, що заявлені уточнені зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: слід стягнути на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] з відповідача [PERSON] грошову компенсацію ? частини вартості спірного автомобіля, що дорівнює 55038 гривень (110076 грн. /2 = 55038 грн.). Одночасно відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом в сумі 550 гривень 38 копійок (а.с.64). На підставі викладеного,

Outcome: approved