Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей - [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі у розмірі по 3 000 гривень на кожну дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи заявлений позов, зазначила про те, що у період з 03.01.2004 року по 24.12.2015 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у сторін [INFO] народилось двоє дітей - [PERSON] та [PERSON]. З моменту розірвання шлюбу, діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Враховуючи вимоги ст. 180 ЦПК України, відсутність добровільної участі батька в утриманні дітей, а також принцип рівності обох батьків в утриманні дитини, позивач звернулась до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, заперечував в частині розміру аліментів, заявленого до стягнення, саме щодо стягнення по 3 000 гривень на кожну дитину, зазначивши, що його місячна заробітна плата складає 2817 грн., а доходи від підприємницької діяльності він не отримує, а тому погоджується на стягнення з нього ? частини від усіх видів його доходу (заробітку). Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 03.01.2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 18, що підтверджується даними свідоцтва про одруження, виданого 03.01.2004 року. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. [INFO] народились [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.08.2009 року та серії [NUMBER] від 11.08.2009 року відповідно, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON] згідно даних свідоцтв про народження є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що з часу окремого проживання батьків малолітні діти проживають разом з матір'ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Вказана обставина визнана та не заперечувалась відповідачем у судовому засіданні. У судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний. З довідки № 7 від 30.06.2016 року, виданої ТОВ «Віто-Тур», вбачається, що [PERSON] працевлаштований, з 01.04.2016 року обіймає посаду заступника директора з охорони праці та безпеки дорожнього руху ТОВ «Віто-Тур», а сукупний дохід останнього за період 01.04.2016 року по 30.06.2016 року становить 10 500 грн. При цьому середньомісячний заробіток [PERSON] складає 2 817 грн. 50 коп. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України визначається в разі коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших малолітніх та/або неповнолітніх дітей, а також інших непрацездатних осіб, аліменти з відповідача на утримання інших осіб не стягуються, працевлаштований, має стабільний дохід, розмір якого щомісячно становить 2 817,50 грн. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, враховуючи те, що батько є працездатним, інших малолітніх осіб та/або непрацездатних осіб на утриманні не має, суд надходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, оскільки зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, розмір його щомісячного заробітку (доходу), приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку станом на час розгляду справи, а також виходить із принципу рівності участі обох батьків в утриманні дітей. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у даному випадку позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти у розмірі у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.05.2016 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial