Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

У травні 2019 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу у розмірі - 15 391 грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі - 1 921 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що 05 липня 2016 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ № 9941434, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] . 09 вересня 2016 року у місті Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] й автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У результаті ДТП автомобіль марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні ушкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області 12 жовтня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Відповідно до рахунку № 8542 від 15 вересня 2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 27 412 грн. 82 коп. Позивачем на підставі регресної вимоги ПрАТ «ВУСО» від 06 грудня 2016 року та страхового акту № UA2017012100036/L01/03 від 28 березня 2017 року виплачено страхове відшкодування у розмірі - 15 391 грн. 88 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 31 березня 2017 року № 21292. Відповідно до статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 цього Закону про настання дорожньо-транспортної пригоди. У судове засідання позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» представника не направив. 25 червня 2019 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. У заяві також зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду даної справи повідомлявся у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 05 липня 2016 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ № 9941434, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] . 09 вересня 2016 року у місті Бровари по вулиці Київській сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] й автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області 12 жовтня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із рахунком на оплату № 8542 від 15 вересня 2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 27 412 грн. 82 коп. З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2016 року ПрАТ «СК «ВУСО» направило до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» регресну вимогу, з якої вбачається, що розмір страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику складає15 391 грн. 88 коп. 28 березня 2017 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» склало страховий акт № UA2017012100036/L01/03 згідно із яким загальний розмір відшкодування по даній події на підставі розрахунку становить 15 391 грн. 88 коп. Відповідно до платіжного доручення № 21292 від 31 березня 2017 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі - 15 391 грн. 88 коп. 29 січня 2018 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, однак відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді та задоволення. Згідно із пунктом «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок водія забезпеченого транспортного засобу повідомити письмово страховика про настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання цієї ДТП. Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП, і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки. Ухвалюючи рішення про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, суди повинні з`ясовувати чи було повідомлено страховика про ДТП, а в разі відсутності такого повідомлення - встановити, з яких причин, чи можна вважати такі причини поважними та чи є документальне підтвердження цих причин. Таким чином, з урахуванням зазначеного, чинним законодавством України на власників транспортних засобів (водіїв) покладено обов`язок повідомляти страховика про ДТП, які відбулися за участю застрахованого автомобіля. Разом з тим, за наявності підтверджених документально поважних причин відсутності такого повідомлення, підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає. Проте, як вбачається з матеріалів справи, з моменту ДТП до цього часу відповідачем не повідомлено письмово страховика про вищезазначену ДТП, доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не долучено, будь-яких доказів поважності причин неповідомлення письмово протягом трьох діб про ДТП відповідачем також не надано. З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що в розумінні статей 11, 1191 ЦК України, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування за полісом АІ № 9941434. Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки. Тобто за будь-яких обставин, крім поважності причин пропуску такого строку, страховик може подати позов про відшкодування шкоди в порядку регресу до страхувальника чи водія забезпеченого транспортного засобу. Це обумовлено тим, що у разі наявності поважних причин, що підтверджені документально, законодавець реабілітує страхувальника, оскільки той не міг виконати свій обов`язок через причини, що об`єктивно не залежали від нього. Згідно із частинами першою, п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та його задоволення. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог до відповідача, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача судового збору у розмірі - 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved