Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У червні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 28.07.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №428/2471СLPS2 від 28.07.2011 року, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 4987 грн. 26 коп.. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20130619-К, за яким ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належать ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів в сумі 4037 грн. 53 коп. від відповідача. Листом від 19.06.2013 року ПАТ «Платинум Банк» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги. Внаслідок порушення умов кредитного [PERSON] має заборгованість за кредитом, в розмірі 4037 грн. 53 коп., з яких: - заборгованість по тілу кредиту в сумі 1756 грн. 11 коп., - заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 748 грн. 46 коп., - пеня за порушення графіку погашення заборгованості в сумі 1532 грн. 96 коп.. Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову не надала та про причини своєї неявки суд не повідомила. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 28.07.2011 року ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №428/2471СLPS2 від 28.07.2011 року, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 4987 грн. 26 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних, строком на 20 місяців. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20130619-К, за яким ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належать ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів в сумі 4037 грн. 53 коп від відповідача. Листом від 19.06.2013 року ПАТ «Платинум Банк» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги. Обовязки, передбачені кредитним договором [PERSON] не виконує, кредит не повертає проценти не сплачує, тому має заборгованість за кредитом, в розмірі 4037 грн. 53 коп., з яких: - заборгованість по тілу кредиту в сумі 1756 грн. 11 коп., - заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 748 грн. 46 коп., - пеня за порушення графіку погашення заборгованості в сумі 1532 грн. 96 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку. Дані обставини підтверджуються: заявою/анкетою позичальника від 28.07.2011 року; кредитним договором №428/2471СLPS2 від 28.07.2011 року; меморіальним ордером №66232574 від 28.07.2011 року; договором факторингу №20130619-К від 19.06.2013 року; повідомленням про відступлення права грошової вимоги за вих.№000759622 від 25.06.2013 року; повідомленням про зміну умов Кредитного договору №428/2471СLPS2 від 28.07.2011 року за вих.№000759622-1 від 25.06.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.ст.525, 526, 530 цього Кодексу, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 4037 грн. 53 коп.. В силу ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору, які були сплачені позивачем при подачі позову, що підтверджується платіжним дорученням №9243 від 02.06.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved