Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 27 серпня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який фактично було припинено 03 січня 2019 року. За час спільного проживання у позивача та відповідача народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини грошові кошти не надає, ухиляється від виконання зобов`язання щодо утримання дитини. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 15 000, 0 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 5000, 0 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача просив позов залишити без задоволення, подав відзив на позовну заяву. У відзиві на позов зазначив, що подружжя разом з дитиною проживали в Польщі. В січні 2019 року позивач з невідомих відповідачу причин забрала дитину та виїхала до України, з цього часу шлюбні відносини фактично припинилися. Намагання зустрітися з позивачем та обговорити ситуацію щодо збереження сім`ї , результатів не дали. Вирішити питання щодо побачень відповідача з дитиною також виявилися марними. Представник відповідача зазначає, що через суперечки з позивачем, відповідач позбавлений був можливості зустрічатися зі своїм сином, приймати участь у його вихованні. У зв`язку з тим, що позивач не надає можливості позивачу бачитися з дитиною та виконувати свої батьківські обов`язки, зважаючи, що сума грошових коштів, яку просить стягнути позивач з відповідача є необґрунтованою, представник відповідача просить позов залишити без задоволення. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який фактично припинено в січні 2019 року. За час спільного проживання у позивача та відповідача народився син, [PERSON] , [INFO] , який після припинення шлюбних відносин проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини грошові кошти не надає, ухиляється від виконання зобов`язання щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивач не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 15 000, 0 грн щомісячно, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, у розмірі ј частини від усіх видів заробітку ( доходів), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову - 13.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Оскільки дитина знаходиться на утриманні матері, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 2000, 0 грн до досягнення дитиною трьох років, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial