Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 19 червня 2005 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у виконкомі Саранчуківської сільської ради Тернопільської області, актовий запис № 02. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: Дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння і повага один до одного, у сторін різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримала просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов визнав. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 28 травня 2019 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 10 червня 2019 року судом відкрито провадження у вказаній справі. Ухвалою суду від 14 червня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 14 год. 15 хв. 25 липня 2019 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 19 червня 2005 року у виконкомі Саранчуківської сільської ради Тернопільської області. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: Дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння і повага один до одного, у сторін різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved