Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі позов просила задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововоронцовського районного управління юстиції Херсонської області 25.06.2005 року (свідоцтво про одруження серії [NUMBER], від 25.06.2005 року). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого Хрещенівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Роздольненською сільською радою Каланчатського району Херсонської області). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved