Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

У січні місяці 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, який обґрунтовує його тим, що наказом директора Хмельницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини за № 119-в від 12.12.2014 року їй оголошено догану унаслідок відсутності її на робочому місці 11 грудня 2014 року з 15 години 45 хвилин до 16 години 45 хвилин. Із означеним наказом вона не погоджується, вважає його незаконним та безпідставним, просить його скасувати з наступних підстав. У Хмельницькій регіональній державній лабораторії вона працює більше 30 років (з квітня 1983 року) завідувачем хіміко-токсикологічним відділом, завжди з відповідальністю ставилась до виконання своїх посадових обов»язків. 11 грудня 2014 року на робочому місці її стало погано, різко погіршився стан здоров»я. [PERSON] тому, після 14 години вона із службового телефону зателефонувала директору, котрий знаходився у іншому адміністративному будинку та попросила дозволу відвідати лікаря у Хмельницькій міській поліклініці №3, на що директор погодиввся та відпустив її. Означену розмову чули колеги по роботі, котрі знаходились поруч. Відсутність на роботі в означений час підтверджується довідкою Хмельницької міської поліклініки №3 від 11.12.2014 року. 12 грудня 2014 року 8 працівників звернулися до директора та довели до його відома причини її відсутності протягом однієї години на робочому місці з поважних причин. Просить скасувати наказ про оголошення догани. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, просять їх задоволити. Зокрема, [PERSON] суду пояснила, що вона не погоджується із наказом про накладення дисциплінарного стягнення, вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки не вчинила жодного порушення трудової дисципліни, яке б призвело до негативних наслідків в роботі установи, і за яке відповідач вправі був притягнути її до дисциплінарної відповідальності. Оголошуючи догану, відповідач не врахував, що вона з дозволу директора внаслідок погіршення стану здоров»я змушена була відвідати лікаря, відсутність її вини, відсутність заподіяної шкоди та всупереч трудовому законодавству України притягнув її до дисциплінарної відповідальності. Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнав, суду пояснив, що позивачем не доведений факт надання згоди директором на відвідування поліклініки. Не заперечує, що письмові пояснення від позивача з приводу відсутності її на робочому місці 11 грудня 2014 року до винесення наказу не вимагались. Позивач надала їх після оголошення їй догани на самому наказі. Не може підтвердити факту будь-якого завдання установі шкоди відсутністю на робочому місці позивача внаслідок хвороби. Суд, заслухавши доводи позивача та її представника, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що наказом директора Хмельницької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини за № 119-в від 12.12.2014 року [PERSON], завідувачу хіміко-токсикологічним відділом, оголошено догану унаслідок відсутності її на робочому місці 11 грудня 2014 року з 15 години 45 хвилин до 16 години 45 хвилин. Такий наказ винесено на підставі акту № 1 від 11.12.2014 року складеного комісією у складі діловода [PERSON], бухгалтера [PERSON] та провідного юрисконсульта [PERSON] яким зафіксовано факт відсутності завідувачки хіміко-токсикологічним відділом [PERSON] на робочому місці 11.12.2014 року з 15 години 15 хвилин по 16 годину 45 хвилин, тобто до кінця робочого дня. Сам факт відсутності позивачки на робочому місці у означений день і час нею не заперечується, навпаки позивач посилається на те, що не була і не могла бути присутня на робочому місці, позаяк мала поганий стан здоров»я, що підтверджується висновком УЗД дослідження 11.12.2014 року здійснений нею до початку робочого дня та маючи поганий стан здоров»я протягом робочого дня з дозволу директора лабораторії ветеринарної медицини була на прийомі у лікаря-терапевта з 15 до 16 години, що підтверджується відповідною довідкою Хмельницької міської поліклініки №3. Згідно ст. ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 149 КЗпП України встановлений порядок застосування дисциплінарних стягнень. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Однак відповідач не зажадав відібрати пояснення у позивача [PERSON] для вияснення причин відсутності її на робочому місці, а виніс наказ, яким оголосив їй догану за відсутність протягом години на робочому місці. Наступного дня, 12 грудня 2014 ороку оголосив стягнення позивачеві в наказі № 119-в, і повідомив працівникові під розписку. Проте, в цьому наказі відповідачем не конкретизовано вини позивачки, обставин невиконання нею своїх трудових обов'язків. Із змісту наказу не видно, які конкретні дії чи бездіяльність вчиненні були [PERSON], які із них, на думку керівника установи є протиправними, які саме пункти посадової інструкції позивачкою не виконані чи не належно виконані. Підставами ж для юридичної відповідальності особи є: вина особи; протиправність дій; причинний зв'язок між дією (бездіяльністю); наявність шкоди. Зі змісту наведеного вище акту вбачається, що до позивачки було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення нею трудової дисципліни - відсутність її на робочому місці з 15 год. 45 хв. до 16 год. 45 хв., тобто за порушення внутрішнього трудового розпорядку. Статтями 52, 57, 66 КЗпП України передбачено, що тривалість робочого тижня, щоденної роботи, час її початку і закінчення та час початку і закінчення перерви для відпочинку й харчування визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку. Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, установах, організаціях, визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються у встановленим цією статтею порядку. Відповідачем не було доведено обставин порушення позивачем трудової дисципліни. Натомість, із пояснень свідка [PERSON] та доповідної записки колективу хіміко-токсикологічного відділу слідує, що [PERSON] відвідала лікаря-терапевта з дозволу самого директора, чим підтверджується відсутність протиправних дій, відсутність її вини та цим самим відсутність порушення нею трудової дисципліни, і крім того, будь-якої шкоди установі такими діями не завдано. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Тому позов із наведених підстав підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved