Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У травні 2015 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , в якому зазначив про те , що наказом № 12 від 17.05.2011 р. його було призначено головою правління ПАТ « Укренергомеханізація» та наказом № 11 від 14.03.2013 р. звільнено з займаної посади за власним бажанням. У день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку , а саме не сплатив заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу за невикористану відпустку за весь період роботи , що разом складає 57 000 грн . У зв»язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу за невикористану відпустку за весь період роботи , що разом складає 57 000 грн . , середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 60 000 грн. , а всього стягнути 117 000 ,00 грн. Одночасно у позовних вимогах позивача просить зобов»язати відповідача видати йому належним чином оформлену трудову книжку . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві . Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином . За викладених обставин суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності нез»явившого представника відповідача , на підставі наявних у справі доказів . Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного . Судом встановлено , що згідно наказу №12 від 17.05.2011 р. позивач з 18.05.2011 р. приступив до виконання обов»язків голови правління ПАТ «Укренергомеханізація» на підставі протоколу № 2 від 17.05.2011 р. засідання наглядової ради ПАТ « Укренергомеханізація » з оплатою праці згідно штатного розпису ( а.с.8). Наказом № 11 від 14.03.2013 р. позивача звільнений з 12.03.2013 р. з посади голови правління ПАТ «Укренергомеханізація» на підставі ст. 38 КЗпП України ( а.с. 9) . В судовому засіданні представник позивача зазначив про те , що в порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідач при звільненні позивача не виплатив останньому всіх сум , що належать йому від підприємства в день звільнення . 07.04.2015 р. позивач звертався до в.о. Голови Правління ПАТ « Укренергомеханізація» з листом , в якому просив виплатити заробітну плату за період з травня 2011 р. по березень 2013 р. ( а.с. 12-15 ) . 19.04.2015 р. позивач повторно звертався до відповідача із проханням надати довідку про нараховану , але не виплачену заробітну плату за період його роботи на вищезазначеній посаді ( а.с. 16-18) . Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства , установи , організації , провадиться в день звільнення . Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в статті 116 КЗпП України , при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа , організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку . З представленого позивачем розрахунку заборгованості по заробітній платі вбачається , що останній проведений виходячи із розміру мінімальної заробітної плати в України , яка була встановлена у відповідні періоди роботи позивача на посаді голови правління ПАТ «Укренергомеханізація» , а саме з червня 2011 по квітень 2015 р. включно та складає 57 000 грн . На підтвердження правильності проведеного розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 60 000 грн. позивачем належних доказі не надано , тому позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають . Оскільки матеріали справи не містять доказів , які б спростовували посилання позивача про те , що відповідач не видав йому у день звільнення трудову книжку , вимогу позову в цій частині судом визнаються такими , що підлягають задоволенню . Оскільки при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судових витрат , відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 570 грн. 00 коп . На підставі викладеного ,

Outcome: partial