Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу вказано, що з 12.02.2005 року до 23.12.2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 23.12.2010 року розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 22.06.2010 року відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 460,00 грн. щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На момент пред'явлення даного позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Відсутні відомості про місце роботи відповідача. На сьогоднішній день прожитковий мінімум на дитину відповідного віку збільшився, потреби дітей з кожним роком збільшуються, що пов'язано з їх навчанням у школі, належним харчуванням, розвитком, потребами для забезпечення всіх необхідних умов життя, розмір аліментів, які сплачує відповідач, є занадто низьким. Також вона несе витрати на оздоровлення та додаткові потреби у школі. Відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дітей належним чином. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів на її користь на утримання дітей на підставі судового рішення в твердій грошовій сумі в розмірі 460,00 грн., визначивши його у частці від доходу відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову, а відповідач визнав позов у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 12.05.2005 року Старовірівською сільською радою Шевченківського району Харківської області, який 23.12.2010 року розірвано (а.с. 9). Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області № 2-230/10 від 22.06.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 460,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття до [INFO] (а.с. 9). Сторони спільно не проживають. Діти проживають з матір'ю у [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідачем повідомлено суд, що він проживає за адресою: [ADDRESS], працює офіційно, одержує мінімальну заробітну плату, має непрацездатного батька, має задовільний стан здоров'я, інших дітей немає, аліменти нікому не сплачує, стягнення за виконавчими документами на користь третіх осіб відсутні, згоден на зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми в розмірі 460,00 грн. щомісячно, на частку від доходу у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно (а.с. 19, 24). У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини, яка також потребує матеріальної підтримки в зв'язку з навчанням, наявність непрацездатної матері, відсутність стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у позивача надавати матеріальну допомогу (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з 01.01.2018 року - 1 860,00 грн.. На даний час в зв'язку зі збільшенням прожиткового мінімуму потреби на утримання дітей збільшилися, що пов'язано з навчанням у школі, належним харчуванням, розвитком, потребами для забезпечення всіх необхідних умов життя. Таким чином, з урахуванням особливостей розгляду даної справи, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі судового рішення з відповідача на користь позивача на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 460,00 грн. щомісячно, визначивши його у частці від доходу відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved