Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 08 жовтня 2016 року у Дзержинському районному у м.Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №782. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , 2017 року народження. Відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо утримання неповнолітньої доньки, яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 02 липня 2019 року з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області було отримано відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідача. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи зі дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначив, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності з вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2016 року у Дзержинському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №782, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області 15.08.2017 /а.с.7/. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 06 червня 2019 року, складеною Виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області /а.с.8/. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що відповідач дійсно на даний час має можливість сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у бажаному нею розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки працевлаштований, є працездатним, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки\~ [PERSON] , 2017 року народження в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень статті 1 та 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.5 вказаного закону індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., у відповідності до\~ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved