Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 21.12.2011. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Позивач не заперечує, щоб діти жили з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося. З жовтня 2016 року сторони не підтримують подружні відносини і проживають окремо. За рішенням суду з позивача та користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей. На даний час, позивач виконує свої батьківські обов`язки та спілкується з дітьми згідно графіку, встановленим рішенням суду. Спір щодо порядку виховання та утримання спільних дітей між сторонами відсутній. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з 2016 року, спільне господарство не ведеться з того ж часу. За таких обставин позивач вважає, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновленні. Відповідач у березні 2018 року зверталась до суду з позовом до позивача про розірвання шлюбу, але у зв`язку з її неявкою у судові засідання, позовну заяву було залишено без розгляду, що підтверджує її намір на припинення шлюбних відносин. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, на підставі викладено позивач на розірванні шлюбу наполягає. Шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалась. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибув, проте його представник - адвокат Ніколаєнко О.В. направ до суду заяву в якій зазначив, що сторона позивача підтримує позовну заяву в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу у відсутність позивача та його представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, заяви, клопотання, та відзив на позовну заяву до суду від неї не надходили. Суд розглянув справу за відсутності сторін. З урахуванням положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією представника позивача викладеної в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис № 2139 (а.с. 11). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13). Судом врегульовано стягнення аліментів та визначено час спілкування з дітьми (а.с.14-17). Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, і проживають окремо, не підтримують подружні відносини як зазначив позивач, з жовтня 2016 року. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження шлюбу. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, і проживають окремо, не підтримують подружні відносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, для принципу добровільності шлюбу, а тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved