Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. [PERSON] і [PERSON] проживають окремо, а тому останній не бере участі в утриманні дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак за твердженням позивача в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. За таких обставин [PERSON] просила стягнути з відповідача на утримання доньки 1/3 частину з усіх видів доходу останнього. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини та визнав позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України в розмірі 640,00 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved