Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У травні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Петроострівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Заявник вказав, що 29 травня 2013 року у віці 88 років у місті Черкаси помер [PERSON]. За життя [PERSON] належала земельна ділянка № 159 площею 4,87 га, що розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 349620. Померлий [PERSON] за ступенем родинного звязку є рідним батьком позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки № 159 площею 4,87 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3523886000:02:000:0159, що розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким усе своє майно, в тому числі вищезгадану земельну ділянку, заповів своєму сину, позивачеві [PERSON] Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подав до приватного нотаріуса Новомиргородського районного округу заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька, [PERSON] Інші спадкоємці не зверталися з заявою про прийняття спадщини, бо позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого як за законом, так і за заповітом. 26 листопада 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомиргородського районного округу з письмовою заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку № 159. Постановою приватного нотаріуса від 26.11.2015 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право власності на земельну ділянку № 159 через втрату державного акта на право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 375, 392, 1261,1268,1269,1270 ЦК України, заявник просить суд в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], визнати за позивачем [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку № 159 площею 4,87 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 3523886000:02:000:0159, що розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. За ухвалою Новомиргородського районного суду від 23.05.2016 р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області та Новомиргородську районну державну адміністрацію Кіровоградської області. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи учасники судового розгляду у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, представник відповідача письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмових заяв від 29.06.2016 р.: представник позивача [PERSON] просить суд розглянути справу в її відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення; представник третьої особи Відділу Держгеокадастру просить суд розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Тому 29.06.2016 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно зясовано, що 29 травня 2013 року у віці 88 років у місті Черкаси помер [PERSON]. За життя [PERSON] належала земельна ділянка № 159 площею 4,87 га, що розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 349620. Померлий [PERSON] за ступенем родинного звязку є рідним батьком позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки № 159 площею 4,87 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3523886000:02:000:0159, що розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким усе своє майно, в тому числі вищезгадану земельну ділянку, заповів своєму сину, позивачеві [PERSON] Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подав до приватного нотаріуса Новомиргородського районного округу заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька, [PERSON] Інші спадкоємці не зверталися з заявою про прийняття спадщини, бо позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого як за законом, так і за заповітом. 26 листопада 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомиргородського районного округу з письмовою заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку № 159. Постановою приватного нотаріуса від 26.11.2015 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право власності на земельну ділянку № 159 через втрату державного акта на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. А тому, за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Петроострівська сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області є належним відповідачем у даній справі. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, вичерпавши всі наявні правові можливості для захисту своїх цивільних прав, позивач змушений звернутися до суду. Окрім вже наведених доказів, ці ж обставини підтверджуються іншими письмовими доказами у справі: особистими документами заявника, копією свідоцтва про смерть [PERSON], постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON], іншими матеріалами справи. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст. 116, 121, 126, 131, 140, 158 ЗК України, ст. ст. 392, 1217, 1220-1223, 1225, 1233, 1235, 1248, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved