Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000 гривень, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини та судові витрати понесені позивачем у зв`язку з оплатою професійної правничої допомоги в сумі 3 100 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16.10.2004 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені та [PERSON] також було подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Угоди щодо подальшого місця проживання доньки сторонами досягнуто, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з [PERSON] Відповідач частково ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач за час поки позивач пішла з дитиною від нього надав кошти одного разу в мізерній сумі, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Дитина повністю знаходиться на утриманні [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] є працездатною, здоровою особою, на обліку у лікарів не перебуває, офіційно працевлаштований в компанії «О.L.K . A . R». На підставі викладеного, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.06.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі та участі її представника, проти заочного розгляду справи не заперечувала, подані нею 24.07.2019 року уточнені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 11 вересня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 жовтня 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 червня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 29.07.2019 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, ч. ч. 1,2 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання їх дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3 100 гривень, судом зазначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки, позивачем доведено та надано відповідні докази, які підтверджують здійснення нею витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема надано до позову квитанцію до прибуткового касового ордеру № 13/02-19 від 13.02.2019 року про оплату [PERSON] вартості послуг правової допомоги адвоката у загальному розмірі 3 100 гривень, акт приймання - передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 13.02.2019 року, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 100 гривень Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768, 40 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved