Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У червні 2014р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 10.06.2013р. між ПАТ КБ «Прива Банк» та відповідачем була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), згідно умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 13658,62грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 10,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, встановлених Генеральної угодою, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором від 10.06.2013р. в сумі 21911,91грн. та судові витрати, а саме судовій збір в сумі 243,60грн. Представник ПАТ КБ «Приват Банк» діюча за довіреністю від 29.04.2014р., в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.42,43). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с. 45). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 12.06.2013р. з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] (далі - позичальник) обов'язків по кредитному договору №SAMDN50000020029329 від 18.02.2008р. між ПАТ КБ «Прива Банк» та відповідачем була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 13658,62грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 10,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитним договір, що підтверджується його підписом у відповідній заяві (а.с.6). Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.33,34,35). Банк свої зобов'язання за генеральною угодою №б/н від 10.06.2013р. виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Через невиконання зобов'язань за генеральної угодою від 10.06.2013р. у відповідача станом на 12.05.2014р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 21911,91грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 13658,66грн. - заборгованості за відсотками та за користування кредитом - 1278,60грн. - штраф за п.2.2. Генеральної угоди - 6974,65грн. - штраф (фіксована частина) - 500,00грн., - штраф (відсоткова складова) - 2043,90грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 10.06.2013р.(а.с.5). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 243,60грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: approved