Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1184 від 03 грудня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала на те, що у 2011 році між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] , 2015 року народження. Шлюбні відносини, як чоловіка та жінки, протягом останнього часу між ними припинились. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. В зв`язку з неконтролюємою залежністю відповідача від азартних ігор між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина, що спричиняє душевні страждання. Крім того пристрасть до азартних ігор завдає збитків матеріальному бюджету, що унеможливлює нормальне існування та планування витрат сім`ї. Подальше перебування у шлюбі суперечать її інтересам. Вважає примирення між ними неможливе та недоцільне. Спорів щодо розподілу майна між сторонами немає. По домовленості дитина проживає з матір`ю. В судовому засіданні позивач пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримує протягом останнії двох років, примиритися не бажає та просить суд, розірвати укладений між ними шлюб. Відповідач в судовому засіданні пояснив суду, що проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою не заперечує оскільки проживають окремо вже близько двох років. Бажання примиритися відсутнє. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між сторонами 03 грудні 2011 році Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1184. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Від цього шлюбу сторони мають дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (5 років). Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого додано до матеріалів позову. [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбних стосунків протягом двох останніх років, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Поновити шлюбні стосунки сторони не бажають. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). \~ \~ \~ \~Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Із наявних у матеріалах справи доказів та пояснень сторін слідує, що сторони протягом тривалого часу (протягом 2-х років) подружніх відносин не підтримують, примиритися та відновляти їх не мають наміру, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved