Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14.08.1994 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON] В період шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] . З березня 2006 р. шлюб з відповідачем було розірвано. У цьому ж році [PERSON] залишила сім`ю і виїхала на постійне місце проживання в Херсонську область, а потім в м.Шостка. Після смерті своєї матері, [PERSON] став власником житлового будинку по [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON] Вона тривалий час в належному йому будинку не проживає і порушує його права, як власника житла, а тому [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечили проти ухвалення заочного рішення. У судові засідання призначені на 19.07.2019 р. та 30.08.2019 р. відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином за місцем її реєстрації, однак поштові конверти повернулися без вручення з відміткою «не проживає». Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] на праві приватної власті належить [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 45). Згідно копії домової книги у вищевказаному будинку зареєстрована також [PERSON] , [INFO] , з 01.03.1995 р. (а.с.17-21). У довідці № 99 від 12.02.2019 р., виданої виконавчим комітетом Гордіївської сільської ради зазначено, що згідно свідчень [PERSON] , 1941 р.н., жителя с . Гордіївка, та [PERSON] , 1943 р.н., жительки с. Гордіївка, [PERSON] протягом тривалого періоду (з березня місяця 2006 року по даний час) не проживає біля [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.22). 03.06.2006 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (повторно) серії [NUMBER] (а.с 8). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо повідомили, що [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] В будинку [ADDRESS] не проживає більше 10 років та їй не чинилися перешкоди в користуванні зазначеним будинком. Права членів сім`ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проживає у жилому приміщенні з березня 2006 року без поважних причин, окрім того cудом не встановлено, що їй чиняться перешкоди у користуванні, а тому позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №ПН77 від 06.05.2019 року, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved