Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У червні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що 21 грудня 2013 року громадянка [PERSON] народила від її сина дитину [PERSON]. Після народження дитини її мати відповідачка у справі, вихованням дитини не займається, участі в утриманні дитини не приймає. 04 вересня 2014 року її син, [PERSON] батько дитини, був мобілізований до Збройних сил України, а з 18 січня 2015 року по теперішній час приймає участь у антитерористичній операції. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник ради опіки та піклування виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач була в порядку ч. 5 та ч. 9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений\~ і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 21.12.2013 року громадянка [PERSON] народила сина [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження 1-ЖС № 265520, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного правління юстиції у Запорізькій області 11.10.2013 року. Станом на час розгляду справи дитина проживає разом з позивачем. На даний момент [PERSON], батько дитини, - демобілізований, та бере участь у вихованні дитини. Позивач, згідно акту про відвідування сім ї від 12.05.2015 року, займається вихованням онука, піклується про стан його здоровям, та створила всі відповідні санітарні норми для проживання дитини. Відповідач жодного інтересу до життя дитини не проявляє, ухиляється від виконання батьківських обовязків, участі у вихованні та утриманні не бере, з дитиною не спілкується та її життям не цікавиться. Згідно [PERSON] опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області від 19.05.2015 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 21.05.2015 року № 186, мати дитини давно не бере участі у вихованні та житті сина не цікавиться його станом здоровя та не надає матеріальної допомоги своїй дитині. Протягом тривалого часу дитина проживає тільки з бабусею яка створила всі необхідні матеріально-побутові, санітарні умови для життя дитини, забезпечила належним доглядом, харчуванням та всім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Свідки [PERSON], С.В., [PERSON], [PERSON] надали суду показання про те, що відповідач [PERSON], після призову [PERSON] за мобілізацією від виконання батьківських обовязків щодо свого сина самоусунулась, не вживала заходів щодо створення для дитини належних умов проживання, вдалась до вжиття алкогольних напоїв та аморального способу життя. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно свого сина [PERSON], тобто систематично не виконує їх без поважних причин. Відповідно до\~п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за\~\~виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час розгляду судом справи суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачем від виховання та утримання свого сина, що відповідно до вимог ст. 164 СК України\~є підставою для позбавлення її батьківських прав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних внуків до органів опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач проживає окремо від дитини, між сторонами не існує домовленостей щодо надання у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання цієї дитини. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 29 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 150, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved