Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 18 квітня 1997 року в с. Вила Томашпільського району Вінницької області померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Мічуріна, 29 в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за заповітом, однак коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у цьому у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а також пропустив шестимісячний строк , а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання [PERSON] не зявився, однак надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати чинний на час відкриття спадщини ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що 18 квітня 1997 року в с. Вила Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається із копії свідоцтва про народження № 2937866 [PERSON] дійсно є сином [PERSON] Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна №112 від 15.06.2015 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, розташований по вул. Жовтнева, 10 в с. Вила Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за [PERSON] (а.с11). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради №295 від 24 червня 2015 року, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку № 10 що знаходиться по вул. Жовтнева в с. Вила Томашпільського району Вінницької області. Крім того в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна за законом залишився син [PERSON], який проживав у спадковому будинку та продовжує проживати по даний час (а.с.6). Разом з тим, Томашпільською районною державною нотаріальною конторою було відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк подачі такої заяви, а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved