Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0914 га, кадастровий номер 5122782600:02:001:1382, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Красносілка, територія Красносільської сільської ради, вул. Незалежності, буд. № 100, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 08 грудня 2011 року. В обгрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 08 грудня 2011 року помер [PERSON] За життя [PERSON] отримав у власність земельну ділянку, та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] за договором купівлі- продажу відчужив частину належної йому земельної ділянки, але нового державного акту не отримав, в звязку із чим державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відділу держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Представник Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні правовідносини: За життя на імя [PERSON] Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 22.03.2005 року було видано державний акт серії ЯА № 273502 на право власності на землю, загальною площею 0, 1670 га, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, с. Красносілка, вул. Незалежності, 100, цільове призначення «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка)». За життя [PERSON] за договором купівлі- продажу частини земельної ділянки, який був посвідчений 11.06.2007 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 2063, було відчужено на користь [PERSON] 0,0756 га належної йому земельної ділянки. Однак, як встановлено судом, після відчуження частини земельної ділянки межі залишку земельної ділянки спадкодавцем не відновлювались, державний акт на право власності на земельну ділянку що залищилась спадкодавцем не отримувався. 08.12.2011 року [PERSON] помер, що встановлено судом згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 278000, виданого 08.12.2011 року виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про смерть № 106. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи № 3/2012, заведеної 29.02.2012 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] вбачається, що спадкоємцем до майна [PERSON] є - [PERSON], яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] Постановою від 15.07.2015 року нотаріусом відмовлено спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зокрема, підставою для прийняття державним нотаріусом такого рішення стало те, що в державному акту на право власності на земельну ділянку не зазначена площа земельної ділянки, яка залишилась у власності померлого, тобто відсутній правовстановлюючий документ. Встановивши дійсні правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким ці правовідносини врегульовані: Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Нормою ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нормою ст. 1299 ЦК України встановлено, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. Судом враховується, що позивачу за відсутністю належного правовстановлюючого документу на майно, що залишилось після смерті спадкодавця, приватним нотаріусом рекомендовано звертатись до суду. Правовий режим власності врегульований Главою 23 ЦК України. Так, в силу ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правовий режим припинення права власності врегульований Главою 25 ЦК України. Так, в силу ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Припинення права власності у звязку із відчуженням частки земельної ділянки, не припиняє правового режиму власності на іншу частку земельної ділянки, що залишається у власності відчужувача. Таким чином, [PERSON] не був позбавлений права власності на частку земельної ділянки, що залишилась у його власності. Отже, вказане право спадкодавця, в силу наведених норм матеріального закону, підлягає успадкуванню на загальних підставах. Суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими, заснованими на законі, і тому позов підлягає задоволенню. З цих же правових підстав суд приймає визнання позову відповідачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved