Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документа. Заяву обґрунтовує тим, що 22.12.2015 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з цілого житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Олександрівка по вул. Гагаріна, 46. Спадкоємцем до майна померлого [PERSON] є його дружина, [PERSON] Заявник своєчасно прийняла спадщину, оскільки постійно була зареєстрована та проживала з померлим чоловіком до дня його смерті в с. Олександрівка. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з питання видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Гагаріна, 46, с. Олександрівка, який належав [PERSON], однак отримала консультацію про те, що свідоцтво про право власності №73 не оформлено належним чином, а саме не відповідає вимогам чинного законодавства у звязку з відсутністю печатки Олександрівської сільської ради. На звернення заявниці про видачу дублікату свідоцтва №73 або скріплення виданого свідоцтва печаткою Олександрівська сільська рада надала відповідь, що сільська рада не має можливості засвідчити вищевказане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, поскільки в архівах сільської ради відсутній оригінал документа та відсутня печатка виконкому Олександрівської сільської ради народних депутатів. Таким чином, вирішення питання про визнання законним та належним померлому чоловіку [PERSON] свідоцтва про право власності на жиловий будинок по вул. Гагаріна, 46, може бути вирішено тільки в судовому порядку, оскільки [PERSON] вичерпала всі можливі варіанти досудового вирішення питання. За таких обставин заявник просила встановити факт належності [PERSON], свідоцтва №73 про право власності на цілий житловий будинок та господарські споруди, що знаходиться за адресою: с. Олександрівка, вул. Гагаріна,46, Тростянецького району Вінницької області, яке видано Олександрівською сільською радою народних депутатів 04.05.1989 року та зареєстровано в Тульчинському МБТІ 04.05.1989 року у реєстрову книгу №1 за №80. 15.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, просила задовольнити заяву. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності та повідомила про відсутність заперечень проти заяви. В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.12.2015 року помер [PERSON], що підтверджуться свідоцтвом про смерть серія І-АМ №338172 (а.с.8). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном так як була зареєстрована разом з померлим за адресою: с. Олександрівка, вул. Гагаріна,46, що підтверджується довідкою №568 від 08.05.2018 року (далі Довідка №568), виданою виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Тростянецького району (а.с.5). До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Олександрівка по вул. Гагаріна, 46, Тростянецького району, що підтверджується Довідкою №568. Факт належності [PERSON] вищезазначеного будинку підтверджується Свідоцтвом №73 на право особистої власності на житловий будинок від 04.05.1989 року, виданого виконкомом Олександрівської сільської ради народних депутатів (а.с.4). За даними погосподарської книги сільської ради, станом на 15.04.1991 року господарство відносилося до категорії робочих дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON], який помер 22.12.2015 року; член двору [PERSON], [INFO], згідно Довідки №568 (а.с.5). Зі інформацією Олександрівської сільської ради від 08.05.2018 року, спадковий будинок, побудований у 1970 році та належні до нього господарські споруди, належать [PERSON] на підставі Свідоцтва №73 від 04.05.1989 року, яке видано на підставі рішення виконкому Олександрівської сільської ради народних депутатів №26 від 26.03.1986 року (а.с.5, 7). Як вбачається з копії Свідоцтва № 73 від 04.05.1989 року, у ньому відсутня печатка Олександрівської сільської ради народних депутатів. У довідці №568 від 08.05.2018 року вказано, що Олександрівська сільська рада не має можливості засвідчити вищезазначене Свідоцтво №73 про право особистої власності на житловий будинок печаткою, оскільки в архівах сільської ради не зберігся оригінал документа та відсутня печатка виконкому. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З огляду на вищевикладене в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер 22.12.2015 року, за життя був власником житлового будинку по вул. Гоголя, 46 в с. Олександрівка, однак у Свідоцтві № 73 про право особистої власності на житловий будинок від 04.05.1989 року відсутня печатка виконкому Олександрівської сільської ради народних депутатів, що позбавляє заявника належним чином оформити свої спадкові права. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт належності її покійному чоловіку [PERSON] житлового будинку та господарських споруд, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved