Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з доньками, усунення перешкод у спілкуванні з пропозиціями щодо встановлення побачень та спілкувань (а.с. 1-3). В обґрунтування позову зазначає, що 26.09.2009 року уклали між собою шлюб. Від шлюбних відносин мають доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Місце проживання яких визначено з матір`ю. Вказує, що після визначення місця проживання дітей з матір`ю, відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, не надає можливості бачитись під різними приводами, не дозволяє забирати із школи. \~ \~ \~ \~Просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з малолітніми дітьми, Визначити наступні способи участі у вихованні малолітніх доньок надавши йому можливість систематичних побачень з дітьми у першу та третю суботу, неділю місяця з 09 години суботи до 19 години неділі з наданням можливості позивачу самостійно обрати місце дозвілля та виїзду до його місця проживання за попередньою домовленістю з матір`ю дітей. Встановити наступний порядок побачень та спілкування відповідача з дітьми у святкові дні, обравши один із днів з 2 по 7 січня кожного року та на їх дні народження з 12 години по 19 годину, попередньо домовившись з матер`ю дітей. Встановити наступний порядок спільного відпочинку для оздоровлення з малолітніми доньками в літку з правом виїзду до місця відпочинку на 30 днів у літній період липень - серпень щороку, попередньо домовившись з матір`ю дітей. Ухвалою суду від 02.10.2019 року відкрито провадження та встановлено загальний порядок розгляду справи. 01.11.2019 року відповідач подала відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову. Стверджує, що домовленостей про побачення з дітьми не порушує, Натомість відповідач повертає доньок пізніше обумовленого часу, та обирає непогоджене з нею місце зутрічей. У відзиві наводить приклади порушення домовленостей. Наголошує, що позивачу жодних перешкод у побаченнях, піклуванні та вихованні не чинить. На вимогу суду виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність визначення способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з доньками, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1767 від 26.12.2019 року Ухвалою суду від 08.01. 2020 року закрито підготовче судове засідання визначено порядок дослідження доказів та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити з підстав, що зазначені. Зазначає, що позбавлений можливості приймати участь у житті доньок в тому обсязі, в якому вважає за необхідне. Стверджує, що у шкільному закладі, якому відвідують доньки, за проханням йому видано перепустку. Натомість відповідач в односторонньому порядку, змусила керівництво школи забрати у нього документ. Представник позивача [PERSON] [PERSON] . позов підтримує, з підстав, що зазначені. Відповідач [PERSON] категорично заперечує проти позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Телятник Н.І, підтримує наданий висновок. Наголошує, що прийнято до уваги як позицію батьків так і ставлення доньок до вказаного питання. Суд, в межах наданих доказів, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 12.10.2017 року, крім іншого, визначено місце проживання малолітніх доньок сторін, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] до органів опіки та піклування щодо перешкод у спілкуванні з доньками не звертався. Судом, в присутності представника органу опіки та піклування, з`ясована думка [PERSON] що участі батька в її вихованні та спілкуванні та встановлено, що дитина вільний від навчання час. виявляє виражену прихильність до матері, позбавлена в достатній мірі батьківської уваги. Відповідачем [PERSON] , надана суду можливість з» ясувати думку малолітньої [PERSON] . Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України судом заслухана думка дитини, що з врахуванням особливостей її розвитку і для меншого травмування дитини здійснено в кабінеті судді без проведення технічної фіксації. Зокрема, малолітня [PERSON] при опитуванні була дуже скована і фактично на питання не відповідала, із її поведінки і відповідей можливо встановити, що проживає разом із матір`ю, з батьком спілкується, цього спілкування їй достатньо, відвідує з ним та сестрою розважальні центри. Так, у судовому засіданні позивач наполягав на тому, що з боку відповідача, матері доньок, чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, оскільки на даний час діти проживають разом з матір`ю, він має бажання спілкуватись з [PERSON] та [PERSON] та мати можливість проводити час з дітьми без присутності матері, вважає, що його спілкування, на одинці, без присутності матері, але за погодженням з нею часу, буде більш сприяти його порозумінню з дітьми. \~ \~ \~ \~Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дітьми, про що свідчить його особисте звернення до суду за встановленням порядку і до суду за захистом цього права. З встановлених фактів та обставин, позиції відповідача, судом вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дітей шляхом переговорів та прийняття спільного рішення. Суд при встановленні способу спілкування, переважним вважає дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема рішення Європейського Суду від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції» визначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Із зазначених норм слідує, що першочерговим є саме інтереси дитини. \~ \~ \~ \~Взаємовідносини між дітьми та батьками підпадають під поняття «сімейне життя», як одне із основоположних прав, яке гарантовано в статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (див. наприклад рішення Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Vermeire v. Belgium» [1], пункт 51 рішення ЄСПЛ у справі «Bronda v. Italy »[2]), що також знайшло відображення і в Сімейному кодексі України (далі СК). Тобто,в даному випадку вирішення питання про участь позивача у вихованні доньок становить собою втручання у право на повагу до сімейного життя, яке гарантовано статтею 8 Конвенції. \~ \~ \~ \~Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право сторін «законом» Суд враховує, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні. Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання доньок та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. \~ \~ \~ \~В свою чергу стаття 159 СК закріплює положення про те, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини перша-друга). Тому, для суду є беззаперечним те, що втручання у право на сімейне життя має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається. Визначаючи,чи був захід по втручанню у право одніє ї із сторін,«необхідним в демократичному суспільстві», суд, беручи до уваги справу в цілому ,буде розглядати підстави,наведені для виправдання застосованого заходу,на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти «інтереси дитини», є дуже важливим у таких справах (див. пункт 53 згадуваного вище рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»), і саме від «інтересів дитини» буде залежати необхідність задоволення або відмови в задоволенні позову, аналіз чого буде проведено нижче. В даних правовідносинах спілкування батька і бажання підтримувати зв`язок з доньками є адекватною реакцією людини у життєдіяльності і сприяє розвитку особистості дітей будучи важливим елементом в її вихованні. Єдиною перешкодою для цього може стати наявність негативного впливу матері на доньок і її дії всупереч інтересам дітей, проте матеріали справи не свідчать про існування такого впливу і відповідачем не повідомлено в позові та не надано доказів цього. Орган опіки і піклування, за вимогою суду, провів дослідження даних обставин і висловив позицію про доцільність забезпечення участі батька у вихованні [PERSON] та Софії. За встановлених обставин суд вважає, що з врахуванням інтересів малолітніх доньок, обставин, що мають істотне значення, а саме віку [PERSON] та Софії, їх прив`язаність одна до одної, бажання спільного спілкування з батьком, режиму дня, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, врахування висновку органу опіки та піклування, який на думку суду, обґрунтований, винесений з врахуванням за позицій всіх учасників спірних правовідносин, винесений з дотриманням балансу інтересів, погождується з ним в цілому щодо способів участі у вихованні [PERSON] та Софії . Розуміючи існування конфліктної ситуації між позивачем та відповідачем, після розлучення, на вказаних обставинах детально зупинилась відповідач у письмовому відзиві, з метою уникнення впливу такого конфлікту на дітей, суд обираючи способи участі позивача у вихованні дітей, проведення відпочинку за домовленістю з матерію дітей . Із збільшенням віку дітей, налагодженням їх контакту з батьком, форма участі останнього у вихованні доньок може бути змінена і цього відповідно до закону не позбавляються сторони в майбутньому. \~ \~ \~ \~Визначений судом графік має за мету налагодження взаємовідносин перш за все між батьками дитини щодо питань виховання, реального виконання сторонами досягнутих домовленостей, що позитивно вплине на психологічний стан доньок, що і головою метою батьків, з урахуванням віку, та усвідомлення ролі кожного з батьків у житті, що в свою чергу і нормалізує спілкування з батьком. Позивач не ставив перед судом питання щодо розподілу судових витрат , тому суд згідно ст.. 141 ЦПК України відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок позивача.

Outcome: partial