Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . Крім неї у цій квартирі зареєстровані [PERSON] , яка є співвласницею квартири та [PERSON] , який з вересня 2017 року в даній квартирі не проживає. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає без поважних причин понад рік, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивачка та третя особа не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважаються таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, сформованого 11.09.2015 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , розмір частки кожної становить 1/2 частини квартири. (а.с. 9). Відповідно до довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА про реєстрацію місця проживання, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно актів про встановлення факту проживання/не проживання за місцем реєстрації від 05.03.2018 року, 01.10.2018 року, 25.03.2019 року вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2017 року не проживає (а.с. 5-7). Як вбачається із змісту заяви від 19.03.2019 року, [PERSON] зверталася до Оболонського ЦНАП про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , проте в задоволенні вказаної заяви їй було відмовлено (а.с. 9). Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Outcome: approved