Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У червні 2020 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг за спожиту теплову енергію в розмірі 15228,31 грн. Як на підставу позовних вимог вказано, що в опалювальних сезонах 2016-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання, підписано договір про надання послуг з централізованого опалення та було видано розрахунковий документ, по якому боржник проводив часткову оплату. Позивач надав теплову енергію за період з 01.10.2016 по 01.05.2020 на суму 18711,14 грн., за яку відповідачі сплатили лише 3500,00 грн., тим самим не виконали свої зобов`язання в повному обсязі. Крім того, за період з 01.10.2016 по 01.06.2020 відповідачам нараховано 1727,10 грн. інфляційних втрат та 723,72 грн. трьох відсотків річних. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.08.2020 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу [PERSON] , розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідачі правом на подання відзиву не скористались, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належні чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 01.07.2020 №16.27-86791-2020 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , та [PERSON] 22.10.2014 між Публічним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води №500039 за вищевказаною адресою. Як вбачається з нарядів про підключення будинків до мереж теплопостачання, позивачем в спірний період була надана теплова енергія для опалення в будинок, в якому розташована квартира, в якій зареєстровані відповідачі. Проте, відповідачі отримані послуги в повному обсязі не оплатили. Так, з 01.10.2016 по 01.06.2020 заборгованість за надані послуги склала: основний борг за надані послуги 15228,31 грн., три відсотки річних 723,72 грн., інфляційні втрати станом на час подачі позову 1727,10 грн. В травні 2020 року відповідачам надсилалося попередження (в порядку досудового урегулювання сплати боргу) про оплату боргу в сумі 17895,85 грн., який утворився станом на 13.05.2020, який в повному обсязі погашено не було. Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачам послуги з постачання теплової енергії, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України. Статями 68, 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 20.06.2012 по справі № 6-68цс12, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Оскільки відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії в зв`язку із укладенням з [PERSON] договору про надання послуг, відповідно вони є боржниками у зобов`язальних правовідносинах. Враховуючи, що позивачем доведено заявлений у позові розмір заборгованості, який утворився через неналежне виконання відповідачами грошових зобов`язань з оплати спожитих послуг, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved