Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У травні 2020 року представник позивача - адвокат Гірченко О.А. звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивував тим, що 31 серпня 1993 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] .. Від даного шлюбу вони мають трьох дітей, двоє з яких на даний час є повнолітніми, а один неповнолітнім. Представник позивача зазначає, що відповідач протягом тривалого часу перестав розуміти позивача, за період сумісного їх проживання постійно виникали різні непорозуміння та сварки, на даний час вони стали зовсім чужими людьми один для одного. Шлюбних стосунків з відповідачем, позивач не підтримує довгий час та протягом тривалого часу вони, як подружжя перестали вести спільний сімейний бюджет. При вказаних обставин позивач вважає необхідним розірвати шлюб з відповідачем, тому представник звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. На електронну адресу суду направила заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Окрім того, просила суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про розгляд справи судом вчасно та належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 1993 року у Вашківецькому міськвиконкомі Чернівецької області, актовий запис № 32, що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] виданим 31 серпня 1993 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про його народження Серія [NUMBER] виданим 09 березня 2004 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище « [PERSON] ». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved