Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] і просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та витлумачити текст заповіту, складеного [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Почтальйон М.І. Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області 21.07.1994 року за № 2-1887. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] . При житті, [INFO] баба написала заповіт, яким заповіла [PERSON] , належне їй жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Зазначає, що їй не було відомо про існування заповіту, який було знайдено лише у лютому 2019 року, оскільки проживає з 1991 року в м. Перм Російської Федерації. Після смерті баби спадщину за законом прийняв її син [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями є його діти, тобто відповідачі по справі. Тому протягом встановленого законом шестимісячного строку позивачка не подала заяви про прийняття спадщини за заповітом, згідно ст. 1269 ЦК України, через відсутність відомостей існування заповіту. Окрім того позивачка зазначає, що при складанні заповіту в його змісті було допущено помилку, а саме: зазначено, що позивачці заповідається належний [PERSON] житловий будинок, хоча померла була власником Ѕ частини будинку та відповідної частки господарських будівель та споруд. На підставі цього їй було відмовлено нотаріусом у оформленні спадкового майна. Представник позивачки [PERSON] адвокат Мартинюк В.М. подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , кожний окремо, також подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . 10 квітня 2012 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №252/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] . [INFO] [PERSON] написала заповіт, яким заповіла [PERSON] , належне їй жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачці не було відомо про існування заповіту, який було знайдено лише у лютому 2019 року, оскільки проживає з 1991 року в м. Перм Російської Федерації. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв її син [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями є його діти: [PERSON] , [PERSON] 30 січня 2012 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 67/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] за заявами [PERSON] , [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 55802626 від 10.04.2019 року; свідоцтвом про смерть [PERSON] від 30.01.2001 року; заповітом від 21.07.1994 року; довідкою про спільне проживання та/або ведення спільного господарства від 28.03.2019 року; матеріалами спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] ; матеріалами спадкової справи № 67/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, даних у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно яке залишилось, після смерті [INFO] [PERSON] . На час відкриття спадщини [PERSON] не подала у встановлений законом строк до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, а тому вважається такою, що не прийняла її. В зв`язку з чим нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. їй було відмовлено в оформленні спадщини щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (лист відмова від 10.04.2019 року № 985/01-16). Судом встановлено, що позивачка пропустила визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через відсутність відомостей про існування заповіту. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на майно після смерті [PERSON] з поважних причин, тому їй слід визначити додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання ним нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Щодо позовних вимог про тлумачення заповіту суд вважає наступе. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України). За змістом статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно частин 1, 2 статті 213\~ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене\~\~неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом\~\~заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.\~\~ Крім того, встановлено, що право власності спадкодавця [PERSON] на зазначений житловий будинок посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.06.1986 року, згідно якого померла [PERSON] була спадкоємицею після смерті свого батька та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.02.1959 року, згідно якого померла [PERSON] була спадкоємицею після смерті свого чоловіка на жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] ; договором дарування від 14.11.1991 року, згідно якого Ѕ частина жилого будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] подарована [PERSON] ; технічним паспортом зазначеного жилого будинку. Вказаний заповіт ніким не оспорюється. А тому, суд приходить до висновку про те, що на користь позивачки, було заповідано померлою [INFO] [PERSON] , а саме 1/2 частина жилого будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . А тому, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги про тлумачення заповіту [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Почтальйон М.І. Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області 21.07.1994 року за № 2-1887, яке слід тлумачити як: « [PERSON] на випадок своє смерті заповіла [PERSON] , Ѕ частку належного їй житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ». Оскільки позивачка не заявляла вимоги про стягнення судових витрат і не подавала відповідного розрахунку, тому судові витрати на її користь не стягуються.

Outcome: approved