Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

у травні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 582 від 11.08.2010 р. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . З січня місяця 2015 року позивачка з відповідачем проживають окремо. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Спільна неповнолітня дитина, що була народжена під час шлюбних відносин, проживає з позивачкою, про що свідчить довідка з житлово-експлуатаційного органу про знаходження дитини, та повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка також зазначає, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки на її утриманні знаходиться ще й старша донька від попереднього шлюбу. На момент пред`явлення позову між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання спільної дитини. Зазначає, що їй відомо, що відповідач є одним з засновників та директором фірми ТОВ «ВК «Пожінтеграл». Крім того, відповідач записався у добровольчий батальйон «Айдар» та час від часу проходить службу в зоні АТО, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня\~ пред`явлення позову та до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що вимоги своєї позовної заяви підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи в установленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 582 від 11.08.2010 р. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Частиною 2 ст. 51 Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та ст. 180 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III чітко визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аліменти є одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини. Як встановлено в ході розгляду справи, малолітня дитина сторін перебуває на повному утриманні позивача, в той час як відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює директором фірми ТОВ «ВК «Пожінтеграл», код ЄДРПОУ 34924958 (а.с. 10) Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, а доказів протилежного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду не надано, що відповідач є працездатним, отримує регулярний дохід, враховує його стан здоров`я, відсутність на його утриманні інших осіб, та вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення донькою, [PERSON] , [INFO] повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання неповнолітніх, оскільки рівнозначний обов`язок щодо його утримання ст. 141 СК України покладається також на позивача по справі. Питання судових витрат по оплаті судового збору необхідно вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved