Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 19 липня 2019 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] , який мешкає з позивачкою. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, отримує від держави відповідну соціальну допомогу. У свою чергу, відповідач повноцінну допомогу на її утримання не надає, зареєстрований за іншою адресою. Відповідач [PERSON] працює у філії ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» «Добропільська автобаза» трактористом та сплачує на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини, інших стягнень не має. Просила задовольнити позов. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частки заробітку (доходу). Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 липня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 19 липня 2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с. 5) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2020 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Згідно довідки про склад сім`ї № 543, виданої головою Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] та донькою [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з цієї довідки, відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не зареєстрований та не проживає. У свою чергу, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) Згідно довідки № 153, виданої 26 січня 2021 року Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради, позивач [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН як одержувач допомоги відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та отримує допомогу при народженні дитини по 31 січня 2023 року, а також за період липень-грудень 2020 року загальна сума доходу позивача становить 5160,00 грн. (а.с.6) Що ж стосується доходу, який отримує відповідач, то відповідно до довідки про доходи, виданої 29 липня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України, за період з 01 січня 2020 року по 31 березня 2021 року відповідач отримав дохід (у тому числі і заробітну плату в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» «Добропільська автобаза»), у розмірі 171535,60 грн. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - відсутність можливості в чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує дохід, та визнав заявлені позивачем вимоги, а саме погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/10 заробітку (доходу). Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу) відповідача. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 28 січня 2021 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки від усіх видів доходу (заробітку), починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 80, 84 СК України,

Outcome: approved