Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] року помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. З метою оформлення спадщини вона звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,1052 га з кадастровим номером 3222481201:01:012:0014, яка розташована по [ADDRESS]. В день смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину, у зв'язку з чим було відкрито спадкову справу № 347/2014. З метою оформлення спадщини вона звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що входило до складу спадщини. 15 травня 2014 року Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю документа, який би свідчив про належність спадкового майна на праві власності померлому [PERSON] За життя чоловік позивачки [PERSON] право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку не зареєстрував та не отримав документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Вказана земельна ділянка була успадкована померлим на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 липня 2009 року від його матері - [PERSON]. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1052 га з кадастровим номером 3222481201:01:012:0014 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташовану по [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. У судове засідання представник відповідача Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 1977 року Віто-Поштовою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] [INFO] року у віці 58 років [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Позивачка [PERSON] після смерті чоловіка звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки площею 0,1052 га, кадастровий номер 3222481201:01:012:0014, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 15 травня 2014 року державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що у спадкодавця [PERSON] відсутній документ, який би свідчив про належність спадкового майна померлому на праві власності. 13 липня 2009 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] після смерті його матері [PERSON], відповідно до якого [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,1052 га, кадастровий номер 3222481201:01:012:0014, розташованої у Київській області, Києво-Святошинському районі, [ADDRESS], що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 344399. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Відповідно до наявної в матеріалах копії спадкової справи № 347/2014 до майна померлого [INFO] року [PERSON], заведеної 15 травня 2014 року, встановлено, що 20 травня 2014 року [PERSON] звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], 1955 року народження, який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з: ? частини квартири [ADDRESS], та яку прийняла дружина померлого [PERSON] Позивач у заяві зазначала, що спадкоємицями є також дочка померлого [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та дочка померлого [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Також 20 травня 2014 року [PERSON] подала до Другої київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від належної їй частки спадщини. Таку ж заяву 20 травня 2014 року подала до Другої київської державної нотаріальної контори дочка померлого [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ЖЕД № 4 від 07 травня 2014 року № 201 [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 21 квітня 2005 року постійно, і знятий з реєстраційного обліку 13 лютого 2014 року у зв'язку із смертю. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Так, у зв'язку із смертю [PERSON] у його дружини [PERSON] виникло право на спадщину за законом. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що померлий [PERSON] до моменту смерті проживав зі своєю дружиною [PERSON] Відповідно до чинного законодавства України спадкоємцями першої черги за законом є другий з подружжя, діти спадкодавця та його батьки. Оскільки діти спадкодавця подали заяви про відмову від права на спадщину, то єдиним спадкоємцем лишилася дружина померлого [PERSON] У встановлений законодавством України строк вона звернулася до нотаріальної контори для належного оформлення права на спадщину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] був спадкоємцем земельної ділянки площею 0,1052 га, кадастровий номер 3222481201:01:012:0014, розташованої у Київській області, Києво-Святошинському районі, [ADDRESS], що належала його померлій матері [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 344399, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 31 серпня 2005 року на підставі 25 сесії 4 скликання В.Поштової сільської ради від 05 січня 2005 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532900511. Під час видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом було зроблено відмітку на Державному акті на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] про те, що право власності на зазначену земельну ділянку переходить до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Так, у [PERSON] виникло право звернутися із заявою про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. З викладеного суд дійшов висновку, що на момент смерті [PERSON] мав право звернутися із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину та Державним актом на право власності на земельну ділянку з засвідчувальним написом нотаріуса про перехід права власності. А тому після смерті спадкодавця [PERSON] відбувся перехід права власності на земельну ділянку до [PERSON] як спадкоємиці померлого. Відповідно до положень Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до вимог п. «Г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлюють право спадкоємця звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Оскільки право власності на земельну ділянку [PERSON] як спадкодавця не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але в матеріалах справи наявні належні підтвердження переходу права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON], суд дійшов висновку про можливість визнання права власності [PERSON] на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до ст. 37 Постанови Кабінету Міністрів України № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що право власності [PERSON] на земельну ділянку хоч і не було зареєстровано у встановленому законом порядку, але підстави переходу права власності на вказану земельну ділянку передбачені чинним законодавством, а тому вимога [PERSON] як спадкоємиці за законом про визнання за нею права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню.

Outcome: approved