Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У червні 2016 року ІНДУТНА Н.О. звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини -- доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з 2000 року. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають доньку [PERSON], [INFO], на яку відповідач зобовязаний платити аліменти або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. З 2012 року їх шлюбні відносини припинилися, матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на неповнолітню доньку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду з'явився, позовні вимоги ІНДУТНОЇ Н.О. визнав повністю та пояснив, що дійсно він знаходився у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою з 2000 року. В 2012 році їх шлюбні відносини припинилися. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки він не надає, тому згоден платити аліменти за рішенням суду, до повноліття доньки, але після того як працевлаштується на роботу. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони по справі знаходились у фактичних шлюбних відносинах. Але подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Від цього шлюбу сторони мають доньку, яка знаходиться на утриманні матері. На утримання неповнолітньої доньки відповідач, згідно діючого законодавства, зобовязаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог ІНДУТНОЇ Н.О. і не вказав суду джерела таких доказів. Фактично відповідач визнає позовні вимоги. Разом з тим умова відповідача для виплати аліментів тим, що він буде платити аліменти після працевлаштування, як умова, не заслуговує на увагу. Справа в тому, що аліменти будуть нараховуватися з дня звернення позивачки з позовом до суду. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги ІНДУТНОЇ Н.О. задовольнити повністю в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги ІНДУТНОЇ Н.О. задовольнити. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 551 (пятсот пятдесят одна) гривна 20 копійок.

Outcome: approved