Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У червні 2016 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON] про\~ звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.12.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір\~ №\~191/07, згідно якого банк мав надати позичальнику грошові кошти в сумі 195\~000,00 грн.\~ строком до 10.12.2024 року.\~Банк виконав умови кредиту та надав відповідачу вказану суму.\~ Однак, відповідач кредитні кошти не повертає, відсотки та інші платежі не сплачує, в звязку з чим, станом на 17.05.2016 року, виникла заборгованість в сумі 446\~864,61 грн.. З метою виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів, 26.12.2007 року, між сторонами було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку банку належні їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Шевченка,59 та житловий будинок по вул.Шевченка,59А в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області. Прохав в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором звернути стягнення на належні їй на праві приватної власності житлові будинки, шляхом продажу банком від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації, з наданням банку всіх прав продавця.\~\~ У квітні 2017 року позивач уточнив позовні вимоги, просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором звернути стягнення на належні відповідачу на праві приватної власності житлові будинки, шляхом визнання права власності за ПАТ «ВіЕйБі Банк». Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, у судовому засіданні проти звернення стягнення на житловий будинок по вул.Шевченка,59А в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області заперечувала, оскільки у ньому зареєстрована та проживає малолітня дитина. Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. 26 грудня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір\~ №\~191/07, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 195\~000,00 грн. на придбання житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Шевченка,59 та житлового будинку по вул.Шевченка,59А в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, строком до 10 грудня 2024 року, зі сплатою 18\~% річних.\~ В забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором, 26 грудня 2007 року, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу [PERSON], номер у реєстрі 457, відповідно до якого [PERSON] передала банку в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 51,50 кв.м., житловою площею 29,90 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Шевченка,59, с.Козіївка, Краснокутський район, Харківська область, та житловий будинок літ. «А-1» зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 112,60 кв.м., житловою площею 61,60 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Шевченка,59а, с.Козіївка, Краснокутський район, Харківська область, які належать їй на підставі договорів купівлі-продажу від 26 грудня 2007 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В силу ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. 27 січня 2016 року банком було направлено відповідачу вимогу про усунення порушень та виселення з житла, яка до цього часу останньою не виконана. Внаслідок порушення [PERSON]умов повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, вона має прострочену заборгованість перед позивачем, яка станом на 17.05.2016 року становить 446 864,61 грн. та складається з заборгованості по кредиту у сумі 193\~916,20 грн., заборгованості по відсоткам 230 639,12 грн., комісії за РО: 12\~831,00 грн., плати за пропуск платежів (штраф) 9\~478,29 грн.. Згідно п. 4.1.5 Іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконано. Пунктом 7.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобовязань, вони не будуть виконані (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку не виконання та/або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором та цим договором, а також інших випадках передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України. Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5), якщо в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі передбачений такий спосіб звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі\~ст. 16 ЦК\~має право вимагати застосування його судом. Ця позиція підтримується практикою Верховного Суду України (постанови: від 26 грудня 2011 р. у справі № 3-139гс11/33/14; від 11 грудня 2013 р. у справі № 6-124цс13). При цьому резолютивна частина судового рішення повинна містити формулювання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. Згідно п. 7.2 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, установленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно звіту субєкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» № 03-17-М30-0102 про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомого майна від 31 березня 2017 року, вартість житлового будинку, загальною площею 51,5 кв.м., що знаходиться по вул.Шевченка,59, с.Козіївка, Краснокутський район, Харківська область, становить 77\~271 грн. 00 коп. без урахування ПДВ, а житлового будинку, загальною площею 112,6 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Шевченка,59а, с.Козіївка, Краснокутський район, Харківська область, - 379\~688 грн. 00 коп. без урахування ПДВ. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved