Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

У червні 2018 року ПАТ Банк «ТРАСТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору R091.0046393 від 24.07.2014 року відповідачка отримала кредит у розмірі 89400,00 грн. строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 0,01% річних та 1,95% щомісячної комісії. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідачка взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконувала, у зв'язку з чим станом на 07.06.2018 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 174875,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитним договором - 63670,60 грн.; заборгованості по простроченим процентам - 0,68 грн.; комісії - 24760,16 грн.; пені - 86444,00грн. У зв'язку з викладеним позивач, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати у розмірі 2623,13 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заперечення та відзив на позов суду не надала, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно, належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У зв'язку з наявністю підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.07.2014 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір R091.0046393, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 89400,00 грн. строком повернення на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 0,01% річних та 1,95% щомісячної комісії. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі, що підтверджується копією меморіального ордеру № Loan-56139 від 24.07.2014 року. Відповідно до п.2.2.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі у Клієнта виникає обов'язок сплачувати відповідні Проценти по Кредиту та інші комісії, пені та плати, які передбачені тарифами РКО. Розрахунок процентів на залишок заборгованості по Кредиту здійснюється щомісячно за фактичний строк користування Кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у році. Нарахування Процентів починається з першого дня одержання Кредиту до передостаннього строку дії Кредиту. Відповідно до п.3.1.7. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі Проценти нараховуються Кредитором щомісячно з розрахунку фактичної кількості днів у Процентному періоді та бази 365 днів у році (366 днів у високосному році) на суму фактичної Заборгованості по кредиту на кінець операційного дня. Відповідно до п.4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на поживчі цілі за Несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення Заборгованості по кредиту. Кредитор нараховує, а Клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Сума пені сплачується Кредитором на підставі договірного списання з рахунку Клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості. Зобов'язання щодо надання коштів банком виконані, проте [PERSON] взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконала, у зв'язку з чим, станом на 07.06.2018 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 174875,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитним договором - 63670,60 грн.; заборгованості по простроченим процентам - 0,68 грн.; комісії - 24760,16 грн.; пені - 86444,00грн., що в судовому засіданні встановлено письмовими доказами по справі, у зв'язку з чим підлягає стягненню в судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором R091.0046393 від 24.07.2014 року, які відповідачкою не спростовані. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору R091.0046393 від 24.07.2014 року позивач ПАТ Банк «ТРАСТ» (банк), надав відповідачці [PERSON] кредит. Відповідачка в порушення норм закону і умов кредитного договору не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту, відсотків та штрафів по ньому, а тому є підстави для стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, пені та нарахованого штрафу у загальному розмірі 174875,44 грн., відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2623,13 грн. підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved