Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

У травні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.04.2016 у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] створено та зареєстровано ОСББ «26-і». Відповідач маючи в власності нежитлові приміщення у вказаному будинку не сплачує позивачу послуг за утримання будинку і прибудинкової території, в наслідок чогостаном на 30.04.2019 має заборгованість в розмірі 13 886,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Крім того, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень ст. 625 ЦК України, також просить стягнути з відповідача інфляційну складову в розмірі 1238,29 грн. та 3% річних в розмірі 2 086,98 грн. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представники позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час розгляду справи відповідач [PERSON] є власником (співвласником) двох нежитлових приміщень, які розташовані у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] , а саме: 43/100 частин приміщення № [ADDRESS] , площею 173,46 кв.м., цілого приміщення № [ADDRESS] площею 172,1 кв.м. та 14/100 частин приміщення № [ADDRESS], площею 71,55 кв.м.. Так, 26.07.2013 на підставі свідоцтва про право власності від 21.08.2013 за [PERSON] було зареєстроване право власності на групу нежитлових приміщень № [ADDRESS] загальною площею 336,8 кв.м. 14.03.2017 на підставі договору про поділ спільного майна подружжя за відповідачем було зареєстроване право власності на 43/100 частин групи нежитлових приміщень № [ADDRESS] площею 173,46 кв.м. 28.03.2017 за домовленістю між відповідачем та його дружиною нежитлове приміщення № [ADDRESS] було поділене в натурі на два об`єкти № [ADDRESS] та № [ADDRESS]/1 та відповідач набув права власності на нежитлове приміщення № [ADDRESS] площею 172,10 кв.м. 25.07.2017 відповідач подарував нежитлове приміщення № [ADDRESS] площею 172,1 кв.м. дружині. 16.11.2017 відповідач отримав у дар від дружини 14/100 частин нежитлового приміщення № [ADDRESS] , площею 71,55 кв . м. У квітні 2016 р. відповідно до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] створене та зареєстроване ОСББ «26-і» На підставі акту приймання-передачі будинку та прибудинкової території від 25.08.2016 та рішення загальних зборів співвласників від 14.09.2016 будинок прийнятий в управління ОСББ «26-і». Вищевказаним рішенням загальних зборів співвласників було затверджено розмір внесків (платежів) на утримання та використання спільного майна будинку та прибудинкової території для власників нежитлових приміщень в розмірі 6,00 грн, за один квадратний метр загальної площі приміщення, якщо платіж сплачено до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, та в розмірі 7,20 грн. за один квадратний метр загальної площі приміщення, якщо платіж сплачено після 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги. Також судом встановлено, що до березня 2017 р. [PERSON] належним чином виконував зобов`язання щодо сплати внесків на утримання та використання спільного майна будинку та прибудинкової території. У березні 2017 р. відповідач сплатив нарахований йому внесок не в повному обсязі, а з квітня 2017 р. будь-які сплати на користь позивача взагалі припинив. 26.04.2018 позивач направив відповідачу претензію № 95 з проханням сплатити заборгованість протягом 10 календарних днів, однак претензія залишилась без реагування. За приписами статей 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до положень статті 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Основні правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ (далі - Закон № 2866-ПІ). Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону, співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Стаття 15 Закону № 2866-ІІІ покладає на співвласника обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За приписом статті 20 Закону № 2866-ІІІ, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 30.04.2019 становить 13 886,55 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належних відповідачу у кожний конкретний період часу нежитлових приміщень. Відповідач [PERSON] не виконав грошове зобов`язання, а отже відповідно до положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданими позивачем розрахунками його втрати від інфляції станом на 30.04.2019 склали 1 238,29 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 2 086,98 грн. Отже, на підставі матеріалів справи та оцінки наявних доказів, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ОСББ «26-і» про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 17 211,82 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (1762,00 + 159,00). На підставі викладеного,

Outcome: approved