Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У червні 2014 року орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав на малолітню доньку [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на користь майбутнього законного представника дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що малолітня [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, а саме проживає в сім'ї, в якій матір ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Матір дитини повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки, а саме: не піклується про її фізичний, духовний, моральний розвиток, долею дитини не цікавиться, матеріально не утримує. Відповідачка ніде не працює, на обліку в Бердянському міському центру зайнятості не перебуває. Мати з дитиною поліклініку відвідують нерегулярно, з травня 2013 року на проведення профілактичних щеплень не з'являється, огляд дитини вдома не можливий, зі слів сусідів мати з дитиною постійно мігрує. За місцем проживання [PERSON] характеризується як особа, яка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається. Дитина завжди голодна, брудна. Дитячий заклад дитина не відвідує. За постановою Бердянського міськрайонного суду від 04.10.2013р. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Відповідачка не створила належних умов для проживання дитини. З [PERSON] неодноразово проводилися бесіди щодо відповідального батьківства. Крім того, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.01.2006р. [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей. Однак відповідачка належних висновків для себе не зробила. Як мати вона не відбулася, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, своєю поведінкою не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування її особистості та характеру, дати їй належну освіту та розвиток, не усвідомлює своєї відповідальності за дитину. Представник органу опіки та піклування Рупчев С.В. позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.38). Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача в заочному порядку. Прокурор Мельник М.М., в інтересах дитини, вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав, оскільки дитина тривалий час перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина яка опинилася у складних життєвих обставина. Мати дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я та розвиток доньки, не створила належних умов для проживання дитини. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько дитини записаний зі слів матері. (а.с.5,6). В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своєю донькою у будинку співмешканця [PERSON] в [ADDRESS]. Умови проживання у будинку задовільні, однак порядок у будинку підтримується не завжди. Так в період останнього інспектування сім'ї Дмитрук фахівцями із соціальної роботи МЦССДМ 14.03.2014р. було встановлено, що відповідачка із своїм співмешканцем знаходилися в стані алкогольного сп'яніння. Дитина спала. В будинку холодно і брудно. Зі слів сусідів сім'я регулярно вживає спиртні напої, між [PERSON] і [PERSON] періодично виникають сварки і конфлікти, свідком яких є дитини. З довідок КУ «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердянської міської ради № 296 від 30.10.13р. і №472 від 28.04.2014р. (а.с.14,15) вбачається, що останній раз дитина відвідувала поліклініку 11.04.13р. з метою вакцинації. Поставлений діагноз - затримка речового мовлення, на диспансерному обліку не перебуває. З травня 2013 року мати дитину на проф. вакцинації не приводить. Огляд дитини вдома неможливий, бо будинок постійно замкнений. Матір неодноразово помічна у нетверезому стані. 04.10.2014 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу 51 грн. ( а.с.19). У 2006 році відповідачку за рішенням суду (а.с.20-22) вже було позбавлено батьківських прав відносно двох дітей [PERSON], 2001 року народження, і [PERSON], 2005 року народження. У батьківських правах вона не поновлювалася. Орган опіки та піклування надав суду висновок від 27.05.2014р. ( а.с.29-31) про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав з тих підстав, що вона як мати не відбулася, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки, своєю поведінкою не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування її особистості та характеру, дати їй належну освіту та розвиток, не усвідомлює своєї відповідальності за дитину. Враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, аліменти можуть бути присуджені судом у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач постійної роботи не має, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї аліментів на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде призначена опікуном, з часу призначення опікуна. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути також судовий збір на користь державного бюджету м. Бердянська у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved