Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, Голосіївської районної в місті Києві Державної адміністрації, треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол С. М., у якому просив суд встановити наступні факти, які необхідні позивачу для реалізації свого права на спадкування, зокрема: що [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) є двоюрідною тіткою [PERSON] (картка платника податків: [NUMBER] ); що [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) є троюрідним братом [PERSON] (картка платника податків: [NUMBER] ) та визначити [PERSON] (картка платника податків: [NUMBER] ) додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини, після померлого [INFO] [PERSON] . У обґрунтування вимог позивачем наводились наступні обставини. [INFO] у діда позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] народилась [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ) мати позивача. [PERSON] , [INFO] (дід позивача) мав рідну сестру [PERSON] , [INFO] . 09 чеврня 1956 року [PERSON] одружилась із [PERSON] змінивши прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] (двоюрідна тітка позивача). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , який є троюрідним братом позивача. [INFO] двоюрідна тітка позивача [PERSON] померла. [INFO] помер троюрідний брат позивача [PERSON] , який був єдиним сином померлої [PERSON] . На даний час троюрідний брат [PERSON] не встиг подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, заповіту на все своє майно не залишив так як помер через 3 дні після смерті матері. Єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] та [PERSON] є позивач. На даний час щоб підтвердити факт родинного споріднення із померлими та вступу у спадщину позивачу необхідно встановити ступінь родинних відносин, адже ім`я його діда, [PERSON] у різних документах пишеться по різному. Так, в Посвідці №10 від 31 травня 1940 року, що видана Народним Комісаріатом внутрішніх справ УРСР зазначено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Копачеві Обухівського району Київської області. В свідоцтві про народження доньки (матері позивача) по-батькові матері написано як [PERSON] , а в графі «батько» вказано [PERSON] . В графі свідоцтва про народження із відомостями про батьків (в тому ж документі) він вказаний як [PERSON] . В свідоцтві про народження позивача в графі «мать» вказано: [PERSON] . На даний час у зв`язку із невідповідністю написання по-батькові діда в різних документах виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин для підтвердження права на спадщину. Крім того, позивачем було виявлено невідповідність у написанні по-батькові двоюрідної тітки позивача [PERSON] . В свідоцтві про народження останньої в графі «мати» вказано [PERSON] , а в її ж свідоцтві про смерть [PERSON] . Така суперечність у написанні імені по-батькові ускладнює факт підтвердження родинних зав`язків позивача. Своїх родичів, двоюрідну тітку [PERSON] та [PERSON] позивач ховав самостійно повністю оплачуючи всі відповідні витрати. Доказом цього є Акт №168-20 від 0 травня 2020 року до договору про надання ритуальної послуги з оформлення свідоцтва про смерть [PERSON] ; договір-замовлення №9.129379К на організацію поховання від 08 травня 2020 року, відповідно до якого позивач оплатив всі відповідні послуги за поховання троюрідного брата [PERSON] , отримавши товарний чек №144/20 від 08 травня 2020 року. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої та четвертої черги відповідно до статтей 1261-1264 ЦК України після смерті троюрідного брата немає, окрім матері позивача, яка у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулась. Коли позивачу стало відомо, що він є спадкоємцем п`ятої черги за законом і має право на спадщину за померлим [PERSON] , він 19 листопада 2020 року подав заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Біловол С. М. Але того ж дня нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що був пропущений строк на прийняття спадщини. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від \~25 січня 2021 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження із визначенням дати проведення підготовчого засідання у справі. Учасники справи про відкриття провадження та дату проведення підготовчого засідання повідомлялись вчасно та належним чином. 15 березня 2021 року на адресу суду від ПН КМНО Біловола С.М. надійшов лист, яким останній зазначив мотиви, з яких виходив складаючи постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та просив суд подальший розгляд справи проводити без його участі. 12 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника Київської міської ради, яким останній суттєвих заперечень проти вимог позову не надав, просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Пояснення третьої особи, клопотання чи заяви із процесуальних питань на адресу суду під час проведення підготовчого засідання не надходили, а тому ухвалою суду від 12 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просили його задовольнити. Вирішуючи питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного. Судом установлено, що у посвідці №10 від 31 травня 1940 року, що видана Народним Комісаріатом внутрішніх справ УРСР зазначено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Копачеві Обухівського району Київської області. На підтвердження факту спорідненості [PERSON] та [PERSON] , позивачем надано витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, де 20 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міського управління юстиції у Київській області внесеного відомості про актовий запис № 1637 від 17 липня 1945 року про дату народження [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] та [PERSON] . На підставі зазначеного можливо дійти до переконання, про наявність факту спорідненості [PERSON] та [PERSON] , як рідних брата та сестру за місцем народження та однаковому по-батькові. Надалі, [PERSON] , 09 червня 1956 року уклала шлюб з [PERSON] , про що складено актовий запис № 5 виконавчим комітетом Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб підтвердження дошлюбного прізвища. Надалі у подружжя народилась донька, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21 липня 1958 року, де відділом реєстрації Обухівського району Київської області складено актовий запис № 17. Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження складено актовий запис № 24 від 26 липня 1956 року, де батьком зазначений [PERSON] та мати [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22 грудня 1974 року, актовий запис № 2754, де батьком зазначений [PERSON] та мати [PERSON] . За твердженням позивача [PERSON] та [PERSON] є однією і той самою особою та матір`ю позивача. 03 січня 1978 року помирає [PERSON] , яка відповідно до встановлених судом обставин справи є: матір`ю [PERSON] та двоюрідною бабою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , актовий запис № 1566 від 07 липня 1989 року, який приходиться позивачу троюрідним братом. [INFO] двоюрідна тітка позивача [PERSON] померла, що встановлено на підставі свідоцтва про смерть від 05 травня 2020 року, виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно роз`яснення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Таким чином, із урахуванням того, що в ході судового розгляду, був встановлений факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] є двоюрідною тіткою [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] є троюрідним братом [PERSON] , позов в цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про встановлення додаткового строку для подання заяив про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. [INFO] помер троюрідний брат позивача [PERSON] , що встановлено на підставі свідоцтва про смерть від 07 травня 2020 року, виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та постановою ПН КМНО Біловола С.М. у видачі [PERSON] свідоцтва про права на спадщину відмовлено, із підстави того останній не прийняв спадщину у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. Згідно статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно\~\~ до\~\~ частини\~\~третьої\~\~статті\~\~1272\~\~ ЦК\~\~України\~\~за\~\~ позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини.\~ За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, представник позивача посилалася на те, що позивач з 20 жовтня по 10 листопада 2020 року захворів на SARS-Cov-2 (коронавірус) та з метою недопущення зараження інших осіб перебував на самоізоляції, що підтверджується медичною довідкою від 10 листопада 2020 року, та як наслідок не міг вчасно приїхати до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини. Суд визнає наявність в позивача об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень статті 80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в один місяць.

Outcome: approved