Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 23 вересня 2000 року сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Обололонського районного суду м. Києва був розірваний. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини батько дитини - [PERSON] не надає. Сторони проживають окремо. З цих підстав, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, в якій уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1760. [INFO] року народився [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції в м. Києві від 20 березня 2001 року. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини батько дитини [PERSON] добровільно не надає. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є повнолітньою працездатною особою, у добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, на його утриманні, крім власного сина, ніхто не перебуває. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved