Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» з заявою на отримання кредиту, у зв`язку з чим між ними 28.01.2013 року було укладеного кредитний договір №001-21751-280113. Відповідно до умов кредитного договору, ПАТ «ДЕЛЬТА Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у сумі 10 000, 00 грн., з кінцевим строком погашення до 27.03.2017 року. 27.04.2018 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» було укладено договір факторингу № 409/К, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив на користь TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №001-21751-280113 від 28.01.2013 року, укладеним між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] . Відповідач не виконував взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, станом на 14.05.2021 розмір загальної суми боргу становить 23 526, 06 грн. На підставі цього позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №001-21751-280113 від 28.01.2013 року укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] в сумі 23 526, 06 грн. та судові витрати в сумі 2 270, 00 грн. Ухвалою суду від 07.06.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Причина неявки суду ненадана, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, будучи належним чином згідно вимог закону повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомив суд про поважність причини своєї неявки та не надав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, - суд вважав за необхідне зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, провести заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний Договір № 001-21751-280113 від 28.01.2013 року, відповідно до умов якого, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості. Строк кредиту - 50 місяців (а.с. 11). За умовами договору споживчого кредиту банк надав відповідачу кредит у розмірі 10 00, 00 грн., зі сплатою 9, 99% річних, сплатою 3, 49 % на місяць комісії за обслуговування кредитної заборгованості, що вбачається з копії заяви № 001-21751-280113 (а.с.11). Відповідач [PERSON] зобов`язувався погашати кредитну заборгованість щомісячно не пізніше 28 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 595, 00 грн., у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до Пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок (а.с.11). 27 квітня 2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» укладений договір № 409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив на користь TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами (а.с. 6-7). Із наявного в матеріалах справи витягу з Реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № 409/К від 27.04.2018 року вбачається, що позивач TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 001-21751-280113 від 28.01.2013 року на загальну суму заборгованості за цим кредитним договором у розмірі 21 490, 61 грн., що складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту - 7 154, 10 грн. та прострочених відсотків за користування кредитом - 14 336, 51 грн. (а.с. 8). Відомостей про погашення відповідачем заборгованості суду не надано. Отже, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, а відповідач допустив невиконання умов договору та взятих на себе зобов`язань в частині повернення споживчого кредиту та сплати відсотків у встановлені договором порядку та строки. Із вказаного позивачем у позовній заяві розрахунку вбачається, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 14.05.2021 становить 23 526, 06 грн. та складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту - 7 154, 10 грн., прострочених відсотків за користування кредитом - 14 336, 51 грн., 3 % річних - 635, 64 грн. та інфляційних витрат - 1 399, 81 грн. (а.с. 3). Водночас, позивач вказує у позові про те, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимоги новим кредитором здійснено не було. Всі нарахування пені та відсотків були нараховані первинним кредитором ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (а.с. 3). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушувались умови укладеного договору із своєчасного повернення суми споживчого кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в сумі 21 490, 61 грн. до моменту відступлення права вимоги TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» 27.04.2018 року. Крім того, у позовній заяві TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» ставить питання про стягнення з відповідача [PERSON] 3 % річних та інфляційних витрат. Вирішуючи дане питання, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, наразі наявні всі правові підстави для задоволення позову TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» в цій частині. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім передбачених ЦПК випадків. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не надав доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконував зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, а тому суд вважає позовні вимоги TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн., сплата якого банком підтверджується платіжним дорученням №298 від 14.05.2021 (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved