Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 березня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що шлюбні відносини між ними припинилися ще червня 2014 року по причині сварок та скандалів, які виникали між ними з різних питань шлюбно-сімейних відносин. У них з відповідачем різні погляди на шлюбне життя. Все це призвело до відчуження та втрати почуття любові та поваги. Проживають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, шлюб носить тільки формальний характер, тому просить суд його розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 березня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №334272, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №162. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №231624. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з червня 2014 року. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Застосуванні судом заходи до примирення сторін, позитивного результату не дали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому розясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved