Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пред`явленим до [PERSON] , з регресними вимогами про стягнення суми регламентної виплати, з підстав того, що 10 листопада 2016 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубісі», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого він є, та автомобіля «Рено», державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , обставини чого встановлені постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 12 травня 2017 року позивач на підставі заяви потерпілої особи здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 8071,06 грн. та поніс витрати на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку в сумі 1300 грн. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після здійснення регламентної виплати, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8071,06 грн., витрати, понесені на визначення розміру шкоди, завданої КТЗ в розмірі 1300,00 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 07 травня 2020 року судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 22 травня 2020 року, після надходження 21 травня 2020 року відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на запит суду від 08 травня 2020 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подавав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв, хоч судом направлялися рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням копії позовної заяви з додатками згідно ст. 190, ч.6 ст. 187 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем її постійного проживання (перебування). Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 10 листопада 2016 року о 08 год. 51 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Рено», д.н.з. [NUMBER] по пр.Б.Хмельницького в м. Дніпрі, під час руху не дотримався безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розмірі 340,00 грн. (а.с.7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 18 січня 2017 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Власником автомобіля «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого були застрахована, а транспортний засіб «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , забезпечений у ПрАТ СК «Юнівес», а цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував транспортним засобом під час вчинення ДТП, застрахована не була. Автомобіль «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , якому завдані механічні пошкодження при ДТП, належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.113). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК /0896836 від 16 липня 2016 року терміном дії до 15 липня 2017 року. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, позивач у визначений законом строк надав відповідне доручення №37268 ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» для врегулювання випадку та виконання робіт. Згідно Звіту №6869/4 автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТС, пошкодженого в результаті ДТП від 04 грудня 2016 року, складеному на замовлення ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» експертом-оцінщиком ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит»(кваліфікаційне свідоцтво Фонду державного майна України МФ №5837 від 05 квітня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінщиків Фонду державного майна України від 15 вересня 2014 року №821), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням втрати товарної вартості, становить 9 685,28 грн. (а.с.16-23). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Судом встановлено, що потерпілий [PERSON] , як власник транспортного засобу, що потрапив у ДТП, відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 зазначеного вище Закону 10 листопада 2016 року повідомив про ДТП та 01 березня 2017 року подав заяву на виплату страхового відшкодування та звернувся до МТСБУ за страховою виплатою (а.с. 8,9). Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3949 від 11 травня 2017 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » визначено до сплати 8 071,06 грн. в межах ліміту (а.с. 25). Згідно платіжного доручення № 3949рв від 12 травня 2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 8 071,06 грн. (а.с. 26). Письмова досудова вимога позивача від 14 травня 2018 року за вих. №04/05 щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування (а.с.29). Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах регламентної виплати в розмірі 8 071,06 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат М(Т)СБУ при здійсненні регламентних виплат. Такі витрати можна віднести до ліквідаційних витрат, які є витратами, пов`язаними з урегулюванням збитків і є необхідними для здійснення відшкодування. Однак позивачем не надано жодного доказу оплати ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за послуги щодо збору документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого по справі МТСБУ №37268 на суму 1300 грн., з чого суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог в цій частині. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial