Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1140 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за тією є адресою, земельну ділянку площею 0,0895 га, кадастровий номер 322188680129:072:0153, що розташована в с. Пірнове Вишгородського району Київської області та грошові внески. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла йому та [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Однак, [PERSON] відмовилася від своєї частини спадщини на його користь. У встановлений законом строк він звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. На частину спадкового майна, а саме земельні ділянки та грошові внески він оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право власності. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] та рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про його задоволення. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис від 6 березня 2012 року за № 2 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1140 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 322188680129:012:0204. 17 червня 2009 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON] Даний заповіт не змінений та не скасований (а.с.51). Відповідно до довідки від 9 квітня 2014 року за № 66, виданої Пірнівською сільською радою Вишгородського району Київської області, [PERSON], згідно книги по господарського обліку була власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). 18 березня 2010 року [PERSON] було видано Державний акт серії ЯИ № 357833 на право власності на земельну ділянку площею 0,1140 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 322188680129:012:0204, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 30 листопада 2012 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1140 га, кадастровий номер земельної ділянки 322188680129:012:0204, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 0,0895 га, кадастровий номер 322188680129:072:0153, що розташована в [ADDRESS], наданої для ведення особистого селянського господарства та грошові внески, що зберігаються у ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.58-59). 30 листопада 2012 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.29). Судом було витребувано копію спадкової справи № 215/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має (а.с.47-59). 16 квітня 2012 року [PERSON] звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] (а.с. 48). Судом встановлено, що померлій [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджуються технічним паспортом, будинковою книгою та довідкою Пірнівської сільської ради від 9 квітня 2014 року за № 66, з яких вбачається, що [PERSON] є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлій [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і це право не припинено у зв'язку з її смертю і тому має входити до складу спадщини. Прийнявши спадщину на частину спадкового майна після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину і на зазначений житловий будинок, оскільки прийняття спадщини в частині не допускається і спадкоємець, який прийняв спадщину в частині, вважається таким, що прийняв її повністю. Враховуючи те, що позивач не може оформити на себе право власності на спадкове майно у зв'язку з тим, що будинок не зареєстрований, суд вважає, що право позивача на отримання спадщини після смерті тітки підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

Outcome: approved