overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 гривень, щомісячно до повноліття дітей. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на яких відповідач зобовязаний платити аліменти або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 3000 гривень щомісячно до повноліття дітей. Оскільки ж відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. В заяві від 25 червня 2018 року просила справу розглядати без застосування засобів технічної фіксації та без її участі. Відповідач [PERSON] або його представник до суду не зявились, про день, місце та час проведення попереднього судового засідання та розгляду справи по суті відповідач повідомлений у встановленому порядку своєчасно. В заяві від 25 червня 2018 року просив справу розглядати без його участі та без застосування засобів технічної фіксації. Позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони по справі знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від цих відносин сторони мають двох дітей, які знаходяться на утриманні матері. На утримання неповнолітніх дітей відповідач, згідно діючого законодавства, зобовязаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] і не вказав суду джерела таких доказів. \~ \~ \~ \~Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю в розмірі 3000 гривень щомісячно до повноліття дітей, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини -- сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають сина [PERSON], [INFO], на якого відповідач зобов'язаний платити аліменти або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. З відповідачем припинені сімейні відносини, матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., щомісячно до повноліття дитини. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду з'явився, позовні вимоги [PERSON] визнав частково та пояснив, що дійсно він знаходився в зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина він не надає, тому згоден платити аліменти за рішенням суду, до повноліття дитини, але у меншому розмірі. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони по справі знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від цих відносин сторони мають сина, який знаходиться на утриманні матері. На утримання неповнолітньої доньки відповідач, згідно діючого законодавства, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] і не вказав суду джерела таких доказів. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю - у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп. щомісячно до повноліття дитини, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України. До того ж аліменти суд вважає необхідним стягувати з 01 серпня 2018 року, оскільки до цієї дати аліменти вже оплачені. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

у червні 2018 року [PERSON] звернулась до\~суду з\~заявою про\~визнання її\~брата [PERSON], [INFO] недієздатним та призначення її опікуном над ним, посилаючись на те, що останній через свій стан здоровя не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник в судове засідання не зявилась, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заяву та подання органу опіки підтримує. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить прийняти рішення на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 604 від 08 листопада 2018 року, у [PERSON] мають місце клінічні ознаки резидуальної шизофренії, яка є хронічним та стійким психічним розладом (F20.5 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), [PERSON] у звязку з вищезазначеним у нього важким (тобто хронічним та стійким) психічним розладом, позбавлений здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Крім того,\~судом встановлено,\~що 13.07.2018\~[PERSON]\~подала до\~органу опіки\~і піклування\~Деснянської районної\~у м.\~Чернігові ради\~заяву про\~призначення її\~опікуном над хворим братом [PERSON] Васильовичем, у звязку з чим рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 23 липня 2018 року № 158 затверджено висновок про можливість виконувати опікунські обовязки [PERSON]. 08 серпня 2018 року до суду надійшло подання органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Васильовичем. З поданих документів вбачається, що [PERSON] пенсіонер, доглядає за братом, який потребує постійного стороннього догляду, характеризується позитивно, за станом здоровя може бути опікуном. Згідно ч. 1 ст. 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 1 статті 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. За таких обставин, суд вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над братом [PERSON] Васильовичем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 01.06.1996 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області актовий запис №254. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з травня 2018 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 13.09.2002 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області актовий запис №210. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 25.12.1999 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області актовий запис №410. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з квітня 2017 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), які мешкають разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її корить у відшкодування майнової шкоди 6 024 грн. 00 коп., вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.05.2016 року в м. Кременчуці по вул. Кривушанській, перебуваючи на подвірї будинку № 26 [PERSON], шляхом пошкодження навісного замка на дверях проник до приміщення вказаного будинку, звідки викрав належний [PERSON] телевізор марки «LG 32LS30LT», вартістю 6 024 грн. 00 коп., чим спричинив їй матеріальної шкоди. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольни з підстав, зазначених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином. [PERSON] відбуває покарання у Кременчуцькій виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 69. Відзиву на позов суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 червня 1994 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось. З вересня 2017 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. [PERSON] зазначає, що на примирення не згодна, переконана, що подальше життя і збереження шлюбу неможливе. Зазначає про залишення за нею понесені судові витрати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву згідно з якою позов визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачкою понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13 грудня 2016 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. З квітня 2018 року позивачка не проживає з відповідачем. [PERSON] зазначає, що намагалась вирішувати з відповідачем сімейні проблеми, однак результату не було. З часу народження дитини відносини між сторонами ще більше погіршились. Відповідач вирішив розірвати відносини, не відвідує, матеріально не забезпечує, не приймає участі у вихованні спільної дитини. За зазначених обставин шлюб носить формальний характер, сім'я фактично розпалась, примирення неможливе. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved