Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У травні 2014 року позивач пред'явив через суд зазначений позов до відповідача в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], будучи її матір'ю, тривалий час нею не опікується, з дитиною не проживає, не приймає участі у її вихованні, батьківські обов'язки щодо дитини не виконує, покинувши останню, у зв'язку з чим дитина залишилася на вулиці і самостійно звернулася до БО «Центр сімейного виховання «Моя сім'я» у м. Київ, оскільки інших родичів, які б піклувалися про неї немає, у зв'язку з чим рішенням Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 24 січня 2014 року затверджений висновок органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно цієї дитини, тому позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання цієї дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття на користь особи, в сім'ї якої проживають та утримується дитина - БО «Центр сімейного виховання «Моя сім'я» (ЄДРПОУ 35772808). В судовому засіданні представник позивача Шукало Є.С. підтримала позов у повному обсязі, зазначивши, що відповідач, маючи житло і місце реєстрації у м. Дніпропетровську, переїхала до м. Києва, проживала у шлюбі з іншим чоловіком, проте після розірвання шлюбу не працювала, коштів для існування не мала, дитину занедбала, її вихованням та забезпеченням не займалася, заборонила дитині відвідувати школу, поводила себе до дівчинки агресивно, врешті потрапила до психіатричної лікарні та потім повернулася у м. Дніпропетровськ, де знову потрапила до психіатричної лікарні на підставі рішення суду про примусову госпіталізацію, однак після лікування інтересу до дитини не проявляє, її життям не цікавиться, а при відомих одиничних спілкуваннях з дитиною налаштовувала її на аморальну поведінку. Наразі вдома не проживає, веде аморальний спосіб життя, що в своїй сукупності свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, тому представник просила суд позов задовольнити. Прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позові підстав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, пояснивши, що відповідач [PERSON], її дочка, покинула дитину в м. Києві, її вихованням не займалася тривалий час, коли повернулася до м. Дніпропетровська за місцем реєстрації, то поводила себе вкрай агресивно, вчиняла бійки з нею та батьком [PERSON], мала неадекватну поведінку, у зв'язку з чим її помістили на примусове лікування до психіатричної лікарні, після чого вона життям дитини взагалі не цікавилася. Однак, не зважаючи на те, що у [PERSON] немає інших родичів, окрім неї з дідом, вони її під опіку взяти не можуть, оскільки дитину бачили за все життя лише один раз, дівчинка дуже занедбана, розвиток інтелекту не відповідає віку, і вони не в змозі будуть забезпечити її належне виховання та утримання через похилий вік та відсутність матеріальної можливості. Треті особи [PERSON] та БО «Цент сімейного виховання «Моя сім'я», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, що у відповідності з ч.3 ст.36 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала та, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду відповідно до ст. 77 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася, свого представника до суду не направила, про розгляд справи в її відсутність не клопотала та про причини неявки не повідомила, на підставі чого за відсутності заперечень з боку позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вислухавши представника позивача, прокурора, третю особу на стороні позивача, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження в копії (а.с.45). За повідомленням Індустріального відділу РАЦС Дніпропетровського МУЮ від 18 серпня 2006 року № 25 відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері згідно із ст. 135 СК України. Дійсним батьком дітей є невідома особа, встановити яку ні позивачу, ні суду не виявилося можливим. У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов'язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] тривалий час проживала без реєстрації в [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON], [PERSON] та чоловіком [PERSON], з яким перебувала у шлюбі з 20 серпня 2005 року по 06 березня 2012 року (а.с.36, 40). За повідомленням БО «Центр сімейного виховання «Моя сім'я» (с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області) від 11 жовтня 2012 року за №186 на адресу ССД Шевченківської РДА м. Києва, дитина [PERSON] зарахована до вихованців закладу 11 жовтня 2012 року на підставі особистої заяви дитини про допомогу, оскільки вона залишилась сама, інших родичів немає, а її матір [PERSON] поклали в лікарню (а.с.15, 41). Також, на підставі даних результатів психологічного дослідження психоемоційного стану [PERSON], складеного 05 грудня 2012 року за №31 фахівцями Міжнародного Гуманітарного Центру «Розрада» судом встановлено, що дитина не навчалася у школі майже 1,5 роки, потребує індивідуальних окремих додаткових занять (а.с.16, 17, 24-28) Відповідно до складеного Службою у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації м. Києва 19 жовтня 2012 року акту обстеження умов проживання малолітньої дитини з матір'ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS], встановлена наявність вкрай незадовільних умов проживання, антисанітарного стану житла, звалищ сміття, одягу, речей (а.с.33). З січня 2013 року по даний час відповідач проживає за місцем реєстрації у [ADDRESS], що вбачається з довідки ЖБК №131 «Уютний» від 04 липня 2013 року №399 (а.с.44) проте дитину з закладу БО «Центр сімейного виховання «Моя сім'я» не забрала, не відвідує, її життям не цікавиться, у вихованні участі не приймає, про що свідчать повідомлення БО «Центр сімейного виховання «Моя сім'я» №27 від 30 січня 2013 року за даними якого [PERSON] дитину з жовтня 2012 року по січень 2013 року жодного разу не відвідувала, іі життям не цікавилася, а відвідував [PERSON] колишній вітчим [PERSON] (а.с.43); характеристика Петрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Києво-Святошинського району Київської області, згідно з якою мати дитини з листопада 2013 року до травня 2014 року жодного разу не була у школі, навчанням, вихованням доньки не цікавилася (а.с.19); акт БО «Центр сімейного виховання «Моя сім'я» №57 від 25 червня 2013 року про невідвідування, за даними якого, за час перебування дитини у закладі з 14 жовтня 2012 року по 25 червня 2013 року мати дитини прибула до закладу лише 1 раз 07 березня 2013 року, проте з дитиною не бачилася (а.с.35), а відтак, суд не приймає до уваги письмові пояснення [PERSON], надані 08 червня 2013 року Службі у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, стосовно того, що вона не знала, що дитина потрапила до дитячого будинку, після проходження курсу лікування регулярно цікавиться життям [PERSON], відвідує її та збирається забрати її до себе (а.с.10-11). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 05 липня 2013 року, складеного Службою у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради за результатами огляду двокімнатної квартири [ADDRESS], умови проживання у кімнаті батьків [PERSON] - [PERSON], [PERSON] - задовільні, є необхідні меблі, техніка, чисто, у кімнаті [PERSON] - наявні меблі, проте все занедбано, брудно, безлад в речах (а.с.33-34) За даними характеристики [PERSON], учениці 6-го класу Петрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Києво-Святошинського району Київської області дитина адаптувалася в класі, забезпечена шкільним одягом, приладдям, вихованням дитини займаються вихователі БО «ЦСВ «Моя сім'я» (а.с.48). Також судом встановлено, що будучи вихованцем БО «ЦСВ «Моя сім'я» дитина пройшла повний медичний огляд, про що свідчить висновок про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 30 квітня 2014 року (а.с.47), тоді як відповідач здоров'ям дитини взагалі не займалась, прибуття дитини на профілактичні медичні огляди не забезпечувала, про що свідчить відповідна медична довідка (а.с.22). Також судом встановлено, що відповідач ніде не працює, трудовою діяльністю не займається, доходів не має, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері. Так, [PERSON], перебувала на стаціонарному лікуванні в Територіальному медичному об'єднанні «Психіатрія» у м. Києві з 05 жовтня 2012 року по 29 листопада 2012 року (а.с.84-85), у КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» з 29 листопада 2012 року по 16 січня 2013 року (а.с.80), а також з 14 липня 2013 року по 20 вересня 2013 року на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2013 року про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с. 81, 86). Вказаним рішенням суду від 18 липня 2013 року встановлено, що внаслідок виявленого у [PERSON] тяжкого психічного розладу вона вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї і оточуючих. Висновком органу опіки і піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 24 січня 2014 року №05, затвердженим рішенням Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 24 січня 2014 року, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON], [INFO]. Відтак, оскільки обов'язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, враховуючи встановлення судом обставин того, що батько дитини невідомий, а відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, одягу, лікування і медичного огляду, не спілкується із дитиною, що з урахуванням віку дитини вкрай негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов'язками відповідачем та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини та одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За ст.ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що обов'язок по утриманню дитини не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь особи де виховується і утримується дитина - БО «Центр сімейного виховання «Моя сім'я» аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи проводити стягнення з 13 травня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. За правилами ст.88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок відповідача.

Outcome: approved