Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

у червні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 30115243) на користь [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) суму страхового відшкодування у розмірі 41393 (сорок одну тисячу триста дев'яносто три гривні) 31 коп. та судові витрати по справі у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05.12.2017 трапилася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні ушкодження, вказані водії відмовилися від оформлення працівниками поліції дорожньо-транспортної пригоди та вирішили скористатися правом «європротоколу» у зв'язку із чим було складено повідомлення про ДТП згідно якого винним себе визнав водій автомобіля [NUMBER] [PERSON], після чого позивач звернувся до фізичної особи [PERSON] для проведення оцінки матеріальної шкоди автомобіля [NUMBER] в яким було складено звіт та визнано суму матеріального збитку, що складає 41393 грн 31 коп., тому позивач звернувся з листом до ПрАТ «СК ТАС» із заявою про страхове відшкодування, однак ПрАТ «СК ТАС» листом відмовилося у виплату страхового відшкодування, оскільки безпосередньо зіткнення з автомобілем [NUMBER] не було. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.12.2017 у м. Києві на Броварському пр. біля ТЦ «Novus» водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та виїхавши з вул. Митрополита А. Шептицького мав намір здійснити поворот в напрямку станції метро «Дарниця», внаслідок чого створив перешкоду для автомобіля [NUMBER] зітнувся з бардюрним каменем та пошкодив своє авто. При ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. В результаті вказаного ДТП [PERSON] свою вину з приводу ДТП визнав, що зазначено у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 13, 14). Позивач як власник автомобіля [NUMBER] звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] для проведення оцінки матеріальної шкоди автомобіля [NUMBER]. 09.02.2018 фізичної особою-підприємцем [PERSON] було складено звіт №22/74.02.18 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля [NUMBER] згідно якого вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в результаті пошкодження складає 41393 грн 31 коп. (а.с. 22-36). Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК ТАС» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 9217275 від 19.09.2017 (а.с. 16). 06.12.2017 позивач відповідно до ст. 35, п. а ст. 41.1 Закону №1916 звернувся до ПрАТ «СК «ТАС» із заявою про страхове відшкодування в якій просив відшкодувати витрати, пов'язані з пошкодженням його автомобіля [NUMBER]. ПрАТ «СК ТАС листом вих.№635 від 22.01.2018 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, оскільки вказана подія не може бути визнаною страховою так як відповідно до письмових пояснень, автомобіль [NUMBER] відкинуло на бордюрний камінь, в результаті чого на автомобілі виникли пошкодження, тобто безпосередньо зіткнення з автомобілем [NUMBER] не було, а тому цивільно-правова відповідальність [PERSON], не настала (а.с. 21). страховою так як відповідно до письмових пояснень, автомобіль [NUMBER] відкинуло на бордюрний камінь, в результаті чого на автомобілі виникли пошкодження, тобто безпосередньо зіткнення з автомобілем [NUMBER] не було, а тому цивільно-правова відповідальність [PERSON], не настала (а.с. 21). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем було вчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування по ДТП, а відповідач, в свою чергу, не сплатив страхового відшкодування у встановлений строк. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню; з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 41393 грн 31 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved