Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що йому на праві власності належить автобус Volkswagen, який отримав механічні пошкодження у дорожньо транспортній пригоді 20 березня 2016 р., винним у вчиненні якої є відповідач [PERSON], який керував другим задіяним в ДТП автомобілем. Позивачу завдано матеріальну шкоду через пошкодження його власності, вимушену зміну звичного укладу життя, несенням збитків через простій автомобілю. Тому просив стягнути з відповідача.27650,71 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 4000 грн. відшкодування моральної шкоди, 5000 грн. витрат на правову допомогу, відшкодування простою 10000 грн., судові витрати. Ухвалою суду від 25 жовтня 2016 р. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучене МТСБУ. В судовому засіданні позивач з представником позов підтримали. Відповідач з представником просили позов залишити без задоволення. Представник МТСБУ відзиву або представника до суду не направило. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. За позивачем з травня 2014 р. зареєстроване право власності на автобус Volkswagen моделі LT 35 D реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12). 20 березня 2016 р. в м. Миколаєві відповідач керуючи на відповідній правовій підставі (реєстраційний документ) автомобілем Opel моделі Vectra, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] порушив правила дорожнього руху - виїжджаючи з другорядної дороги не надав дорогу автобусу позивача та під його керуванням, який рухався по головній дорозі, через що відбулося зіткнення та механічне пошкодження автомобілів. Обставини вчинення ДТП та вина в його скоєнні відповідача встановлені постановою Ленінського районного суду від 12 квітня 2016 р. про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами (а.с. 35, 74). Автомобіль Opel, реєстраційний номер [NUMBER], на час ДТП не мав договору про страхування цивільно правової відповідальності (а.с.49). МТСБУ листом від 09 грудня 2016 р. з посиланням на п. 33.3 та 37.1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовило позивачу у відшкодування шкоди - за ознакою заподіяння її автомобілем, власник якого не застрахував цивільно правову відповідальність, оскільки позивач до огляду транспортного засобу представником МТСБУ відновив його (а.с.87). Доводи відповідача з представником про неналежність позивача, оскільки той надав в оренду під своїм керуванням автобус Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER], приватному підприємству «Іва», а тому саме підприємство є належним позивачем, суд відхиляє, оскільки за змістом договору оренди з екіпажем від 01 січня 2016 р. [PERSON] несе самостійну відповідальність за експлуатацію автобусу (п.4.2.). Доказів про перебування його в трудових відносинах з ПП «Іва» та виконання саме трудової функції на час ДТП не здобуто. Доводи відповідача з представником про обопільну вину сторін у ДТП та потребу врахувати це при стягнення шкоди, суд відхиляє, оскільки належними та допустимими доказами доведено вину виключно відповідача в зазначеному ДТП. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з пунктом 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Сторони не скористалися пропозицією суду про призначення в справі судової авто товарознавчої експертизи, тому в якості допустимого доказу для визначення розміру матеріальної шкоди заподіяної потерпілому позивачу суд використовує оціночний звіт від 05 квітня 2016 р. про розмір шкоди з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 27650,71 грн. (а.с.18-32). Тому на користь позивача слід присудити на відшкодування матеріальної шкоди 27650,71 грн., на відшкодування моральної шкоди з урахуванням факту пошкодження майна позивача та непрацездатності відповідача, який є інвалідом 1 групи, - 2000 грн., частково витрати на надання правової допомоги 1000 грн. (з урахуванням фактично наданої правової допомоги) та 1500 грн. витрачених на проведення оцінки, яка була використана судом при вирішенні спору. Відповідач як інвалід 1 групи звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial