Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 3108283, накладеного Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області 14 квітня 2006 року на підставі договору застави від 19.05.1977 року. Чугуївське відділення будбанку; додаткові дані: заборона №1 від 19.05.1977р. перенесена з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позов мотивований тим, що спірний житловий будинок належить на праві приватної власності по Ѕ частині їй ( [PERSON] ) та її чоловіку [PERSON] згідно свідоцтв про право власності від 11.04.2008 року, виданих на підставі рішень виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 09.04.2008 року. Рішенням Чугуївської міської ради Харківської області від 13.01.2020 року № 1821-У11 їй з чоловіком передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , площею 0.0767 га, кадастровий номер 6312000000:18:001:0047. Зазначена ділянка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2020 року, індексний номер витягу 208566039 за нею (позивачем) та [PERSON] індексний номер витягу 208565626. Нещодавно їй, позивачу, стало відомо про накладення заборони на нерухоме майно відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборони реєстраційний номер обтяження 3108283, накладеного Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області 14 квітня 2006 року на підставі договору застави від 19.05.1977 року. Зазначає, що такими діями порушуються її права власника по володінню, розпорядженню, користуванню майном, тому на підставі вимог ст. 391 ЦК України просить усунути перешкоди в здійсненні права власності та зняти заборону на відчуження вищевказаного будинку. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіна О.С. від 21 липня 2020 року відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із звільненням судді Ковригіна О.С. зазначена справа 19.08.2020 року передана у провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. від 20 серпня 2020 року прийнята до провадження та призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала за заявленими підставами.. Від відповідача Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області надійшло повідомлення, відповідно до якого відповідач просить розглядати справу за відсутності їх представника та ухвалити рішення у відповідності з чинним законодавством України. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги визнав за заявленими підставами. Перевіривши та дослідивши надані учасниками справи докази в їх сукупності , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської міської державної нотаріальної контори Шаповал Н.М. 10 лютого 1989 року (зареєстровано в реєстрі за № 578), [PERSON] ( якій належить будинок на підставі свідоцтва на право власності, виданого виконкомом Чугуївської міськради 17.02.1982 року) продала, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці держфонду розміром 775 кв.м (а.с. 15-16). Згідно договору ВАЕ № 318868 довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Алексик Т.В. 03 березня 2003 року, [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині кожному належний йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Чугуївською держнотконторою 10 лютого 1989 року по реєстру № 578 та зареєстрованого в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 10 лютого 1989 року за № 405, будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці Чугуївської міськради розміром 767 кв.м у [ADDRESS] . В свою чергу [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати за ним належний догляд, необхідну допомогу та довічне проживання у вказаній частині будинку(а.с.12). На підставі посвідченого договору довічного утримання приватним нотаріусом 03 березня 2003 року була накладена заборона (реєстрові номери 10/2103 та 10/2003) на вказаний будинок з надвірними будівлями, належ ний [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині кожному до повного розірвання або припинення договору довічного утримання (а.с.13-14). Вказану заборону знято нотаріусом на підставі свідоцтва [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чугуївського міського управління юстиції 08.04.2005 року про смерть [PERSON] (а.с.14). Згідно копії свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 11.04.2008 року, виданих виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 09.04.2008 р. № 260, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності по Ѕ частці кожному. Зазначений будинок за праві часткової власності зареєстрований за [PERSON] та [PERSON] в КП Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № Д-9 за № 405 від 03.05.2008 року(а.с.8-9). Згідно даних паспорту [NUMBER] виданого Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області 22.07.1998 року, [PERSON] 14.08. 2013 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно даних паспорту [NUMBER], виданого Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області 22.07.1998 року, [PERSON] 04.08. 2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Відповідно до рішення Чугуївської міської ради Харківської області LII сесії V11 скликання від 31.01.2020 року № 1821-У11 [PERSON] , [PERSON] передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] площею 0,0767 га, кадастровий номер - 6312000000:18:001:0047(а.с.17). Вказана земельна ділянка зареєстрована 02.03.2020 року за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 2047897363120 (а.с. 18-19). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 20.05.2020 року, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; реєстратором: Чугуївська державна нотаріальна контора 14.04.2006 року зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно; додаткові дані: заборона №1 від 19.05.1977 р. (перенесена з Єдиного реєстру заборон Чугуївська державна нотаріальна контора), реєстраційний номер обтяження: 3108283; підстава обтяження:договір застави,1,19.05.1977, Чугуївське відділення Будбанку; об`єкт обтяження: будинок за адресою: [ADDRESS] . Крім того, зазначена інформаційна довідка містить відомості й про те, що 14.01.2011 року зареєстровано обтяження за реєстраційним № 10715341 у вигляді арешту нерухомого майна- Ѕ частина будинку за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 23367390 від 17.12.2010, відділ державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 10-11). З наданої позивачем копії постанови від 02.06.2020 року державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чу3гуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Євдокимовою К.М. вбачається, що виконавче провадження ВП № 23367390 про стягнення з [PERSON] на користь Управління ПФУ в Чугуївському районі Харківської області заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 771,06 грн. закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» та припинено чинність арешту майна боржника й скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с.54). Тобто залишилося лише обтяження - заборона на нерухоме майно будинку за адресою: [ADDRESS] , заборона №1 від 19.05.1977 р. (перенесена з Єдиного реєстру заборон Чугуївська державна нотаріальна контора). Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Аналогічні вимоги містилися й у ст. ст. 34, 73 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на час реєстрації Чугуївською державною нотаріальною конторою обтяження за № 3108283 від 14.04.2006 р (заборона перенесена з Єдиного реєстру заборон Чугуївська державна нотаріальна контора). Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу [PERSON] розпоряджатися своїм майном. Підстави зняття заборони на нерухоме майно передбачено ст. 74 Закону України «Про нотаріат». Згідно пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Відповідно до пункту 6.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Як вбачається з відповіді Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України Державної архівної служби України (ЦДАВО України) від 06.11.2020 року № 643-зв на запит [PERSON] у ЦДАВО України зберігаються документи Української республіканської контори Промислового банку СРСР (Української республіканської контори Всесоюзного банку фінансування капітальних вкладень (Укрконтори Будбанку СРСР) за 1976-1980 роки відомості щодо договорів застави, які були вчинені відділеннями Будбанку СРСР, не виявлено. Для подальшого пошуку рекомендовано звернутися до Центрального відділення ПАТ «Промінвестбанк»(а.с.52). Згідно відповіді ПАТ «Промінвестбанк» від 18.11.2020 № 22-4/1-94110 на запит [PERSON] згідно установчих документів ПАТ «Промінвестбанк» відсутні підстави вважати, що він є правонаступником Промбудбанку України та, відповідно, установ Будбанку СРСР. В той же час ПАТ «Промінвестбанк» через свої установи фактично продовжував виконувати комплексне банківське обслуговування частини фізичних осіб за кредитними та депозитними договорами, що були укладені установами Промбудбанку України та, відповідно, установ Будбанку СРСР на Україні, до створення ПАТ «Промінвестбанк», тобто добровільно в цій частині приймав на себе зобов`язання за такими договорами. При цьому у банку відсутня інформація про продовження обслуговування [PERSON] за договором позики. Одночасно ПАТ «Промінвестбанк» повідомив, що відповідно до Переліку документів із зазначенням термінів зберігання Державного банку СРСР, установ і організацій його системи від 09.06.1983 № 556, та відповідно до Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку та банків України із зазначенням строків зберігання, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.12.2004 р. №601, строк зберігання документів по кредитах (позиках), які видавалися Будбанком СРСР у 1977 році через його установи на Україні (в тому числі й через Чугуївське відділення Будбанку СРСР), сплив. Отже, ці документи на сьогоднішній день знищені і підтвердити чи спростувати факт отримання та/або погашення [PERSON] відповідного кредиту (позики), а також факт накладення у 1977 року заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, немає можливості (а.с.53). З наведених доказів вбачається, що позивач обмежена в користуванні своєю власністю - жилим будинком за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з наявною забороною, а судовим розглядом встановлено відсутність невиконаних зобов`язань позивача [PERSON] чи третьої особи [PERSON] перед будь-якими особами. Таким чином, відсутні підстави для подальшого існування обтяження(реєстраційний номер 3108283 від 14.04.2006, внесеного в Єдиний реєстр заборони відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Чугуївська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: договір застави,1,19.05.1977, Чугуївське відділення будбанку, додаткові дані: заборона №1 від 19.05.1977 р. перенесена з Єдиного реєстру заборон, заявник Чугуївська державна нотаріальна контора) у вигляді заборони на нерухоме майно (об`єкт обтяження будинок, адреса: [ADDRESS] ). У зв`язку із чим суд вважає правильним здійснити захист прав позивача шляхом зняття заборони з вказаного нерухомого майна.

Outcome: approved