Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 19.02.2013 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №279. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, на даний час малолітній син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, заяву підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2013 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №279 (а.с.3). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Як встановлено судом та не заперечується сторонами справи, на даний час малолітній [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 30.05.2016 року. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн. в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved