Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У травні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Буревісник-9», [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], що належала померлій, як члену Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-9», яка сплатила пайові внески у повному обсязі. У встановлений законом термін позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці, окрім позивача, відмовились від спадщини. Натомість, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя мати позивача не зареєструвала право власності на спадкове майно. За викладених обставин, позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], у Житлово-будівельному кооперативі «Буревісник-9». В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про заочний розгляд справи та задоволення позову в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. В письмових поясненнях, при винесенні рішення, поклався на розсуд суду та просив розглядати справу без участі Відповідача. Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-9» надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER], актовий запис № 3841(а.с. 5). Свідоцтвом про народження від 31.01.1984 серія [NUMBER] актовий запис № 385, підтверджується те, що [PERSON] була матір'ю [PERSON] (а.с. 7). Позивач вказує, що після спливу шести місяців позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але оскільки [PERSON] не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку, то нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можє, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 1216, 1217, 1218 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, та

Outcome: approved