Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

\~\~У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 19 розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки було відсутнє взаєморозуміння між подружжям по всім питанням шлюбного життя. З часом відповідач своєю поведінкою змусила позивача залишити житло, де вони разом мешкали. Позивач та відповідач на теперішній час проживають окремо. Позивач переконаний, що примирення або збереження шлюбу з відповідачем є неможливим з урахуванням відсутності їхнього бажання на це. У позовній заяві не порушуються питання щодо розділу спільного майна, встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах.\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 19, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 162372 (а.с.6). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ № 304417 (а.с.3). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2014 року, з цього часу сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть.\~\~ Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved