Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У січні 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), в порядку суброгації. Позов обґрунтований тим, що між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту № 55978а0я від 29 квітня 2020 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] . 17 липня 2020 року сталася ДТП, за участю транспортних засобів «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , та «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 28 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/12880/20 встановлено вину [PERSON] у вище зазначеній ДТП. Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту № ARX2597416 від 29 липня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 26 316,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 691 181 від 30 липня 2020 року, оскільки поліс на транспортний засіб з номерним знаком [NUMBER] за інформацією Моторно (транспортного) страхового бюро України відсутній. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача кошти у розмірі 26 316,13 грн та судовий збір в розмірі 2270 грн. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року позовну заяву ПрАТ «СК «АРКС» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року прийнято до свого провадження позовну заяву, відкрито провадження у справі та постановлено судовий розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, які [PERSON] отримав 27 квітня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 29 квітня 2020 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту № 55978а0я, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] . 17 липня 2020 року сталася ДТП за участю транспортних засобів «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , та «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/12880/20 встановлено вину [PERSON] у вище зазначеній ДТП. Згідно інформації з Моторно (транспортного) страхового бюро України поліс на транспортний засіб з номерним знаком [NUMBER] не знайдено. Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту № ARX2597416 від 29 липня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» було виплачена [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 26 316,13 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 691181 від 30 липня 2020 року. 13 жовтня 2020 року [PERSON] була направлена претензія за вих. № ЕЛ_00011477 (трек-номер 0305611668215) з вимогою перерахувати розмір виплаченого страхового відшкодування позивачу. Відповіді на дану претензію, матеріали справи не містять. Постановою пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у ДТП, яка сталася 17 липня 2020 року, встановлена та в порядку статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору ( стаття 979 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги до відповідача на підставі статті 993 ЦК України. Як передбачено статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правові підстави права позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими. Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 26 316,13 грн. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270 грн, а тому на підставі статті 141 ЦПК України судові витрати у справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved