Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля») про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом та його наслідками, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. В обґрунтування позову послався на те, що з 03.08.2020 року по 21.04.2021 року працював у відповідача. В період його перебування в трудових відносинах з відповідачем стався нещасний випадок. 3 січня 2021 року о 10 год. 30 хв. він пересувався на ПК-1 вентиляційного хідника першої північної лави пласта L1 горизонту 550 м. При пересуванні перечепився через лежачий на підошви виробки канат d 25 мм. і впав. При падінні вдарився головою об заскладований збоку виробки рештак скребкового конвеєра СП-251. Про те, що трапилося він відразу повідомив гірничому диспетчеру, який викликав РПГ 10 ВГРЗ та повідомив про це посадових осіб шахти «Алмазна». Йому було надано медичну допомогу у медичному пункті поверхні шахти та потім доставлено до «Добропільської клінічної лікарні інтенсивного лікування», де встановлено діагноз: закрита поєднана краніо-вертебральна травма: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій головного мозку 1 ст., з лівобічною пірамідною недостатністю, посттравматичною вегетативною дисфункцією з нападами симпато-адреналового напрямку, сінкопальними станами, помірною статичною атаксією, стійкою цефалгією, вираженим астенонавротичним синдромом. Забита рана лобної ділянки справа. Забій, розтягнення м`язово-зв`язочного апарату шийного відділу хребта з формуванням посттравматичної цервікальної С7 радикулопатфї з больовим, м`язово-тонічним, правобічним корінцевим синдромами. Садна лобної ділянки справа, травма виробнича. За даним фактом 23.02.2021р. був складений акт по формі Н-1/П про розслідування нещасного випадку 03.01.2021р. о 10 год. 30 хв., затверджений 25.02.2021р. Генеральним директором ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» Чередниченком Ю.А. 20.04.2021 року за результатами огляду Обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією м. Слов`янськ йому була встановлена вперше третя група інвалідності внаслідок трудового каліцтва та 40% втрати професійної працездатності, рекомендовано медикаментозне та санаторно-курортне лікування. Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зв`язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, заподіяну моральну шкоду, яку просив відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 200 000 грн. У встановлений судом строк представник відповідача Бондар А.В. надав відзив, в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 03.01.2021 року заступник начальника дільниці з видобутку вугілля № 2 [PERSON] прибув на шахту «Алмазна» о 05 годині 30 хв. У 1-шу зміну начальник дільниці з видобутку вугілля № 2 [PERSON] дав завдання [PERSON] контролювати ведення робіт у виробках 3-ї південної лави пласта II горизонту 550 метрів. На верхньому посадочному майданчику людського хідника пласта ІЗ горизонту 107 метрів на горизонт 550 метрів [PERSON] зустрів заступника начальника дільниці шахтного транспорту № 2 [PERSON] , який повинен був організувати доставку лісоматеріалів до виробок 3-ї південної лави пласта І4 горизонту 550 метрів необхідних для монтажу секцій. [PERSON] сказав [PERSON] , що робітник дільниці шахтного транспорту № 2 встигнуть доставити лісоматеріали лише наприкінці другої зміни, і [PERSON] самостійно прийняв рішення піти у виробки 1-ї південної лави пласта 14 горизонту 550 метрів з метою пошуку лісоматеріалів. О 10 год. 30 хв. [PERSON] пересувався на ПК-1 вентиляційного хідника 1-ї північної лави пласта 14 горизонту 550 метрів. При пересуванні [PERSON] перечепився через лежачій на підошві виробки канат 025 мм і впав. При падінні [PERSON] вдарився головою об заскладований збоку виробки рештак скребкового конвеєра СП-25І. Як зазначено в Акті розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 23.02.2021 року, що основною причиною настання нещасного випадку у шахті є особиста необережність позивача, при пересуванні по гірничій виробці не дбав про особисту безпеку, порушив п.1 р.5 IV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах», п.5.22 «Посадова інструкція заступника начальника дільниці з видобутку вугілля № 2» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля». Залишається не зрозумілим, в чому полягає вина підприємства в даній справі, якщо немає підтверджень або доказів, що позивач під час виконання ним своїх трудових обов`язків потрапив під вплив небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися в процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю [PERSON] . Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи зазначене, вважав що в даному випадку, взагалі немає доказів, які б свідчили про те, що внаслідок протиправних дій ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» [PERSON] було завдано моральну шкоду. Залишається недоведеним факт заподіяння йому діями саме відповідача моральних чи фізичних страждань. Залишається незрозумілим із яких особистих міркувань виходив позивач, зазначаючи у позовній заяві у якості розміру заподіяної йому моральної шкоди, саме суму 200 000 грн. Позивач не надавав жодного документа будь то експертиза МСЕК, довідка психотерапевта, психіатра або кого іншого щодо його психічного стану, отриманого у зв`язку з частковою втратою працездатності, який міг би свідчити про його душевні страждання. У вищевказаної довідки МСЕК відсутній висновок про те, що внаслідок цього ушкодження здоров`я крім стійкої втрати працездатності МСЕК встановила позивачу ще і наявність факту моральної шкоди, а отже і підстави для задоволення позову про її відшкодування відсутні. Вважав, що визначений судом розмір стягнення моральної шкоди є завищеним, таким що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Позивачем до позовної заяви не надавалося розрахунку заподіяної йому моральної шкоди. При зверненні до суду позивачем не додано до позовної заяви висновків медичних установ про встановлення факту завдання позивачу моральної шкоди та саме ступеню заподіяння моральної шкоди. Позиція відповідача щодо несумірності визначення розміру моральної шкоди підтверджується рішеннями судів України. Враховуючи, що позивачем при зверненні із позовною заявою до суду, не надано належного обґрунтування позовних вимог, розрахунку визначеної моральної шкоди, а також вичерпного переліку доказів на підтвердження наявності вини відповідача, обставин якими він обґрунтовує свої вимоги, просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] надала пояснення на позов, в яких зазначала, що потерпілий [PERSON] перебуває на обліку з 19 квітня 2021 року, має зареєстрований страховий випадок - трудове каліцтво, що отримане 03.01,2021 року. За висновком МСЕК від 20 квітня 2021 року серія 12 ААА 092323 позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 40% та ІІІ група інвалідності. Постановою «Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності» від 24 травня 2021 року № 0527/7808/7808/2 на підставі ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09 1999 року № 1105 позивачу було призначено одноразову допомогу. Постановою «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати» від 24 травня 2021 року №0527/7808/78О8/3 на підставі ст.44 Закону № 1105 йому було призначено щомісячні страхові виплати. Відповідно до ст.175 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди (немайнової шкоди) має бути зазначено, в чому полягає шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розглядаючи дану категорію спору, слід зазначити, що пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній особі. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні з стосунків оточуючими людьми, у настанні інших негативних наслідків. Отже, з урахуванням положень п.3 Постанови позивач повинен надати докази про моральні переживання в зв`язку з ушкодженням здоров`я, про порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадською життя, дані про порушення стосунків з оточуючими людьми, дані про настання інших негативних наслідків. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної і немайнової шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню піддягає, зокрема, наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, у якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить. Документи, на які посилається позивач, а саме довідка МСЕК та акт розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 03.01.2021 року за формою Н-1/П, є документами, що підтверджують тільки факт травмування та встановлення зв`язку з цим втрати професійної працездатності, і ніяким чином не можуть бути доказом заподіяння моральної шкоди. Управління вважало, що посилання на ці документи, як на єдину підставу для відшкодування моральної шкоди, с безпідставними. На підставі вищевикладеного просила ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносини. Позивач з 03.08.2020 року працював в ТОВ «ДТЕК Добропілля» в якості заступника начальника підземної дільниці з повним робочим днем в шахті, 21.04.2021 року звільнений з роботи у зв`язку з виявленням невідповідності виконуваній роботі за станом здоров`я (а.с.10-13). 03.01.2021 р. о 10 годині 30 хвилин під час виконання трудових обов`язків з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, а саме о 10 годині 30 хвилин він пересувався на ПК-1 вентиляційного хідника 1-ї північної лави пласта 14 горизонту 550 метрів. При пересуванні [PERSON] перечепився через лежачій на підошві виробки канат O25мм і впав. При падінні [PERSON] вдарився головою об заскладований збоку виробки рештак скребкового конвеєра СП-25І, про що було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 03.01.2021р. о 10 годині 30 хвилин, затверджений 25.02.2021р. генеральним директором ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» Черидниченком Ю.Я. (а.с.18-21). Згідно копії довідки МСЕК 12 ААА № 092323 позивачу вперше встановлено 40% втрати працездатності по трудовому каліцтву 03.01.2021р. з 19.04.2020 року по 01.05.2022 року, визначено потребу у медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні (а.с.26). Згідно копії довідки МСЕК 12 ААВ № 222596 позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності з 19.04.2020 року за трудовим каліцтвом, протипоказано важку фізичну працю, роботу в підземних умовах праці (а.с.26). Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно з роз`ясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. Судом установлено, що позивач працював у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, актом розслідування нещасного випадку, довідками МСЕК, виписками з амбулаторної карти стаціонарного хворого, протоколом огляду, епікризами із медичної карти стаціонарного хворого, індивідуальною програмою реабілітації інваліда, висновком головного експерта нейрохірурга. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже ствердження відповідача про необхідність встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК є безпідставним. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу у медичній та соціальній допомозі, вік позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у 25 000 грн. Суд при ухваленні рішення враховує положення Закону України № 466-ІХ від 16.01.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до статті 164 ПК України (норма набрала чинності з 23.05.2020 року). До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466-ІХ, включається відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПК України). У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні, що розмір присудженої моральної шкоди в сумі 25 000 грн підлягає стягненню з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з урахуванням утримання обов`язкових податків і зборів, в розмірі, який перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial