Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначила про те, що з 28 лютого 2009 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, сімейне життя у неї із [PERSON] не склалося. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З березня 2012 року шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд шлюб не розривати. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії повторного свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 28 лютого 2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 91. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.3). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до частини другої статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам, наданий судом строк для примирення не привів до позитивних результатів. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved