Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У червні 2017 року управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка Херсонської області, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, зазначило, що [PERSON] було призначено пенсію по втраті годувальника матері [PERSON] Ці виплати отримувала опікун [PERSON] [PERSON] Пенсія призначалась відповідно до рішення суду від 27 травня 2008 року, за яким [PERSON] було визнано безвісно відсутньою, але виплату пенсії припинено, оскільки 25 квітня 2016 року відповідачі, в зв»язку із одержанням відомостей про місцезнаходження [PERSON], звернулись до управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка із відповідною заявою. За таких обставин позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь безпідставно виплачені на його думку 79 814, 77 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з тих же підстав, просила задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в їх задоволенні просила відмовити, посилаючись на те, що пенсію по втраті годувальника [PERSON] отримувала на законних підставах, оскільки за рішенням суду від 27 травня 2008 року її матір [PERSON] було визнано безвісно відсутньою. Виплата пенсії була припинена відразу після того, як вказане рішення було скасовано, при цьому, [PERSON] сама звернулася до УПФ в м.Нова Каховка із відповідною заявою. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступних, встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин. Так, ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За положеннями частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Законодавством України визначені відповідні норми щодо механізму призначення та виплати пенсії, інших видів соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, які закріплені ч.3 ст.46 Конституції України. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень Пенсійного фонду або судовому порядку. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2008 року визнано безвісно відсутньою [PERSON], яка є матір`ю відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вказаного вище рішення суду, на підставі поданого пакету документів, органом пенсійного фонду було призначено пенсію по втраті годувальника на утримання доньки [PERSON] неповнолітньої [PERSON]. 25 квітня 2016 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка здобуто відомості про місце знаходження визнаної безвісно відсутньою [PERSON] Виплату пенсії [PERSON] по втраті годувальника на підопічну [PERSON] у зв'язку із виявленням цих обставин було припинено. Рішенням Новокаховського міського суду від 16 лютого 2017 року було задоволено заяву УПФ України в м.Нова Каховка та скасовано рішення цього ж суду від 27 травня 2008 року про визнання [PERSON] безвісно відсутньою. Відповідно до довідки-розрахунку переплати по особовому рахунку [PERSON] № 146840 за період з 05 вересня 2008 року по 30 квітня 2016 року останній було виплачено 79814, 77 грн. пенсії по втраті годувальника. Позивачем не надано належних та допустимих доказів зловживань відповідачів або надання ними недостовірних даних при поданні документів щодо призначення пенсії по втраті годувальника, не здобуто таких доказів і судом. Крім цього, суд зазначає, що підставою призначення пенсії по втраті годувальника слугувало рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2008 року, а, отже, підстава для виплати такої пенсії по втраті годувальника відпала тільки після його скасування рішенням суду від 16 лютого 2017 року. Таким чином, кошти в сумі 79 814,77 грн. виплачені правомірно та не підлягають стягненню. Виходячи з зазначеного та,

Outcome: dismissed