Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Ухвалою Сихівського районного суду від 22.04.2016 року скасовано судовий наказ, виданий 20.07.2015 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 2611 грн. 98 коп. 22.02.2017 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 2611 грн. 98 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] не здійснюють оплату наданих послуг, в результаті чого за період з 01.07.2014 року по 31.05.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 2611 грн. 98 коп., яку ЛМКП «Львівтеплоенерго» просить стягнути з них солідарно разом із судовими витратами. 14.03.2017 року до суду надійшла заява ЛМКП «Львівтеплоенерго» про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 9719 грн. 57 коп. та з централізованого постачання гарячої води в розмірі 74 грн. 03 коп., що утворилася за період з 01.07.2014 року по 28.02.2017 року. В судове засідання представник позивача не зявилася, подавши клопотання про розгляд позову без її участі із зазначенням про згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду позову від відповідачів не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідачка [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири № 105 в багатоквартирному будинку № 16 по вул. Г.Хоткевича в м. Львові та користується комунальними послугами, які постачаються за цією адресою. Відповідач [PERSON] є членом сімї основного квартиронаймача, зареєстрований та проживає у вказаній квартирі і також користується комунальними послугами. Позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Львова послугами з централізованого теплопостачання та централізованого постачання гарячої води. За вимогами п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів) та на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій (прибирання внутришньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів). Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. З особового рахунку № 33000124921 вбачається, що вартість послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у вищезазначену квартиру в період з 01.07.2014 року до 28.02.2017 року оплачувалася не регулярно, в результаті чого утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 9719 грн. 57 коп. та з централізованого постачання гарячої води в розмірі 74 грн. 03 коп. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки. [PERSON] є нормативним актом спеціальної дії. Разом з тим, ст. 4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. У ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасників правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За правилами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 11.10.2016 року позивачем на адресу відповідачів було направлено два примірники договору приєднання, які відповідачі отримали 21.10.2016 року. Позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідачі отримують ці послуги та частково оплачують їх вартість, отже, між сторонами має місце договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Таким чином, позивач має право вимагати і обґрунтовано вимагає в судовому порядку сплату заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. При цьому, за в ч. 1 ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи од уваги, що відповідачі доказів відсутності заборгованності суду не надали, а також не навели та не довели підстав, за яких нарахування вартості послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є неправомірним, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1600 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 25.06.2015 року та від 15.02.2017 року. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved