Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 14 лютого 2015 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 49. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач працює у ПАТ «ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод», має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На даний період часу вона ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що на даний період часу ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності. Згодна отримувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку /доходу/. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. На даний період часу позивачка ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, працює у ПАТ «ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод», суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved