Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У травні 2014 року орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], служба у справах дітей виконкому Бердянської міської ради, про позбавлення батьківських прав на малолітнього сина [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на користь майбутнього опікуна дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Польща. У 2001 році він одружився з громадянкою України [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON]. Матір дитини [PERSON] померла [INFO]. У 2012 році до служби у справах дітей звернулася [PERSON], яка повідомила, що на її утриманні знаходиться онук [PERSON], оскільки матір дитини засуджена, а відомостей про місце знаходження батька не було. Постало питання щодо участі батька у вихованні дитини та його проживання з ним. З повідомлення Генерального консульства України в Гданську було з'ясовано, що [PERSON] має місце постійної прописки: [ADDRESS]. Проте за цією адресою він фактично не проживає, оскільки працює за кордоном. Членів родини [PERSON] було проінформовано, що дані про нього необхідні для вирішення питанні щодо його сина. Матір дитини, у заяві від 27.03.2012р., повідомила також, що з [PERSON] сімейні стосунки не підтримує з 2001 року, місце його перебування їй не відоме. З інформаційних довідок дошкільного навчального закладу №40, КП «ТМО «Бердянська міська дитяча лікарня та пологовий будинок» встановлено, що догляд за дитиною здійснює бабуся, батько участі у вихованні сина не приймає. Після смерті матері дитини батько не вжив ніяких заходів щодо вирішення питання про взяття участі у вихованні та утриманні сина. Батько дитини повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків: не піклується про його фізичний, духовний, моральний розвиток, долею дитини не цікавиться, матеріально не утримує. Таким чином, [PERSON] як батько не відбулася, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, а формальна наявність батька, лише по документам, вже зараз ставить малолітнього в скрутне становище. Просять позбавити відповідача батьківських прав і стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Представник позивача - органу опіки та піклування Заколенко Т.А. позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судове доручення про вручення судових документів та повідомлення про день судового розгляду було направлено відповідачу у відповідності до вимог договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993р. На час розгляду справи повідомлення щодо вручення документів до суду не надійшло. З повідомлення Генерального консульства України в Гданську було з'ясовано, що [PERSON] має місце постійної прописки: [ADDRESS]. Проте за цією адресою фактично не проживає, оскільки працює за кордоном. Членів родини [PERSON] було проінформовано, що дані про нього необхідні для вирішення питанні щодо опіки над його сином. Представник служби у справах дітей Рупчев С.В. позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Прокурор Мельник М.М., в інтересах дитини, вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав, оскільки дитина тривалий час перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина яка опинилася у складних життєвих обставина. Мати дитини померла. Батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тривалий час про дитину не піклується. Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Дана справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області у відповідності до вимог ст. 414 ЦПК України, ст. 28 договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993р., із застосуванням законодавства України, яке регулює правові стосунки між батьками і дітьми, оскільки дитина [PERSON] є громадянином України і проживає на території України. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В ході розгляду справи судом встановлено, що 30.05.2001 року відділом РАГС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.6,9-10). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження (а.с.5,7-8). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Після смерті матері дитина проживає з бабою [PERSON] Пан [PERSON] є громадянином Республіки Польща. Із повідомлення Генерального консульства України в Гданську від 23.08.2012р. і від 02.06.2014 р. було з'ясовано, що [PERSON] має місце постійної прописки: [ADDRESS]. Проте за цією адресою фактично не проживає, оскільки працює за кордоном. Членів родини [PERSON] було проінформовано, що дані про нього необхідні для вирішення питанні щодо опіки над його сином. У базі даних Управління Гміни в Осенцинах громадянський стан пана [PERSON] - не одружений, не має відмітки про реєстрацію шлюбу. З часу народження дитини батько ніякої участі у вихованні [PERSON] не приймав, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків: не піклується про його фізичний, духовний, моральний розвиток, долею дитини не цікавиться, матеріально не утримує. Таким чином, [PERSON] як батько не відбулася, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, а формальна наявність батька, лише по документам, вже зараз ставить малолітнього в скрутне становище, оскільки для вирішення багатьох питань, насамперед таких, як лікування, навчання, розвитку, матеріального забезпечення дитини тощо, потрібна особиста участі батьків. Орган опіки та піклування надав суду висновок від 27.05.2014р. ( а.с.29-31) про доцільність позбавлення пана [PERSON] батьківських прав з тих підстав, що він, як батько не відбулася, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина. Враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, аліменти можуть бути присуджені судом у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач жодної інформації щодо свого доходу суду не надав, з інформації Генерального консульства України в Гданську від 02.06.2014 р. було з'ясовано, що [PERSON] за місцем реєстрації фактично не проживає, оскільки працює за кордоном в Німеччині, Голландії. Тобто відповідач має роботу і певний дохід, а тому, в інтересах дитини, суд приходить до висновку про можливість стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ј частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде призначена опікуном, стягнення аліментів здійснювати з часу призначення опікуна дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути також судовий збір на користь державного бюджету м. Бердянська у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved