Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.06.2018р. громадянином України [PERSON] (далі - Позивач), який являється разом із громадянином України [PERSON] , одним із двох учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОВЕР», - з однієї сторони га ТОВ «РЕКОВЕР» (01004. м.Київ. вул. Велика Васильківська, будинок 13. ідентифікаційний код 42170391), (далі Відповідач 1) з іншої сторони, було підписано Договір позики (поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) №20180506 (далі - Договір) на суму 1000000 (один .мільйон) гри. 00 коп. з метою поповнення обігових коштів для початку діяльності щойно зареєстрованого товариства для закупівлі необхідного обладнання та запуску виробництва. З метою реалізації умов Договору, Позивачем [PERSON] були здійснені наступні перерахування коштів в загальній сумі 445 000 (чотириста сорок п ять тисяч) гривень на рахунок ТОВ «РЕКОВЕР»: 295 000,00 гривень 06.06.2018 року, 150 000.00 гривень - 03.07.2018 року, що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ Приватбанк. 15 лютого 2019 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору позики (поворотної фінансової допомоги) №20180506 від 05.06.2018 (далі - Додаткова угода №1) , відповідно до якої, крім іншого, погодили наступне; 1.Сторони домовились замінити п.1.1. Договору та викласти його в наступній редакції: «1.1. За Договором Позикодавець надас Позичальнику позику (безвідсоткову поворотну фінансову допомогу) в сумі 445 000 (чотириста сорок п ять тисяч) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов 'язусться повернути зазначену суму позики в обумовлений Договором термін.» 2. Сторони домовились замінити п.2.2. Договору та викласти його в наступній редакції: «2.2. Позикодавець вправі вимагати дострокового повернення виданої позики». 3. Сторони домовились замінити п.3.1. Договору та викласти його в наступній редакції: «3.1. Термін повернення коштів Позичальником встановлюється до 01 червня 2019 року. Сторони погодили наступний графік повернення коштів частинами: 111 250, 00 гривень - до 15.03.2019 року, 111 250, 00 гривень - до 15.04.2019 року, 111 250, 00 гривень - до 15.05.2019 року, 111 250, 00 гривень - до 01.06.2019 року. Положення цього пункту не обмежують право Позичальника повернути Позикодавцю суму позики в повному обсязі достроково.» 4. Сторони домовились замінити п.3.3. Договору та викласти його в наступній редакції: «3.3. Позика повертається Позичальником у безготівковому порядку, шляхом внесення або перерахування коштів на поточний рахунок Позикодавця: [NUMBER] в ПриватБанк, МФО 305299». 5. Сторони домовились замінити п.5.1.Договору та викласти його в наступній редакції: «5.1. У випадку невиконання чи несвоєчасного виконання своїх грошових зобов`язань за цим Договором, Позичальник сплачує на вимогу Позикодавця неню за кожний день прострочення з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання. Додатково, у випадку порушення зобов`язання більш ніж на 7 календарних днів, Позичальник на вимогу Позикодавця сплачує штраф у розмірі 3500 гривень за кожен день просгрочки». Після настання дати повернення першої частини заборгованості. 1 11 250. 00 гривень - до 15.03.2019 року. Відповідач 2 [PERSON] гроші не повернув, на зв`язок із Позивачем не вийшов. У зв`язку із чим 21.03.2019 р. Позивачем було надіслано на адреси обох відповідачів Претензію із зазначенням суми заборгованості та пені станом на день складення претензії. Часткова сума погашення була перерахована Відповідачем 1 на рахунок Позивача тільки 05 липня 2019 року в розмірі 29 200, 00 гривень, у зв`язку із чим, сума заборгованості - основного боргу складає 415 800,00 гривень (445000,00 - 29200,00). В подальшому Позивачем було складено претензію щодо суми заборгованості станом на 14.08.2019. яку було відправлено 16.08.2019 Відповідачеві 2 ( [PERSON] ) на адресу реєстрації та на адресу фактичного місця проживання з копією на юридичну адресу Відповідача 1 (ТОВ «РЕКОВЕР»), що також залишилась без відповіді. Отже, з огляду наведеного, станом на 25 травня 2020 року загальна сума заборгованості за Договором позики (поворотної безвідеоткової фінансової допомоги) №20180506 від 05.06.2018 з урахуванням положень Додаткової угоди №1 від 15.02.2019 до Договору позики (поворотної безвідеоткової фінансової допомоги) №20180506 від 05.06.2018 - складає: 415 800,00 (основний борг) + 130 478, 87 (пеня) + 1 501 500,00 (штраф) = 2 047 778,87 (два мільйони сорок сім тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 87 копійок. Ухвалою судді від 11 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку позовного загального провадження та призначено на 28.07.2020 року. Ухвалою суду 13.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначення до судового розгляду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Відзиву не надали. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив іпозивач незаперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку позовного загально провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи,всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що 05.06.2018р. громадянином України [PERSON] (далі - Позивач), який являється разом із громадянином України [PERSON] , одним із двох учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОВЕР», - з однієї сторони га ТОВ «РЕКОВЕР» (01004. м.Київ. вул. Велика Васильківська, будинок 13. ідентифікаційний код 42170391), (далі Відповідач 1) з іншої сторони, було підписано Договір позики (поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) №20180506 (далі - Договір) на суму 1000000 (один .мільйон) гри. 00 коп. з метою поповнення обігових коштів для початку діяльності щойно зареєстрованого товариства для закупівлі необхідного обладнання та запуску виробництва. З метою реалізації умов Договору, Позивачем [PERSON] були здійснені наступні перерахування коштів в загальній сумі 445 000 (чотириста сорок п ять тисяч) гривень на рахунок ТОВ «РЕКОВЕР»: 295 000,00 гривень 06.06.2018 року, 150 000.00 гривень - 03.07.2018 року, що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ Приватбанк. 15 лютого 2019 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору позики (поворотної фінансової допомоги) №20180506 від 05.06.2018 (далі - Додаткова угода №1). станом на 25 травня 2020 року загальна сума заборгованості за Договором позики (поворотної безвідеоткової фінансової допомоги) №20180506 від 05.06.2018 з урахуванням положень Додаткової угоди №1 від 15.02.2019 до Договору позики (поворотної безвідеоткової фінансової допомоги) №20180506 від 05.06.2018 - складає: 415 800,00 (основний борг) + 130 478, 87 (пеня) + 1 501 500,00 (штраф) = 2 047 778,87 (два мільйони сорок сім тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 87 копійок Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як свідчать матеріали справи, на підтвердження укладання договору, позивач надав договір позики та додаткової угоди від 05.06.2018 року №20180506. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Пунктом 1.2 Договору позики за користування позикою позичальник зобов`язаний 5.1. У випадку невиконання чи несвоєчасного виконання своїх грошових зобов`язань за цим Договором, Позичальник сплачує на вимогу Позикодавця неню за кожний день прострочення з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання. Додатково, у випадку порушення зобов`язання більш ніж на 7 календарних днів, Позичальник на вимогу Позикодавця сплачує штраф у розмірі 3500 гривень за кожен день просгрочки». Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частинами першою, третьою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У відповідності до положень статті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ураховуючи те, що відповідач не сплачує проценти за договором позики та відбулось прострочення сплати процентів, тому вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1 501 500,00 грн підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача процентів на підставі ст. 1048 ЦК України, то суд виходить з такого. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки відповідач не сплачував проценти за договором позики то з нього підлягають стягненню проценти за договором позики. Згідно з розрахунком, наданим позивачем сума процентів за договором позики, що не сплачені відповідачем становить 130 478, 87 грн. Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Частиною першою статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ураховуючи те, що сторони уклали договір позики від 05.06.2018 року № 20180506 та додаткової угоди №1 до говору позики №20180506 від 05.06.2018 року, суд вважає, що вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми позики, процентів та штрафу на загальну суму 2 047 778,87 грн є обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі в сумі 10510,00 грн. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи та документально підтверджено витрати позивача на правову допомогу, пов`язану з розглядом справи, в розмірі 10 000 грн, які включають в себе: консультування клієнта - 2 години, збір та підготовка доказів по справі - 4 години та підготовка позовної заяви - 4 години. Зазначені витрати підтверджуються ордером., квитанцією № 0809-1 від 29.08.2019 р. на суму 10 000,00 грн, в якій зазначено призначення платежу: надання правової допомоги. Окрім того повноваження адвоката підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Таким чином, витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 10 000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved