Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У травні 2017 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 134575,07 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 02.07.2012 року ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №1Ф-3237. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 164820,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,9% річних, з кінцевим терміном повернення до 01.07.2017 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, відповідно до цього станом на 14.03.2017 року має заборгованість у розмірі 134575,07 грн., яка складається з: неповернута сума кредиту 110032,01 грн., прострочені відсотки 24543,06 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст.224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутності суду не надавала, тому суд розглядав справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № 1Ф-3237 від 02.07.2012 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 164820,00 грн. для здійснення повної/часткової за договором купівлі-продажу транспортного засобу, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,9% річних, з кінцевим терміном повернення до 01.07.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору\~ [PERSON] не сплачувала суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст.610 \~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1Ф-3237 від 02.07.2012 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON]\~ встановив, що станом на 14.03.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 134575,07 грн., яка складається з: неповернута сума кредиту 110032,01 грн., прострочені відсотки 24543,06 грн.\~\~ Згідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved