Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

у червні 2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що, починаючи з 14 січня 1992 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] Зазначена квартира була надана в користування матері відповідача - [PERSON] як члену ЖБК «Держплановець-2» на підставі ордеру від 08 січня 1992 року, а будинок, в якому знаходиться дана квартира перебуває на балансі кооперативу, який відповідно до покладених на нього функцій здійснює його утримання та обслуговування. Протягом усього терміну проживання [PERSON] споживає комунальні послуги, проте, в порушення вимог ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань щодо оплати останніх. Борг відповідача станом на липень 2013 року складає 42 658,58 грн. Просив суд стягнути [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати у справі в розмірі 426,59 грн. В судовому засіданні представник позивача обґрунтування позову та позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, яка повідомлялась в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на утриманні та обслуговуванні ЖБК «Держплановець-2». Доказів зворотного в розпорядження суду не надано. Судом також встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с. 9). Статтями 67, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення в гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивачем виконується весь комплекс робіт по наданню житлово-комунальних послуг відповідачам, в той час, як з боку останніх, не проводиться повний розрахунок за отримані послуги. Згідно з наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на липень 2013 року становить 42 658,58 грн. (а.с. 11-14). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вказана вище сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, оскільки нею не виконуються зобов'язання по оплаті отриманих послуг, через що суд також вважає за можливе покласти в основу рішення здійснений позивачем відповідний розрахунок. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved