Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У червні 2014р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є він [PERSON], який прийняв спадщину, шляхом звернення у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Заявник зазначав, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 вересня 1993р. його батьку [PERSON] та батькам померлого: [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] Спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] прийняла та оформила його дружина [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв, але не встиг оформити їх син [PERSON] Зазначав, що приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з розбіжностями в написанні ім'я по батькові померлої [PERSON], а саме: у свідоцтві про право власності на житло від 20 вересня 1993р. за №3-2320 по батькові [PERSON] зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про право на спадщину зазначено як «[PERSON]». Стверджував, що про вказані помилки йому стало відомо тільки після його звернення до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Посилаючись на те, що він не має можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], заявник просив суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 20 вересня 1993р. за №3-2320, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 20.09.1993р. №22296 на квартиру [ADDRESS], [PERSON], яка померла [INFO], оскільки встановлення даного факту необхідно йому для належного оформлення своїх прав на спадкове майно. Заявник [PERSON] та його представник, діюча за довіреністю від 29.05.2014р. у судове засідання не з'явилися. Від представника заявника до суду надійшла заява, якою остання просила суд розглянути справу за її відсутності, за відсутності [PERSON] та задовольнити його заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.31). Заінтересована особа: представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.30). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло від 20.09.1993р. за №3-2320, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 20.09.1993р. №22296 на квартиру [ADDRESS], [PERSON], яка померла [INFO], підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що на підставі розпорядження від 20.09.1993р. №22296 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 20.09.1993р. на ім'я: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до вказаного свідоцтва квартира [ADDRESS], належала на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частках, а саме по 1/3 частині. Право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS], було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 6 звор.бік). З матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про право власності на житло від 20.09.1993р. було допущено помилку в написанні ім'я по батькові співвласниці квартири, а саме по батькові [PERSON] зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про право на спадщину зазначено як «[PERSON]». З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON], та рідним онуком [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.41). [INFO] [PERSON] помер. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.49). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.09.1993р. та свідоцтва про право на спадщину від 10.09.2003р. (а.с.6,8,48). Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON], який прийняв спадщину але оформити її не встиг. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.35). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.09.1993р., а також в порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є заявник по справі [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.34). З матеріалів спадкової справи відносно майна померлого [PERSON] вбачається, що приватним нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з розбіжностями по батькові померлої [PERSON], а саме: у свідоцтві про право власності на житло від 20.09.1993р. на квартиру [ADDRESS], по батькові [PERSON] зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про право на спадщину зазначено як «[PERSON]» (а.с.70). З пояснень представника заявника вбачається, що про вказані помилки у написанні по батькові [PERSON] йому стало відомо тільки після смерті спадкодавця, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 20.09.1993р. на квартиру [ADDRESS], [PERSON], яка померла [INFO], а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 20.09.1993р. на квартиру [ADDRESS], видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 20.09.1993р. №22296, належить [PERSON], яка померла [INFO] За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. Заявником при зверненні до суду сплачено судовій збір у сумі 121,80 грн.

Outcome: approved