Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, уточнивши який, остаточно просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення їхнім сином [PERSON], [INFO] рору народження, трьох років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2013 року. Від даного шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дружини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Заочним рішенням суду від 26.10.2015 року позов задоволено повністю. Ухвалою суду від 29.09.2016 року за заявою відповідача вказане заочне рішення суду скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 06.02.2017 року позовну заяву залишено без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 22.11.2017 року ухвалу від 06.02.2017 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила про його задоволення. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила визначити розмір аліментів в сумі 500 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, а саме, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає в тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.09.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 904. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дружини в досудовому порядку між сторонами не було досягнуто. Судовим розглядом також встановлено, що відповідач є працездатним, стан здоров'я нормальний, інших утриманців немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 18.05.2015 року і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до [INFO] У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial