Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи - Третя львівська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON], що помер [INFO] право власності на 13 частку приміщень, що складають 54% або 2750 ідеальних часток будинку [ADDRESS] (позначеного на плані під літ. «А-1»), та позначені літерами: 1-1 - кухня - 11,8 кв.м.; 1-2 - коридор - 4.8 кв.м.; 1 - 3 - житлова кімната - 16,3 кв.м.; 1 - 4 - житлова кімната - 13,6 кв.м.; літня кухня під літерою «Б»; сарай під літерою «В». В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] помер [INFO], що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 червня 2011 року. Заповіту ним складено не було. Він, позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки є сином спадкодавця. Позивача мати - [PERSON] проживала зі спадкодавцем однією сім»єю більше п»яти років до часу відкриття спадщини, а відтак вважається спадкоємцем за законом четвертої черги. Він, [PERSON] подав до Третьої львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте, 04 березня 2014 року отримав лист - відмову, в якому нотаріус зазначив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину в частині спадкування після смерті [PERSON] належної йому на праві власності 13 частки приміщень, 54% або 2750 ідеальних часток будинку [ADDRESS]. [PERSON] був співвласником будинку [ADDRESS]. Також іншими співвласниками цього будинку є [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] Даний будинок складається з двох квартир. Вищеперелічені особи набули право власності на нього в порядку приватизації квартир з наступним зняттям будинку з балансу та передачею його у спільну власність співвласників. Проте управління комунальної власності Львівської міської ради при прийнятті наказу про визначення часток співвласників та оформлення свідоцтва про право власності на частки в будинку було допущено помилку у визначенні розміру цих часток. Розмір цих часток не відповідав фактичному розміру зайнятих приміщень (оскільки до цих часток помилково було включено окремо побудований будинок за поштовим [ADDRESS]). Тому помилку було виявлено вже після смерті [PERSON] Задля усунення вказаної помилки інші співвласники були змушені звертатись до суду. Так, за результатами вірного перерахунку часток Шевченківським районним судом м.Львова 08 липня 2013 року було прийнято рішення, яким зокрема визнано за кожним із співвласників [PERSON] (померлим) право власності по 13 частині приміщення, що складають 13 частку приміщень, а саме - 54% або 2750 ідеальних часток будинку [ADDRESS] (позначеного на плані під літ. «А-1»), та позначені літерами: 1-1- кухня - 11,8 кв.м.; 1-2 - коридор - 4,8 кв.м.; 1-3 - житлова кімната - 16,3 кв.м.; 1-4 - житлова кімната - 13,6 кв.м.; літня кужня під літерою «Б»; сарай під літерою «В». [PERSON] та [PERSON] за вказаним рішенням суду зареєстрували в Державному реєстрі речових прав на свої прізвища право спільної сумісної власності на 1850 частин будинку [ADDRESS] та отримали на підтвердження цього відповідний витяг. Проте, частку, що згідно рішення суду належить померлому [PERSON] зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не можливо, адже відсутня процедура реєстрації права власності на нерухоме майно за особами, що померли. Відтак і неможливо подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини правовстановлюючий документ на підтвердження права власності спадкодавця на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. За таких умов, він, [PERSON] не може в загальному порядку успадкувати нерухоме майно, що належало його батькові за життя, та змушений звертатись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до ст. ст. 328, 392, 1268 ЦК України просить визнати за ним право власності на 13 частку приміщень, що складають 54% або 2750 ідеальних часток будинку [ADDRESS] (позначеного на плані під літ. «А-1»), та позначені літерами: 1-1 - кухня - 11,8 кв.м.; 1-2 - коридор - 4,8 кв.м.; 1 - 3 - житлова кімната - 16,3 кв.м.; 1 - 4 - житлова кімната - 13,6 кв.м.; літня кухня під літерою «Б»; сарай під літерою «В». В судове засідання позивач та його представник не з»явились, подали заяви про згоду на розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. 18 червня 2014 року подала заяву, з якої вбачається, що позов вона визнає та просить слухати справу у її відсутності. Представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився з невідомих причин. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі , суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: 54% або 2750 ідеальних часток будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом є його син [PERSON], позивач по справі. Батько позивача - [PERSON] не склав заповіту, тому пощивач звернувся зі заявою про прийняття спадщини, однак після звернення до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, як спадкоємця першої черги за законом, йому було відмовлено. (а.с.10) Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - 54% або 2750 ідеальних часток будинку [ADDRESS], яка отримана спадкодавцем в порядку спадкування у визначеному законом порядку, проте не було оформлено документ - державний акт, який би посвідчував право власності на неї, спадкоємцем являється позивач по справі. Суд також вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved