Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 08 серпня 2009 року виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~08. В обґрунтування позову зазначав, що з 08 серпня 2009 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні та психологічно несумісні характери, протилежні погляди на життя, взаємні права та обовязки подружжя. Через відсутність взаєморозуміння між ними досить часто виникали сварки, які призвели до розпаду їхньої сімї. Він намагався зберегти сімю, проте всі його спроби виявилися марними. Із жовтня 2013 року сторони разом не проживають. Відповідач на даний час створила сімю з іншим чоловіком та має від нього дитину. Вважає, що їхній шлюб носить лише формальний характер, тому він підлягає розірванню. Майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу їхній син буде проживати з матірю. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просила розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 08 серпня 2009 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~08. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони із жовтня 2013 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved