Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] народився позивач. 10 січня 2019 року шлюб між батьками [PERSON] розірваний, він залишився проживати з матір`ю. Так, відповідач сплачував аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до його повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. У теперішній час позивач навчається на 3 курсі денного відділення у ВСП «Маріупольський фаховий коледж ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», з терміном навчання до 30.06.2022 року. У зв`язку із навчанням [PERSON] не має можливості працювати, а його матері важко самостійно утримувати сина. При цьому відповідач матеріально позивачу не допомагає, хоча він потребує такої допомоги. За таких підстав, [PERSON] був вимушений звернутися до суду та просив стягнути зі [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2022 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у позові просив проводити розгляд справи за його відсутності, за участю представника адвоката Хмаріної О.В. Представник позивача за договором про надання правової допомоги, адвокат Хмаріна О.В., у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 12.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя\~ Донецької області, актовий запис № 620, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття.\~ У теперішній час [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення у ВСП «Маріупольський фаховий коледж ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», з терміном навчання до 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою № 7/82 від 06.01.2021 року, виданою директором навчального закладу. Відповідно до довідки про забезпеченість громадян житловою площею, виданої головою ОСББ «Волна 174», до [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Як вбачається з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач повністю визнав позовні вимоги [PERSON] та не заперечував проти заявленого ним розміру аліментів. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, суд, беручи до уваги матеріальне становище позивача та платника аліментів, з урахуванням думки [PERSON] , який не заперечував проти позовних вимог, вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2022 року. Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а позовні вимоги були задоволені, тому у порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 908 грн.

Outcome: approved