Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

у червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за порушення грошового зобовязання, вказуючи, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року на її користь з [PERSON] стягнуто моральну шкоду в сумі 30 тис.грн. Відділом державної виконавчої служби Гадяцького РУЮ відкрито виконавче провадження з приводу виконання рішення суду. Однак відповідач свої зобовязання не виконує, тому позивач звернулася до суду для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 12990 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1124,38 грн. [PERSON] в судове засідання не зявилася, у направленій до суду заяві зазначила, що заяву підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що ні в які договірні відносини з [PERSON] не вступав. Після рішення апеляційного суду Полтавської області повідомив відділ ДВС про те, що він навчається і отримує стипендію та надав відповідні документи, однак відрахування з його стипендії розпочалися лише у березні 2016 року. Також пояснив, що в разі його працевлаштування буде відраховувати кошти із зарплати на виконання рішення суду. Судом встановлено, що 12 березня 2015 року рішенням апеляційного суду Полтавської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка була завдана [PERSON] 3 січня 2013 року внаслідок ДПТ поблизу с. Новоселівка. Цивільний позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди був поданий після вироку Гадяцького районного суду від 11 листопада 2014 року, яким [PERSON] був визнаний винним за ч.2 ст.286 КК України, а [PERSON] була особою, яка потерпіла від злочину внаслідок спричинення їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Постановою відділу ДВС Гадяцького РУЮ від 2 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 526/1131/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 30000 грн. моральної шкоди. Згідно довідки ВДВС Гадяцького РУЮ станом на 31 березня 2016 року заборгованість не погашена. Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно ч.3 ст.14 ЦК України виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають з не договірних зобовязань. Такі зобовязання ґрунтуються на виплаті моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП джерелом підвищеної небезпеки. [PERSON] звернулася до суду за захистом порушених прав, посилаючись на невиконання [PERSON] грошових зобовязань та статті Цивільного Кодексу, які регулюють договірні зобовязання., проте жодних доказів про їх виникнення суду не надано. Судом також не встановлено факту виникнення договірних зобовязань між сторонами, які б випливали з відшкодування моральної шкоди. Актами цивільного законодавства не передбачена відповідальність за невиконання не договірних зобовязань у вигляді нарахування індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на цивільні правовідносини зобовязального характеру, які між сторонами не виникали, так як жодні договори про вчинення будь яких дій між ними не укладалися, тому суд вважає, що обраний нею спосіб захисту своїх прав не відповідає нормам чинного законодавства. За наведених обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви, тому в позові [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed