overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 21.08.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з травня 2016 року, оскільки мають різні погляди на життя, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може\~бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження\~шлюбу\~суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 25.10.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з квітня 2016 року, оскільки мають різні погляди на життя при вирішенні соціально-побутових питань, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про місце та час розгляду справи повідомлявся належно, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може\~бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження\~шлюбу\~суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 16 листопада 2001 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1544. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. На адресу суду направив заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги визнає та просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 16 листопада 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1544. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 19.10.2013 року зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1862. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 19.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1862. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Крім того, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача налагодити стосунки між подружжям є неможливим та жодним чином не допоможе збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що шлюбні відносини між подружжям існують тільки формально вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Положеннями ст. 56 СК України передбачено, що примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з останнього аліменти на доньку. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 17.09.2011 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та сімейні обовязки, сімя існує лише формально, тому просить позов задовольнити, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1100 грн. Відповідач позов визнав у судовому засіданні. Вислухавши сторін, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 172876. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, на даний час сторони не підтримують жодних стосунків. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Крім цього, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби малолітньої дитині, зумовлені їх розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги згоду сторін на виплату аліментів у розмірі 1100 грн. на дитину, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача у користь держави та позивачки підлягає стягненню судовий збір по 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.11.1996 року, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя в останні роки погіршилося через постійні сварки, що виникають тому, що кожен має різні погляди на життя, велення сімейного господарства. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач та відповідач до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. \~ \~ \~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15.11.1996 року між позивачем та відповідачем [PERSON] реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим\~ записом № 1770, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У звязку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сімю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1813, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Посилалась, що впродовж останніх шести місяців вони з відповідачем не мешкають разом, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Досягли з чоловіком згоди про те, що їхня дитина після розірвання шлюбу буде мешкати з матірю. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують протягом півроку, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 160 СК України визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторонами досягнуто згоди про те, що [PERSON]А, буде мешкати з позивачем за місцем реєстрації. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 337, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Посилалась, що шлюбні відносини почали псуватися після народження дитини. Почали виникати сварки, часто через запальний характер та недовіру чоловіка до неї. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року народження, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до ПАТ «Українська залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй в результаті нещасного випадку. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що між нею та ПАТ «Українська залізниця» був укладений договір перевезення пасажира, відповідно до якого, відповідач зобов'язався перевезти її з міста Києва до міста Дніпро. Вказувала, що 16.12.2016 року, о 23:00, вона здійснила відправлення з міста Києва до міста Дніпро у плацкартному вагоні №14 поїзда № 80, місце - 001 (знизу). Зазначала, що 17.12.2017 року в результаті падіння полки, з вини провідниці, отримала травму голови. На підставі викладеного,

Outcome: partial