Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила зняти арешт та заборону із житлового будинку №\~47 по вулиці Садовій у селі Пухівка Броварського району Київської області, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1264757. В обґрунтування позову зазначала, що їй належить вказаний вище житловий будинок, з метою реєстрації права власності на цей будинок вона звернулася до державного реєстратора та дізналася, що в рамках виконавчого провадження, де боржником був її чоловік [PERSON], який помер 19 серпня 2010 року, на все його майно накладено арешт. При зверненні до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі [PERSON] ДВС) їй повідомили, що питання зняття арешту необхідно вирішувати в судовому порядку, оскільки виконавче провадження, де боржником був її померлий чоловік знищено за закінченням строків зберігання. Наявність арешту на будинок перешкоджає їй як власнику вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON]\~ДВСдо суду теж не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд встановив, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1752 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Пухівка, вулиця Садова, 47, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно. На даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, власником якого значиться позивач [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, складеним 05 травня 1992 року. Із довідки №\~1234 від 22 вересня 2017 року, виданої Пухівською сільською радою Броварського району Київської області, вбачається, що згідно із записами у погосподарській книзі №\~3 за 2016-2023 року власником житлового будинку, що розташований у селі Пухівка Броварського району Київської області по вулиці Садовій, 47, який побудований у 1991 році, є [PERSON], яка зареєстрована та постійно проживає у цьому будинку. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №\~122739150\~від 04\~травня 2018\~року видно,\~що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна стосовно належного позивачу [PERSON] житлового\~будинку №\~47\~по вулиці\~Садовій у\~селі Пухівка\~Броварського району\~Київської областіє запис про обтяження: арешт (архівний запис), який зареєстрований 30 серпня 2004 року Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова, 198-В4, 22.02.2002 Державна виконавча служба Броварського району; власник [PERSON]; дата виникнення 11 березня 2002 року, реєстраційний номер обтяження 1264757. Вважаючи, що вказаний арешт накладено на майно її померлого 19 серпня 2010 року чоловіка [PERSON], позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] ДВС із заявою про зняття арешту із належного їй житлового будинку. З листа [PERSON] ДВС від 11 грудня 2017 року за №\~53583, наданим на звернення позивача стосовно наявного арешту, вбачається, що згідно із Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби термін зберігання архівних справ три року, після чого вони знищуються. Відомості про дату завершення виконавчого провадження у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні, тому вирішити питання про зняття арешту та заборони відчуження з майна померлого [PERSON] не є можливим, рекомендовано звернутися до суду. Вказане вище свідчить про відсутність на даний час будь-яких виконавчих проваджень, боржником у яких значиться померлий 19 серпня 2010 року чоловік позивача [PERSON], та відповідно відсутність підстав для арешту належного йому всього майна. У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наявність арешту на нерухоме майно позивача [PERSON], що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Пухівка, вулиця Садова, 47, накладеного на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Броварського району від 22 лютого 2002 року, власником якого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна значиться не чоловік позивача [PERSON], який помер 19 серпня 2010 року, а інша особа [PERSON], перешкоджають позивачу вільно розпоряджатися своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №\~5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи відсутність відкритих виконавчих проваджень стосовно померлого 19 серпня 2010 року чоловіка позивача [PERSON], а також той факт, що [PERSON] не має жодного відношення до належного [PERSON] житлового будинку №\~47 по вулиці Садовій у селі Пухівка Броварського району Київської області, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту на вказане вище нерухоме майно порушує права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved