Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення права на ? частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом, та в обґрунтування позовних вимог послався на наступне. 07.04.2004 р. помер його дід [PERSON], який заповів йому та відповідачеві все своє майно, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус порекомендував звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Комінтернівська птахофабрика», розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0272689 від 03.03.1998 р. [PERSON] усе своє майно, яке до дня смерті йому буде належати, заповів [PERSON] до [PERSON], що підтверджується заповітом від 15.10.2002 року, посвідченого виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстрованого за №193. 07.04.2004р. [PERSON] помер, про що 08.04.2004 року Першотравневою сільською радою Комінтернівського району Одеської області зроблено запис за №31, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №374126 від 08.04.2004 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.03.2014 р. по справі 504/2805/13-ц за [PERSON] визнано право власності на ? частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Комінтернівська птахофабрика», розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 07.04.2004 р. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1233 ЦК України заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1\~ст. 78 Земельного Кодексу України\~право власності на землю\~це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. \~Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну ділянку частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1225, 1233, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved