Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Свої вимоги мотивує тим, що 22 серпня 2013 року по вул. Саксаганського, 64 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗАЗ 110247» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER]. В результаті пригоди був пошкоджений належний їй автомобіль марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом № АС2077892 від 28 квітня 2013 року. 27 серпня 2013 року вона звернулась до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про настання страхового випадку. 06 вересня 2013 року нею було надано пошкоджений автомобіль марки «Dacia Logan» для огляду представником, призначеним ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яким було здійснено огляд транспортного засобу та визначено розмір шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку незалежного експерта [PERSON] розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 7690 гривень 40 копійок. 25 вересня 2013 року нею було подано до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування. 30 листопада 2013 року отримала відповідь від ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з неповідомленням страхової компанії про дорожньо-транспортну пригоду водієм, причетним до пригоди, відповідальність якого застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 7690 гривень 40 копійок страхового відшкодування, 350 гривень за послуги евакуації автомобіля, 444 гривні 28 копійок пені, 3 % річних у розмірі 94 гривні 50 копійок, інфляційні нарахування в сумі 514 гривень 58 копійок та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлений належним чином (а.с. 65). З письмових заперечень представника відповідача, що містяться в матеріалах справи (а.с. 46-47), вбачається, що страхова компанія позов не визнає. Зазначено, що страхувальник не пізніше трьох робочих днів з дня настання пригоди повинен письмово повідомити про це страховика. Разом з тим, винна у дорожньо-транспортній пригоді особа - [PERSON] до даного часу не повідомив страхову компанію про настання пригоди. Таким чином, шкода має відшкодовуватись її завдавачем, а саме [PERSON] Прийняте страховою компанією рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування є законним та обґрунтованим. Крім того, позивачем безпідставно врахована сума ПДВ та франшиза в суму страхового відшкодування. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 серпня 2013 року по вул. Саксаганського, 64 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗАЗ 110247» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 12). Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 15). Постанова набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС2077892 від 28 квітня 2013 року (а.с. 53). 27 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про настання страхового випадку (а.с. 7-9). 06 вересня 2013 року позивачем було надано пошкоджений автомобіль марки «Dacia Logan» для огляду представником, призначеним ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яким було здійснено огляд транспортного засобу та визначено розмір шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту № 1405 з оцінки транспортного засобу експерта [PERSON] розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 7690 гривень 40 копійок (а.с. 58-60). 25 вересня 2013 року [PERSON] було подано до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). 30 листопада 2013 року отримала відповідь від ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з неповідомленням страхової компанії про дорожньо-транспортну пригоду водієм, причетним до пригоди, відповідальність якого застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» (а.с. 19). Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК України, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК України) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Вбачається, що ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було обізнано про настання страхового випадку, оскільки позивач зверталась до страхової компанії з заявами про дорожньо-транспортну пригоду та виплату страхового відшкодування. А також, товариство зверталось до ФОП «[PERSON]» з заявою про виконання автотоварознавчого дослідження. За таких обставин, відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування є безпідставною та стягненню з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає несплачене страхове відшкодування. З Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС2077892 від 28 квітня 2013 року вбачається, що розмір франшизи складає 1000 гривень. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 6690 гривень 40 копійок страхового відшкодування (7690, 40 - 1000 = 6690,40). [PERSON] також просить суд стягнути з відповідача 350 гривень за послуги евакуації автомобіля. Зазначена вимога підлягає задоволенню в розмірі 350 гривень, що підтверджується копією квитанції № 004021 від 22 серпня 2013 року (а.с. 14). Позивач просить суд стягнути з відповідача 444 гривні 28 копійок пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» прийняло в установленому порядку рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Таким чином, відсутнє прострочення виплати з боку страхової компанії. Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 94 гривні 50 копійок та інфляційні нарахування в сумі 514 гривень 58 копійок. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС2077892 від 28 квітня 2013 року вбачається, що він не є грошовим зобов'язанням, тому вимога позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань не підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial