Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернулась в суд з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2013 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2530/49/149557. Згідно умов договору нею було внесено 11900 доларів США. Також, 27 грудня 2013 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір банківського вкладу № 2530/49/149564. Згідно умов договору нею було внесено 100 доларів США. 19 червня 2014 року вона звернулась до відповідача з заявою про дострокове припинення дії договору № 2530/49/149564 та повернення коштів 27 червня 2014 року. Також, 27 червня 2014 року закінчився термін дії договору № 2530/49/149557 та вона звернулась до відповідача з заявою про повернення коштів. Разом з тим, вклади по жодному договору їй не повернуті. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму вкладів в розмірі 12000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 142680 гривень. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву (а.с. 18), в якій просить розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 17). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2530/49/149557 (а.с. 2-4). Згідно умов договору позивачем було внесено 11900 доларів США з процентною ставкою 9,8 % річних на строк 182 дні. Крім того, 27 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір банківського вкладу № 2530/49/149564 (а.с. 5-6). Згідно умов договору позивачем було внесено 100 доларів США з процентною ставкою 9,35 % річних на строк 385 днів. Відповідно до пункту 2.3. зазначених договорів нарахування процентів на вклад починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, і закінчується в день, що передує даті закінчення строку дії договору. 19 червня 2014 року вона звернулась до відповідача з заявою про дострокове припинення дії договору № 2530/49/149564 та повернення коштів 27 червня 2014 року (а.с. 10). Також, 27 червня 2014 року закінчився термін дії договору № 2530/49/149557 та вона звернулась до відповідача з заявою про повернення коштів (а.с. 11). З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Міський комерційний банк» вклади по договорам не повертає. Таким чином, на день розгляду справи в суді відповідачем умови договорів не виконуються. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договори банківського вкладу сторонами укладені в письмовій формі, зазначено строк їх дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач зверталась до відповідача з вимогою повернути вклади, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу обумовлена договорами і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. За таких обставин, суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення сум вкладів, а саме за договором № 2530/49/149557 - в розмірі 11900 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 141491 гривню; за договором № 2530/49/149564 - в розмірі 100 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 1189 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1426 гривень 80 копійок.

Outcome: approved