Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У червні 2017 позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення та усунення перешкод в користуванні квартирою. В обґрунтування позову позивач [PERSON]. вказав, що квартира, У відповідності до свідоцтва про право власності від 12.03.1993 року квартира № [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] померла [INFO] року. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 10.09.2012 року всього майна [PERSON]. На даний час право власності на ѕ частини квартири № [ADDRESS] зареєстровано за позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2016 року після смерті [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON], позивач, як спадкоємець за заповітом майна [PERSON] мав в себе ключі від вхідних дверей спірної квартири, сплачував необхідні комунальні платежі, мав вільний доступ до спірної квартири. Проте, приблизно у серпні 2015 року, позивач з'ясував, що у вхідних дверях спірної квартири замінені замки та позивач позбавлений права доступу до спірної квартири. Позивач неодноразово намагався потрапити до спірної квартири для з'ясування підстав проживання в ній відповідача, але двері у цих випадках ніхто не відчинив, хоча за всіма ознаками - світлом, працюючим електролічильником квартира не є вільною. Протягом часу з серпня 2015 року позивач звертався до комунальних органів Оболонського району м. Києва з заявами про неправомірне користування спірною квартирою. Вищевказані установи рекомендували позивачу звернутися з цього питання до суду. До 29.04.2016 року, часу отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач був позбавлений можливості належним чином захистити свої права у судовому порядку. На даний час позивач є власником ѕ частин спірної квартири та має повне право користування спірною квартирою. На даний час позивачу стало відомо, що спірною квартирою користується та проживає в ній відповідач [PERSON], Відповідач [PERSON] з невідомих позивачу підстав надала [PERSON] дозвіл на проживання в спірній квартирі. Ці обставини підтверджуються нотаріальною заявою, складеною відповідачем [PERSON] Позивач пропонував відповідачу [PERSON], шляхом направлення письмових заяв, звільнити спірну квартиру. Проте заяви позивача залишились без належного реагування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з'явилися про дату, місце та час повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили. Як вбачається з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], відповідачі чинять перешкоди позивачу в користуванні житловим приміщенням, оскільки змінили замки та вселили по сторонню особу до спірної квартири. Заслухавши представник позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. У відповідності до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На даний час позивач протиправно позбавлений можливості користування спірною квартирою. Позивач не вважає за можливе входити до спірної квартири у спосіб, що не передбачений чинним законодавством. Позивач не бажає бути обвинуваченим у протиправній діяльності щодо майна відповідача, яке може знаходитися у цій квартирі. Єдиним законним способом входження до спірної квартири та її користуванням є рішення суду про примусове вселення позивача до спірної квартири на підставі рішення суду та в порядку норм Закону України «Про виконавче провадження», норми якого, зокрема, ст. 67 передбачають наступне: Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач вважає, що його права повинні бути захищені у зобов'язання відповідачів не чинити позивачу перешкод у користуванні спірною квартирою, вселення позивача до спірної квартири. Крім того, позивач вважає за необхідне заявити позовні вимоги про виселення відповідача [PERSON] із спірної квартири з вищевказаних правових підстав, як особи, яка безпідставно користується майном позивача. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача [PERSON] немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири [ADDRESS] Відтак, суд вважає, що заявлений позов в наведеній частині вимог знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню, а відповідача [PERSON] необхідно виселити із зазначеного приміщення без надання ій іншого житла. Оскільки з серпня 2015року позивач не має можливості потрапити до житла, оскільки відповідачка змінила замки від вхідних дверей позовні вимоги в частині вселення підлягають задоволенню, оскільки позивач позбавлений можливості користуватися своїм житлом. З викладеного,

Outcome: approved