Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що із відповідачем по справі [PERSON] він перебував в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 04 березня 2014 року. Відповідач проживала із її дитиною від першого шлюбу разом із [PERSON], та є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS]. Власником даної нерухомості відповідно до договору дарування житлового будинку від 11 травня 2006 року є [PERSON] та [PERSON] З березня 2014 року позивач та відповідач проживають окремо. Відповідач [PERSON] разом із дитиною проживають по [ADDRESS] Більше року [PERSON] не проживає за адресою реєстрації, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію. Особистих речей її та її дочки також в будинку не має. У зв'язку із цим, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Надав до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність та вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Надала до суду письмову заяву в якій вказала, що заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує задоволення позову, та просить розглядати справу у її відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала до суду письмову заяву, в якій просила слухати справу без її участі й вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], відповідно до укладеного 11 травня 2006 року договору дарування житлового будинку між ними та [PERSON], що також вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11073112 (а.с.9-11). Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 23 травня 2006 року № 249, частині житлового будинку по [ADDRESS], власником якого є громадянин [PERSON] надано адресу - «[ADDRESS]». Згідно із Актами обстеження від 16 липня 2014 року, від 25 березня 2015 року депутата Броварської міської ради Київської області [PERSON] житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS], встановлено, що в даному будинку зареєстрований та проживає [PERSON]. За вказаною адресою також зареєстровані, але не проживають його колишня дружина [PERSON], [INFO], її дочка [PERSON], [INFO], та спільна дитини [PERSON], [INFO]. Даний факт підтвердили свідки - [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-16). Як вбачається із копії будинкової книги, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], - із 09 грудня 2006 року (а.с.4-8). Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статей 401, 402, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Сервітут припиняється, зокрема, у разі спливу строку, на який було встановлено сервітут, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Дослідивши зібрані по справі докази й враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач зареєстрована була у будинку № 31/1 під час перебування її у шлюбі із позивачем, який було розірвано у 2014 році. Сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений. [PERSON] з часу розірвання шлюбу мешкає за іншою адресою. У будинку № 31/1 не проживає й ним не користується, і тому підлягає визнанню такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS] Київської області із зняттям її з реєстраційного обліку за цією адресою.

Outcome: approved