Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON]В поданому позові [PERSON] просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що 01 листопада 1997 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають двох дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітню [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, в звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 листопада 1997 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітню [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Відповідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка доходу батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 183 СК України, а також майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, а також те, що розмір стягнень не може перевищувати 50 відсотків заробітної платисуд вважає, що відповідач у змозі сплачувати на користь позивача на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини розміру заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини з 27 червня 2017 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial