Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі за період з 01.09.2014 року по 01.05.2018 року у розмірі 46 677,14 грн., з яких: 32 471,05 грн. - сума основного боргу, 1905,81 грн. три проценти річних, 12 300,28 грн. інфляційні втрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] здійснює його обслуговування та експлуатацію. Відповідач є власником квартири [NUMBER] в зазначеному будинку. Житлово-комунальні послуги в будинку та, зокрема, в квартирі [NUMBER] надаються безперебійно. 02.06.2011 року між сторонами було укладено договір [NUMBER]/114 про надання послуг з у тримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого відповідач зобов'язалась вносити щомісячну оплату за спожиті житлово-комунальні послуги відповідно до визначених тарифів та розрахунків, показників лічильників не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Відповідач не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого в період з 01.09.2014 року по 01.05.2018 року утворилась заборгованість в сумі 32 471,05 грн. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти постановлення заочного рішення по суті спору не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи згідно положень ч. 1 ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] здійснює його обслуговування та експлуатацію. Відповідач є власником квартири [NUMBER] в зазначеному будинку. 02.06.2011 року між сторонами було укладено договір № 90/1145 про надання послуг з у тримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого відповідач зобов'язалась вносити щомісячну оплату за спожиті житлово-комунальні послуги відповідно до визначених тарифів та розрахунків, показників лічильників не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги в період з 01.09.2014 року по 01.05.2018 року становить 32 471,05 грн. Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України №45 від 24.01.2006 року, встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги . Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та її виконавцем не є підставою для нестягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2014 року по 01.05.2018 року у розмірі 32 471,05 грн. Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума інфляційних втрат за період з 01.09.2014 року по 01.05.2018 року становить 12300,28 грн., а 3% річних за цей же період - 1905,81 коп. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2014 року по 01.05.2018 року в сумі 32 471,05 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 12 300,28 грн. та 3% річних в розмірі 1905,81 грн.

Outcome: approved