overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

У червні 2017 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження, в якій просить встановити факт народження [PERSON], [INFO], що народився в м.Сімферополь, Автономної Республіки Крим у матері [PERSON], [INFO], громадянство України. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи: Подільського районного у м. Полтаві відділу ДРАЦС в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просять справу розглядати без участі представника відділу. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року народився [PERSON]. Внаслідок народження [PERSON], Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 11 грудня 2014 року видано свідоцтво про народження [PERSON]. [PERSON] Автономної Республіки Крим як і уся АРК є тимчасово окупованою територією. З огляду на викладене вище, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту народження, дату і місце народження [PERSON] його матір»ю, [PERSON]. [PERSON] проживає в [INFO] Крим на тимчасово окупованій території України та звернулася ( через представника) до Подільського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦС для проведення реєстрації новонародженої дитини та отримання свідоцтва про народження, оскільки не має належного документу, що підтверджує народження форми №103/о, 103-1/о, медичного свідоцтва про народження, медичної довідки про перебування дитини під наглядом у лікувальному закладі тощо) на підставі яких здійснюється державна реєстрація факту народження у органах Державної реєстрації актів цивільного стану. Проте, їй було відмовлено та роз»яснено право звернення до суду з вищевказаною заявою. Згідно з внесеними змінами до ч.2 ст.257-1 ЦПК України ( ЗУ « Про внесення змін Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території») заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами , їхніми представниками та іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Факт народження [PERSON], [INFO], що народився в м.Сімферополь, Автономної Республіки Крим у матері [PERSON], [INFO], громадянство - України, підтверджується також показами даними в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON] Зазначені вище докази та обставини справи, дають підстави суду для задоволення даної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 04.12.2004 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 644. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з грудня 2008 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 06 серпня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1324. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з червня 2017 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 09.08.2003 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 896. Від шлюбу мають малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з лютого 2017 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, Позивач зазначив, що з 13.12.2008 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2404. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з лютого 2016 року За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 21.08.1999 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Стахановської міської Ради Луганської області, актовий запис 279. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з січня 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 23.12.1995 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис № 2432. В шлюбі народились діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з травня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач, з врахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (гурт.), аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та доньки, [PERSON], [INFO] дитини, у розмірі 40% частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 08.06.2017. Позивач та представник позивача в судовому засіданні просить задовольнити заяву про зменшення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, враховуючи зменшені позовні вимоги. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов з урахуванням зменшених позовних вимог у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У червні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач зазначив, що 12.07.2016 на перехресті вул. Ентузіастів та Лугової, з вини [PERSON] сталося ДТП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2016 Відповідача визнано винним у ДТП. Посилаючись на заподіяний позивачу матеріальний збиток, завданий його автомобілю «TOYOTA LAND CRUISER», позивач, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з Відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заяву про зменшення позовних вимог на суму 20000 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

у червні 2017 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, отриманому 28 грудня 2016 року позичальником на підставі угоди про надання особистого кредиту № 490963944 укладеного між відповідачем та ПАТ «Альфа-Банк» щодо надання кредиту в сумі 12963,50 грн. Згідно з умовами кредитування [PERSON] повинен був погашати кредит та відсотки по ньому, але відповідач своїх зобов'язань не виконує, тому позивач змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з боржника в сумі 15281 грн. 49 коп. Представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Зоря Полтавщини», причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» на підставі угоди про надання особистого кредиту № 490963944 надав [PERSON] кредит у сумі 12963,50 грн. з терміном користування кредитними коштами до 29.12.17р. Згідно розрахунку ПАТ «Альфа-Банк» прострочена сума заборгованості [PERSON] станом на 29 квітня 2017 р. становить - 15281 грн. 49 коп., яка складається з кредиту 12963,50 грн.; відсотків 1717,99 грн.; штрафу - 600 грн. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виходячи з матеріалів цивільної справи банк виконав свій обовязок своєчасно та у повному обсязі, а [PERSON] порушив умови кредитування та зобовязання по погашенню кредиту. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по умовах кредитування, за яким кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила кредитування, порушено майнові права ПАТ «Альфа-Банк», тому суд вважає, що з відповідача слід стягти заборгованість по кредитному договору та задовольнити позов в цій частині в межах заявлених позовних вимог. Також на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

У червні 2017 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому посилається на те, що між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем 10 серпня 2014 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. Відповідач договірні зобов'язання не виконує. Станом на 16.05.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20557.76 грн., з яких: 10216,89 грн. - тіло кредиту, 8730,26 грн. - заборгованість за кредитом, 36,35 грн.. - заборгованість по відсоткам, 1574,26 грн. - неустойка. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20557,76 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно якого банк зобов'язується надати відповідачеві кредит. Позивачем заявлено, що відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 16.05.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20557.76 грн., з яких: 10216,89 грн. - тіло кредиту, 8730,26 грн. - заборгованість за кредитом, 36,35 грн. - заборгованість по відсоткам, 1574,26 грн. - неустойка. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем будь-яких коштів за даним договором та наявності заборгованості за даним кредитним договором. У зв'язку з вище викладеним позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» не обґрунтуванні і тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed