Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви, зазначила, що [INFO] вона перебуваючи на окупованій території в м. Донецьк, в пологовому відділенні Донецького клінічного територіального медичного об'єднання, народила дівчинку. У зв'язку з відсутністю можливості переміститися з тимчасово окупованої території, заявник зареєструвала факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. На теперішній час в заявника виникла можливість виїхати з тимчасового окупованої території та отримати легітимне свідоцтво про народження дитини, однак у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документи надані «державними органами» на території не підконтрольній Україні, можливість щодо реєстрації народження дитини відсутня, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини. На підставі вищевикладеного заявник просить суд встановити факт народження громадянкою України [PERSON], [INFO], дитини жіночої статі, яка народилася [INFO] в м. Донецьк, зазначити в актовому записі про народження дитини матір'ю - [PERSON], [INFO]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, справу просила розглянути без її участі, на задоволенні заяви наполягала. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. У відповідності до медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від [INFO] виданого Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням Міністерства здоров'я Донецької народної республіки, [PERSON], народила дитину жіночої статті [INFO]. У відповідності до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні. Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п.1 ст. 257 - 1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п.11 ч.1 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заявником наведено достатньо доказів на підтвердження факту народження у [PERSON], [INFO], дитини жіночої статі [INFO], тому вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. Згідно до вимог п.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved