Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 73 710,88 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з чим, за кредитним договором станом на 30.04.2015 року виникла заборгованість у розмірі 73 710,88 грн., яка складається з наступного: 14 987,97 грн. - заборгованість за кредитом; 52 736,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 486,23 грн. - штраф (процентна складова). 31 серпня 2015 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, а саме: стягнуто з [PERSON] (ідент.номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, рах. 29092829003111, код ЄДРПОУ 14360570, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 31.08.2007 року станом на 30.04.2015 року в розмірі 73 710,88 грн., яка складається з наступного: 14 987,97 грн. - заборгованість за кредитом; 52 736,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 486,23 грн. - штраф (процентна складова), судові витрати по справі, а саме: суму судового збору в розмірі 737,11 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасоване та справу призначено до розгляду в загальному порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, в тому числі: фотокопію договору б/н від 31.08.2007 року, відповідно до змісту якого відповідач уклала договір з позивачем та погодилася на його умови, розрахунок заборгованості, встановив наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 31.08.2007 року за договором б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач в порушення умов договору не виконувала взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим станом на 30.04.2015 року виникла заборгованість у розмірі 73 710,88 грн., яка складається з наступного: 14 987,97 грн. - заборгованість за кредитом; 52 736,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 486,23 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved