Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказував, що відповідно до рішення Тімірязєвської сільської ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області від 19 лютого 1993 року йому було передано в постійне користування земельну ділянку (згідно плану) площею 30 га. для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі рішення заявник отримав Державний акт на право постійного користування землею в якому неправильно зазначено його ім'я, а саме [PERSON] Хадир огли, що перешкоджає йому в повному обсязі користуватися майном. Оскільки на час звернення до суду виправити зазначену помилку в адміністративному чи іншому порядку неможливо, а тому заявник просив про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа в судовому порядку. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заяву [PERSON] підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Прибужанівської сільської ради в судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що відповідно до рішення Тімірязєвської сільської ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області від 19 лютого 1993 року [PERSON] було передано в постійне користування земельну ділянку (згідно плану) площею 30 га. для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі рішення заявник отримав Державний акт на право постійного користування землею в якому неправильно зазначено його ім'я, а саме [PERSON] Хадир огли, що перешкоджає йому в повному обсязі користуватися майном. З положень ст. 3, ч. 1 ст. 234 ЦПК України, п. 4, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що окреме провадження\~ це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Факт належності заявнику правовстановлюючого документа знайшов своє повне підтвердження: ?копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію Фермерського господарства [PERSON] Ельяра Хидир огли (а.с. 12); ?копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України про реєстрацію Фермерського господарства [PERSON] Ельяра Хидир огли (а.с. 13); - копією статуту Фермерського господарства [PERSON] Ельяра Хидир огли (а.с. 14-19); ?наявністю у заявника оригіналу правовстановлюючого документа. Судом встановлено, що на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку. За такого, приймаючи до уваги те, що встановлення цього факту необхідне заявнику для здійснення права користування набутим майном, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved