Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У травні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини її померлим чоловіком [PERSON] (далі по тексту - [PERSON].) після смерті тітки [PERSON] (далі - [PERSON].), померлої [INFO]. На обґрунтування заяви вказала, що 04.09.1996 [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Давиденка в с. Ганнівка Носівського району Чернігівської області, розміром 4,32 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [INFO] [PERSON] померла, залишивши заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповіла племіннику [PERSON] Останній на підставі заповіту прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав. [INFO] [PERSON] помер. Право на спадкування після смерті [PERSON] одержала його дружина [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Водночас у видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) нотаріус відмовив з підстави недоведенння фактичного прийняття спадщини її померлим чоловіком після смерті тітки. Представник заявниці [PERSON] подав заяву про підтримання вимог заяви та розгляд справи без його участі. Головне територіальне управління юстиції у м. Києві та Макіївська сільська рада Носівського району Чернігівської області надіслали письмові заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Нез'явлення осіб, які беруть участь у справі, є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 04.09.1996, виданого на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації від 01.07.1996 № 155, [PERSON] набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Давиденка в с. Ганнівка Носівського району Чернігівської області, розміром 4,32 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 41). Сертифікат зареєстровано 05.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 163. [INFO] [PERSON] померла в с. Ганнівка Носівського району Чернігівської області (а.с. 46). За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, заповіла своєму племіннику [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42, 43, 44-45). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми ЦК України (2003 р.) застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. Відповідно до чинного на час відкриття спадщини законодавства для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК Української РСР). За приписом ч. 1 ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що заяву про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] не подавав, про що свідчить відсутність заведення спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] [INFO] [PERSON] помер (а.с. 47). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до положень ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом у спадщину переходять усі цивільні права та обов'язки спадкодавця за винятком тих з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов'язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб'єктам. Оскільки заповіту щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив, право на спадкування одержала його дружина [PERSON], яка є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до закону право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] звернулася до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, і 14.03.2008 їй у встановленому законом порядку видано свідоцтво про право на спадщину на успадковану нею після смерті чоловіка ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48). У видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) нотаріус відмовив пославшись на те, що заявниця не змогла довести фактичне прийняття спадщини її померлим чоловіком (а.с. 50). З огляду на викладені у заяві [PERSON] обставини, наявність у неї оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON], та позицію Макіївської сільської рада Носівського району Чернігівської області, на території якої знаходиться успадкована чоловіком земельна частка, суд вважає доведеним, що [PERSON] фактично вступив у володіння зазначеною земельною часткою, тобто прийняв спадщину після смерті тітки. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючих документів на успадковане майно перешкоджає реалізації спадкових прав заявниці після смерті чоловіка, наявні підстави для встановлення факту прийняття спадщини в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved