Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки інформації Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2005 року не проживає в зазначеній квартирі, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в її утриманні. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 21.10.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тричі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що на відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №169262429 від 05.06.2019 року, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційних довідок Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №002-13.01-02950 від 31.05.2019 року та №062-29.02-02805 від 10.07.2019 року,\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] ,\~ але з 2005 року, у будинку не проживає, що підтверджується актом про фактичне проживання від 06.06.2019 року, складеним комісією КСН «МКР «232 квартал». Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки, та підтвердили, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не мешкає більше 10 років, його особисті речі у квартирі\~ відсутні,\~ позивачка проживає одна. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідач є членом родини позивачки (сином), з 2005 року у квартирі не проживає, його особисті речі в ній відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved