Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18.12.2017 року позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості, яка надійшла 14.12.2017 року, вирішено передати Шевченківському районному суду м.Києва за підсудністю. До Шевченківського районного суду м.Києва 02.01.2018 року надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 2007 грн. 69 коп.. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 17.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №48206 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON] рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» та надав клієнту платіжну картку типу «Visa Classic». 01.07.2015 року між банком та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до Договору №48206 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Згідно якого банк встановив кредит у сумі 1 000,00 грн. Строк дії кредиту встановлено на період дії платіжної картки, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних і сплачується щомісячно. Згідно п.4.2 Додаткового договору №1, клієнт має право скористатись кредитом у разі відсутності коштів на рахунку. В позові позивач зазначив, що виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 12.09.2017 року становить: прострочена заборгованість - 999,90 грн., проценти за користування кредитом - 30,20 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 25,48 грн., пеня за прострочену заборгованість - 579,70 грн., прострочена комісія за розрахунково-касове обслуговування - 11,51 грн., а загальна сума кредитної заборгованості становить 1868,94 грн., сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом - 109,16 грн., 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом - 29,59 грн., а всього - 2007,69 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, також надав до суду новий розрахунок заборгованості станом на 12.11.2018 року, проте заяву про збільшення позовних вимог не подавав до суду. В заяві зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4) ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначав, що 17.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) та відповідачем [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір №48206 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Текст договору суду надано не було, а тому суд позбавлений можливості встановити умови надання коштів. 01.07.2015 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відкриття карткового рахунку в гривнах. Згідно заяви-анкети на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи, [PERSON] звертався до Банку з проханням встановити кредитний ліміт в розмірі 1 000,00 грн. 01.07.2015 року між банком та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до Договору №48206 від 17.11.2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Згідно додаткового договору, банк відкрив відповідачу поточний рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», надав платіжну картку «Visa Classic» та ПІН-конверт до неї, встановив кредит у сумі 1 000,00 грн. Строк дії кредиту встановлено на термін дії платіжної картки, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних та сплачується щомісячно. Картку видано строком на 1 рік. Продовження дії картки для відповідача не передбачено. Відповідно до п.4.4 додаткового Договору №1, Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Додатковий договір підписаний відповідачем, що свідчить про те, що він погодився на викладені в ньому умови. Як встановлено в судовому засіданні, Банк виконав свої зобов`язання надавши грошові кошти відповідачу. Водночас відповідач свої зобов`язання не виконав та кошти у строки встановлені Договором не повернув. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого відповідачем, станом на 12.09.2017 року заборгованість за кредитом складає: прострочена заборгованість - 999,90 грн., проценти за користування кредитом - 30,20 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 25,48 грн., пеня за прострочену заборгованість - 579,70 грн., прострочена комісія за розрахунково-касове обслуговування - 11,51 грн., а всього сума кредитної заборгованості становить 1646,79 грн. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа N 14-154цс18). Так як термін дії картки становить 1 рік, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача нараховані відсотки за період з 01.07.2015 року по 31.06.2016 року, що становить 55,68 грн., заборгованість за кредитом в розмірі 999,90 грн. та пеня в розмірі 252,35 грн. Умовами договору не встановлена комісія за розрахунково касове обслуговування та її розмір, а також пеня а тому суд не вбачає підстав для стягнення комісії та пені з відповідача на користь позивача. Водночас на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом за період з серпня 2017 року по 12.09.2017 року в сумі 62,32 грн., та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом за цей же період в сумі 18,36 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 1388,61 грн. (999,90 грн. + 55,68 грн. + 62,32 грн. + 18,36 грн. + 252,35 грн.). Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial