Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Харківська міська рада про визначення порядку користуванням житловим приміщенням. В обгрунтування позову позивач зазначила, що трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] була отримана її дідусем [PERSON] . Вона складається з житлових кімнат літ. 5 пл.11,2 кв.м. (з шафами літ. 6.7 по 0,4 кв.м), літ. 8 пл. 19,0 кв.м. (прохідна), літ. 9 пл. 17,0 кв.м., кухня літ. 4 пл. 6,6 кв.м., ванна кімната літ. 2 пл. 3,4 кв.м., коридор літ 1 пл. 10,2 кв.м.. шафа літ. 1 пл. 0,9 кв.м. З 20.07.2011 вона зареєстрована та мешкала за адресою [ADDRESS] разом з матір`ю. На той час в квартирі також мешкав та був зареєстрований її дядько - відповідач по даній справі. [INFO] померла її мати - [PERSON] . При житті вона сплачувала всі борги по квартирі, які виникли раніше. Була домовленість між її батьками та відповідачем про приватизацію квартири. Відповідач постійно давав обіцянки провести приватизацію квартири. Після смерті [PERSON] відповідач почав створювати нестерпні для неї умови проживання в квартирі, порушуючи право проживання за даною адресою. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2019 (справа № 642/3814/19) було ухвалено усунути перешкоди в користуванні майном, а саме квартирою за адресою [ADDRESS] , шляхом вселення її в зазначену квартиру. В частині вселення саме в кімнату площею 17,0 кв.м. - було відмовлено. Відповідач надав їй ключі та виділив для проживання житлову кімнату літ. 5 пл. 11,2 кв.м. Вона користується двома кімнатами - літ. 8 пл. 19,0 кв.м.(прохідна), літ. 9 пл. 17,0 кв.м. (з балконом). Таким чином, вона користується площею меншою від норми, встановленої ст. 47 ЖК України, а відповідач користується житловою площею набагато більше норми. Вона зверталась до [PERSON] з проханням лишити в спільному користуванні житлову кімнату літ. 8 пл. 19,0 кв.м. (прохідна), але їй було відмовлено, тому вона звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. На позовну заяву відповідачем відзив не наданий, пояснення від третьої особи також не надійшли. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Відповідно до\~ст.\~76 ЦПК України доказами є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність\~або відсутність\~обставин\~(фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи. Ці\~дані\~встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими\~і\~електронними доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.\~77\~ЦПК України\~належними\~є докази,\~які\~містять\~інформацію щодо\~предмета\~доказування. Предметом\~доказування\~є\~обставини,\~що\~підтверджують\~заявлені вимоги\~чи\~заперечення\~або мають\~інше\~значення\~для розгляду\~справи\~і\~підлягають встановленню\~при\~ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають\~право\~обґрунтовувати належність\~конкретного\~доказу\~для підтвердження\~їхніх\~вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а. с. 8). Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 08.12.2016, квартира розташована на 3-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 47,2 кв. м., у тому числі одна кімната 11,2 кв. м., друга 19.0 кв. м., третя кімната 17,0 кв. м., кухня площею 6,6 кв. м., вбиральня 3,4 кв. м., коридор 10,2 кв. м., комора 0,4; 0,4; 0,9 кв. м., балкон 3,9 кв. м. Загальна площа квартири 70,3 кв. м. (а.с. 5-6). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо спільного користування кімнатами, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.10.2019 по справі №642/3814/19, яким усунуто перешкоди в користуванні майном, а саме: квартирою [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] , [INFO] в зазначену квартиру (а.с. 16). Також з матеріалів справи встановлено, що домовленості між сторонами щодо визначення порядку користування житловими приміщеннями не існує. На даний час позивач користується кімнатою літ. 5 пл. 11,2 кв.м., відповідач користується двома кімнатами - літ. 8 пл. 19,0 кв.м. (прохідна), літ. 9 пл. 17,0 кв.м. (з балконом). Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Спірна квартира не приватизована, сторони є наймачами. Відповідно до ст. 104 Житлового кодексу України, - член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Таким чином, користуюсь площею меншою від норми, а відповідач користується житловою площею набагато більше норми, суд вважає за доцільне визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , таким чином: виділити [PERSON] в користування житлову кімнату літ. 5 пл. 11,2 кв.м. (з шафами літ 6,7 по 0,4 кв.м.), та шафу літ. 1 пл. 0,9 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату літ. 9 пл. 17,0 кв.м., залишити в спільному користуванні житлову кімнату літ 8 пл. 19,0 кв.м., кухню літ. 4 пл. 6,6, кв.м., ванну кімнату літ 2 пл. 3,4 кв.м., коридор літ 1 пл. 10,2 кв.м. Суд вважає, що вищевказаний порядок користування спірною квартирою не порушуватиме житлові права сторін. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про визначення порядку користуванням житловим приміщенням підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, позивач, будучи інвалідом ІІ групи звільнена віл сплати судового збору, відповідно до частини другої \~статті 141 ЦПК України\~з [PERSON] \~на користь\~держави підлягає стягненню\~судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved