Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

у суд із позовною заявою про визнання права власності на частки житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Красилівка, провул. Космонавтів, 12, Козелецького району, Чернігівської області звернулася [PERSON] до Красилівської сільської ради. У своїй позовній заяві позивач свої заявлені вимоги мотивує тим, що 13 серпня 1993 року померла її мати [PERSON], а 07 грудня 19894 року помер її батько [PERSON]. Після смерті Батьків позивача відкрилась спадщина, до складу якої входять 1/6 та 1/3 частина житлового будинку, з надвірними будівлями, які належали останнім, але не були оформлені за життя. Нині зареєструвати право власності не можливо за померлими, бо у день смерті вони втратили можливість мати цивільні права та обовязки. У судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином відповідач повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з клопотанням розгляду справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено у судовому засіданні 13 серпня 1993 року померла [PERSON], а 07 грудня 1994 року помер [PERSON]. Для позивачки у справі [PERSON] померлі [PERSON] та [PERSON] є батьками. Після смерті батьків відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння, яке розташоване за адресою с.Красилівка, провулок Космонавтів, 12, Козелецького району,Чернігівської області, яке належить кожному в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок яке видане Красилівською сільською радою 29 травня 1995 року на підставі рішення виконавчого комітету Красилівської сільської ради №30 від 29 травня 1995 року, зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ» 30 травня 1995 року. Правовстановлюючий документ виданий вже після смерті спадкодавців та зареєстрований. Як спадкоємець за законом першої черги спадщину після смерті батька та матері позивач [PERSON] прийняла, оскільки відповідно до норм діючого на той час спадкового права до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини вступила в управління спадковим майном та звернулась до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на належну частину спадкового майна отримала правовстановлюючий документ. Після смерті [PERSON], померлої 07 серпня 1993 року з належної їй ? частини [PERSON] успадкувала 1/3 частини спадкового майна, що складає 1/6 частину у домоволодінні. Після смерті [PERSON], померлого 07 грудня 1994 року з належної йому ? частини [PERSON] успадкувала 1/2 частину спадкового майна, що складає 1/3 частину у домоволодінні. Таким чином спадкові права після смерті [PERSON] не оформлено на даний час 1/3 частини спадкового майна, що складає 1/6 частка у домоволодінні, а після смерті [PERSON] на ? частину спадкового майна, що складає 1/3 частка у домоволодінні. Приймаючи рішення про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері нотаріусом застосовано норми рівності часток спадкоємців за законом першої черги, а такими після її смерті були: [PERSON] та [PERSON] та син [PERSON], який 01 серпня 1995 року подав заяву про прийняття спадщини, вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту її відкриття, хоча постійно на час відкриття спадщини проживав за межами території України, в управління спадковим майном не вступав. Приймаючи рішення про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] нотаріусом застосовано норми рівності часток спадкоємців за законом першої черги, а такими після смерті матері були: [PERSON]та [PERSON], який 01 серпня 1995 року подав заяву про прийняття спадщини, вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту її відкриття, хоча постійно на час відкриття спадщини проживав за межами території України, в управління спадковим майном не вступав. Фактично [PERSON] згідно норм спадкового права чинного на час відкриття спадщини і після смерті матері і після смерті батька спадщину не прийняв, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини. Крім цього на підтвердження обставин, викладених у заяві, він звернувся з заявами, нотаріально посвідченими, про те, що пропустив строк для прийняття спадщини і після смерті матері і після смерті батька, фактично в управління спадковим майном не вступав та не заперечує проти оформлення спадкового майна позивачкою [PERSON] у справі. Нині, в звязку зі зміною ЦК України вже в нотаріальному порядку отримати правовстановлюючий документ на належні частки у домоволодінні [PERSON] не має можливості, бо правовстановлюючий документ на домоволодіння - свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видано 29 травня 1995 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Красилівської сільської ради №30 від 29 травня 1995 року є власниками домоволодіння кожен на ? частину. Свідоцтво про право власності видане вже після їх смерті,а також зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ» не за життя, тому прямо випливає, що в день видачі свідоцтва про право власності та його реєстрації в МБТІ вони не мали можливості створювати для себе права, оскільки в день смерті втратили цивільну правоздатність. Нотаріус видати правовстановлюючий документ на спадкове майно не має можливості [PERSON] як спадкоємцю. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [INFO] проживала спільно з чоловіком [PERSON]. Довідку Красилівської сільської ради додаю. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [INFO] проживав один. Довідку Красилівської сільської ради додаю. Я є спадкоємцем за законом після смерті матері, та батька, інших спадкоємців у даній спадщині не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом підлягає задоволенню із наступних підстав: Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. \~\~\~\~\~\~\~\~ В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. \~\~\~\~ Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~ За змістом статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статі 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~\~\~\~ Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, яка є спадкоємцем за законом першої черги на майно померлої [PERSON] та [PERSON], прийняла спадщину, отже має право на спадкове майно. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~ Виходячи з аналізу поданих доказів та враховуючи положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. За заявою позивача судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved