Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16.08.2018 року [PERSON] підписано заяву про приєднання № 504115104 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Згідно п. 3.4.1. Заяви про приєднання, АТ «Ощадбанк» відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті - Гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною картою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Відповідно до Блоку 6 Заяви про приєднання, [PERSON] було встановлено кредит в розмірі 48000,00 гривень, з процентною ставкою 38% річних, що сплачуються щомісячно, строком на 60 місяців. Свої зобов`язання за вказаним Договором АТ «Ощадбанк» виконав повністю. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання згідно Заяви про приєднання не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 07.05.2020 року становить 67778 гривень 40 копійок та складається з наступного: - 45 563,45 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); - 12 248,36 грн.- заборгованість за процентами; - 827,33 грн. - комісія; - 7063,87 грн. - загальна сума пені; - 1554,49 грн. - загальна сума 3% річних; - 520,90 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, АТ «Ощадбанк» просить стягнути борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості від 07.05.20209 року; Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла письмова заява в якій він зазначив, що АТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у відсутності їх представника. (а.с. 39-41). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно отримувала кредитні кошти в АТ «Ощадбанку» та згідна з розміром заборгованості. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2018 року [PERSON] заповнила та підписала заяву про приєднання № 504115104 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно умов яких отримала кредит у розмірі 48 0000,00 грн. з процентною ставкою 38% річних, що сплачуються щомісячно строком на 60 місяців (а.с. 19-21 ). Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів у строки, на умовах та в розмірах, передбачених договором, [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 07.05.2020 року за нею утворилась заборгованість в сумі 67778,40 грн., яка складається з наступного: - 45 563,45 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); - 12 248,36 грн.- заборгованість за процентами; - 827,33 грн. - комісія; - 7063,87 грн. - загальна сума пені; - 1554,49 грн. - загальна сума 3% річних; - 520,90 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунками.(а.с. 5-6) Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зазначена у розрахунку в розмірі 38 % на рік ставка узгоджується з п. 6.6.1 Блоку 6: Умови кредитування Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), а також визнана позичальником [PERSON] .. Згідно п.9.1 Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Також, п.6.8 Блоку 6: Умови кредитування Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) передбачена комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 2,99 % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах / у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу. А отже, нарахована заборгованість зі сплати процентів, комісії та пені, є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Однак, у постанові Великої Палати ВС у справі № 444/9519/12 заначено про неприпустимість одночасного стягнення двох видів процентів різних за своєю правовою природою: 1) процентів за користування грошовими коштами згідно ч.2 статті 1048 і ч.2 статті 1050 ЦК України, та 2) процентів за прострочення виконання грошового зобовязання за ч.2 статті 625 ЦК України. А тому, в даному випадку з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише одинвид із заявлених до стягнення процентів в сумі 12248,36 грн, що передбачені умовами договору. В задоволенні вимог про стягнення 1554,49 грн. загальної суми 3% річних та 520,90 грн. загальної суми втрат банку від інфляції, слід відмовити. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження частково. У зв`язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 65703,01 грн., що складається з: - 45563,45 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), - 12248,36 грн. - заборгованість за процентами, - 827,33 грн. - комісія, - 7063,87 грн. - загальна сума пені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial