Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору від 07.07.2005р. № NKGDAK00010019 [PERSON] отримав у банку кредит в сумі 3764,00 дол. США до 06.07.2010р. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 3764,00 дол. США. Вказані умови договору позичальником систематично порушувалися. Відповідач своєчасно взяті на себе зобов'язання не виконував. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 26.03.2014р. складає 3095,48 дол. США, що еквівалентно 32719,22 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вище указану суму боргу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, не згоден з нарахованою пенею. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору від 07.07.2005р. № NKGDAK00010019, [PERSON] отримав у банку кредит в сумі 3764,00 дол. США до 06.07.2010р. 20.08.2013р. між сторонами по справі укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору від 07.07.2005р. № NKGDAK00010019, за якою суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди зменшити на 574,87 дол. США, відсотки у розмірі 0,14 дол. США, комісія у розмірі 0,00 дол. США, пеня у розмірі 574,73 дол. США. У відповідності до п. 1.2 цієї угоди, дата остаточного погашення заборгованості за договором 25.08.2016р. Пунктом 1.4 угоди визначено, що з моменту підписання сторонами цієї додаткової угоди, за умовами належного виконання позичальником свої зобов'язань по сплаті платежів, зазначених у графіку погашення кредиту, позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 0,12% річних. Пунктом 1.5 угоди визначена відповідальність позичальника за порушення умов цієї угоди. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України, не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши кредит у сумі 3764,00 дол. США. В порушення умов договору [PERSON] взяті на себе обов'язки не виконував, в зв'язку з чим, станом на 26.03.2014р. за ним виникла заборгованість в сумі 3095,48 дол. США, що еквівалентно 32719,22 грн. (за курсом 10,57 відповідно до розпорядження НБУ від 26.03.2014р.), що складається з заборгованості за кредитом - 1050,67 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 0,23 дол. США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 2044 дол. США. Пунктами 11, 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК. Враховуючи приписи ст. ст. 526, ч. 3 ст. 533, 553, 1054 ЦК України у разі, коли за умовами кредитного договору позичальник одержав кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті, він зобов'язаний повернути кредитодавцю на вимогу останнього цей кредит у вигляді грошових коштів у тій самій сумі і в тій самій валюті, що були ним одержані. Якщо ж у договорі визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Разом з тим, неустойку за порушення зобов'язань за кредитним договором відповідно до вимог ст. ст. 549-551 ЦК України необхідно зазначати в національній валюті - гривні. З огляду на зазначене, стягненню підлягає пеня в національній валюті. Таким чином, станом на 26.03.2014р. заборгованість становить 1050,90 дол. США, що еквівалентно 11108,01 грн. (за курсом 10,57 відповідно до розпорядження НБУ від 26.03.2014р.), що складається з заборгованості за кредитом - 1050,67 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 0,23 дол. США, а також підлягає стягненню пеня в розмірі 21611,21 грн. (за курсом 10,57 відповідно до розпорядження НБУ від 26.03.2014р.). Разом з тим, частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який майже в два рази перевищує заборгованість [PERSON], спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985р. № 39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи вимоги норм цивільного, конституційного та міжнародного законодавства, суд вважає можливим зменшити розмір пені до 11105,58 грн. (до тіла кредиту, за курсом 10,57 відповідно до розпорядження НБУ від 26.03.2014р.). У зв'язку з наведеним відповідному корегуванню підлягає і загальний розмір боргу, належний до стягнення з відповідача. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість у розмірі 1050,90 дол. США, що еквівалентно 11108,01 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 1050,67 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 0,23 дол. США, а також підлягає стягненню пеня в розмірі 11105,58 грн. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial