Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28 жовтня 2017 року із відповідачем по справі зареєструвала шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання їх спільної дитини, просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Крім того, позивачка не працює, доходів для проживання не має, тому просить також стягнути аліменти на її утримання, до досягнення сином трьохрічного віку, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, 26.07.2018 року, повторно, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить відкласти розгляд справи у зв'язку з сімейними обставинами. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження необхідності відкладення розгляду справи не надав, тому суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 104 від 04 травня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київської області та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Як вбачається із матеріалів справи малолітня дитина сторін [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач необхідну матеріальну допомогу своєму малолітньому сину не надає. Відповідно до свідоцтва про народження, громадянин [PERSON], [INFO] є малолітнім та у 2036 році досягає свого повноліття. На даний час дитина [PERSON] проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною - [PERSON] повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 04 червня 2018 року, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня звернення до суду, а саме з 04 червня 2018 року. Крім того, відповідно до вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Зважаючи, що відповідач є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання позивачки повинні бути стягнуті у частковому відношенні до доходу відповідача, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved