Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов'язати ПАТ «Дельта Банк» розглянути його заяву від 06.04.2015 в повному обсязі, а саме щодо видачі йому довідки про виконання зобов'язання боржника саме поручителем та надання всіх необхідних документів що підтверджують зобов'язання позичальника перед банком для регресного стягнення. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та ПАТ «Астра Банк» був укладений договір поруки № 310000004973003/п1 від 28.02.2012 відповідно до якого він виступив поручителем за кредитним договором № 310000004973003 від 04.12.2008. В подальшому ПАТ «Астра Банк» відступило право вимоги по кредитним договорам новому кредитору ПАТ «Дельта Банк». 06.04.2015 під час сплати останньої суми за кредитним договором № 310000004973003 від 04.12.2008, [PERSON], як поручитель, звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про видачу довідки про виконання поручителем зобов'язань кредитора перед банком та передачу йому документів для регресної вимоги. ПАТ «Дельта Банк» видав йому довідку в якій зазначено, що АТ «Дельта Банк» як кредитор припинив свою дію, у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань. Про ненадання документів відповідач нічого не повідомив. Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Треті особи в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.02.2012 між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 310000004973003/п1, відповідно до умов якого сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору від 04.12.2008 № 310000004973003, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 296218 грн., а позичальник зобов'язується перед банком повернути кредитні кошти. 06.04.2015 [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про видачу довідки про виконання поручителем зобов'язань кредитора перед банком та передачу йому документів для регресної вимоги. 30.04.2015 ПАТ «Дельта Банк» видав [PERSON] - поручителю по кредитному договору № 310000004973003, укладеному 04.12.2008 між гр. [PERSON] та ПАТ «Астра Банк», по якому право вимоги з 02.12.2013 було відступлено АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 29.04.2015 у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника та поручителя по кредитному договору від 04.12.2008 № 310000004973003. Листом від 31.07.2015 вих. № 05-2986510/1 ПАТ «Дельта Банк» повідомив [PERSON] з приводу порушеного ним питання щодо надання документів, які підтверджують зобов'язання боржника перед банком, що були забезпечені та виконані останнім як поручителем, зазначив, що з метою вирішення питання по суті клопотання передано для виконання до відповідного підрозділу банку, про результати розгляду якого його буде проінформовано додатково. Окрім того, до вказаного листа було додано довідку від 31.07.2015 № 05-2986510/2, в якій зазначено, що [PERSON], як поручитель по кредитному договору, за період з 02.12.2013 по 29.04.2015 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору сплатив суму коштів в розмірі 231134,50 грн. Відповідно до положень ст. ст. 1, 4 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що листом від 31.07.2015 вих. № 05-2986510/1 та довідкою від 31.07.2015 № 05-2986510/2 ПАТ «Дельта Банк» фактично розглянув заяву [PERSON] від 06.04.2015 та відповів на порушені в ній питання, суд приходить до висновку безпідставність вимог позову та залишення його без задоволення. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed