Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 2012 року на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Toyota» державний реєстраційний номер [NUMBER]. У результаті пригоди був пошкоджений належний йому автомобіль марки «Toyota» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2013 року провадження відносно [PERSON] було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях будь-яких порушень ПДР України, а [PERSON] фактично визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до Звіту № 970 від 15 листопада 2012 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 61028 гривень 49 копійок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» згідно Полісу № АВ/2255889. Він звернувся до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. Листом від 04 серпня 2014 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» відмовило у виплаті страхового відшкодування, оскільки відсутні документи стосовно вини у дорожньо-транспортній пригоді іншого учасника, та він не подав страховику відповідну заяву про страхове відшкодування протягом 1 року з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди. Вважає таку відмову неправомірною та просить суд: - стягнути з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень; - стягнути з [PERSON] на його користь решту майнової шкоди в розмірі 11028 гривень 49 копійок. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог до [PERSON] залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. Пояснила суду, що з постанови Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2013 року вбачається, що адміністративне провадження відносно [PERSON] було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На даний момент у страхової компанії відсутні будь-які документи на підтвердження наявності вини водія [PERSON], що виключає можливість визнати події, що стались 08 липня 2012 року, страховим випадком. Крім того, дорожньо-транспортна пригода сталась 08 липня 2012 року, а [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування лише 09 жовтня 2013 року, тобто з пропуском встановленого п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку, а саме в строк більше 1 року з дати спричинення шкоди. Таким чином, відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування [PERSON] є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам закону. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 липня 2012 року на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Toyota» державний реєстраційний номер [NUMBER]. У результаті пригоди був пошкоджений належний йому автомобіль марки «Toyota» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2013 року провадження відносно [PERSON] було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 6-9). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» згідно Полісу № АВ/2255889 (а.с. 78). [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з заявою про виплату страхового відшкодування 09 жовтня 2013 року, що підтверджується наданою суду копією заяви (потерпілого, або іншої особи, яка має право на страхове відшкодування) про страхове відшкодування від 09 жовтня 2013 року (а.с. 79-81). Листом від 04 серпня 2014 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування (а.с. 83). Позивач вважає відмову страхової компанії незаконною та необґрунтованою. Відповідно до частин 1-3 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж). Або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі. Гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причини відмови. З листа ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відмову вбачається, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2013 року адміністративне провадження відносно [PERSON] було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На даний момент у страхової компанії відсутні будь-які документи на підтвердження наявності вини водія [PERSON] Таким чином, відсутні підстави для визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та для виплати страхового відшкодування [PERSON] Разом з тим, у постанові Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2013 року зазначено, що в діях водія [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що потягло пошкодження транспортних засобів. Оскільки щодо [PERSON] уповноваженим органом не складався протокол про адміністративне правопорушення, суд позбавлений можливості визнати його винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8). Вбачається, що цією постановою суду встановлено факти вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, відмова страхової компанії на підставі п. 32.1. ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є необґрунтованою та такою, що не відповідає чинному законодавству України. Крім того, іншою підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування [PERSON] було ненадання заяви про страхове відшкодування протягом одного року з моменту настання страхового випадку. Відповідно до п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Дорожньо-транспортна пригода сталась 08 липня 2012 року. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з заявою про виплату страхового відшкодування лише 09 жовтня 2013 року. Зазначене підтверджується наданою суду копією заяви (потерпілого, або іншої особи, яка має право на страхове відшкодування) про страхове відшкодування від 09 жовтня 2013 року (а.с. 79-81). Також, з листа [PERSON] від 04 березня 2014 року вбачається, що документи до страхової компанії він подав 09 жовтня 2013 року (а.с. 82). Вбачається, що встановлений законом річний строк подання заяви про страхове відшкодування [PERSON] пропущений. Представник позивача посилався на те, що [PERSON] тривалий час доводив свою невинуватість у дорожньо-транспортній пригоді. Разом з тим, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення встановлено постановою Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2013 року. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась. За таких обставин, з березня 2013 року по 09 липня 2013 року у позивача було достатньо часу на подання заяви до страхової компанії. Таким чином, суд вважає, що відмова ПА ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» у виплаті страхового відшкодування з цієї підставиє правомірною. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed