Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

У червні 2016 року\~[PERSON]\~та [PERSON]\~ звернулися до суду в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON], вимоги якого уточнили в ході розгляду справи та просили скасувати: рішення [PERSON] сільської ради\~Кіцманського району Чернівецької області від 15 грудня\~\~2015 року, яким знято статус соціального житла з квартири [ADDRESS]; рішення [PERSON] сільської ради від 15 грудня 2015 року про розгляд заяви учасника АТО [PERSON] та рішення [PERSON] сільської ради від 15 грудня 2015 року про передачу [PERSON] у приватну власність вказаної квартири. А також просять скасувати рішення\~від 16 березня 2016 року про державну реєстрацію права власності\~\~[PERSON] на зазначену квартиру. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 7 грудня 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін. 21 лютого 2018 року, переглядаючи дану справу в касаційному порядку, Верховним Судом прийнято постанову в даній цивільній справі, якою рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.11.2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07.11.2016 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. 05.03.2018 року вказана цивільна справа надійшло на новий судовий розгляд в провадження Кіцманського районного суду після скасування. Під час нового судового розгляду судом встановлено, що з врахуванням уточнених позовних вимог, поданих 06.06.2018 року позивачі позовні вимоги мотивують тим, що спірну квартиру [ADDRESS] було надано батькові позивачів [PERSON], як спеціалісту, який працював в колгоспі з 20 листопада 1980 року по\~01 листопада 2005 року. Позивачі разом зі своїми неповнолітніми дітьми проживають і зареєстровані в [INFO]\~. Вказаний 4-х квартирний житловий будинок знаходився на балансі колгоспу «Іскра», який 28 лютого 2000 року, реорганізовано в приватне сільськогосподарське підприємство «Кліводинське» (далі - ПСП «Кліводинське»). Квартири у цьому будинку надавались для проживання спеціалістам (працівникам) колишнього колгоспу «Іскра» та ПСП «Кліводинське». Рішенням [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 31 січня 2013 року №192-13/13 пьяжитловому будинку по вул. Буковинській, 80, надано статус житла соціального призначення. Право власності за [PERSON] сільською радою Кіцманського району Чернівецької області на вказаний житловий будинок зареєстровано 23 січня 2014 року. У 2005 році позивачі звертались до ПСП «Кліводинське» з наміром приватизувати вказане житло, а у 2014 року - до сільської ради про надання його в оренду, проте заява залишена без задоволення. У лютому 2016 року їм стало відомо про те, що відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] самовільно замінили замок на вхідних дверях квартири. Під час проведення Кіцманським відділом поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області перевірки за заявою матері позивачів [PERSON] встановлено, що [PERSON] є власником зазначеної квартири на підставі рішень [PERSON] сільської ради\~Кіцманського району Чернівецької області від 23 лютого 2015 року,\~\~від 15 грудня 2015 року та ордера від 26 січня 2016 року. Крім того, рішенням [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 15 грудня 2015 року скасовано статус житла соціального призначення квартири [ADDRESS]. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилалися на те, що ордер на спірну квартиру видано [PERSON] сільською радою Кіцманського району Чернівецької області [PERSON] з порушенням вимог\~статті 58 ЖК України, оскільки ця квартира не була вільною на час видачі ордера, а також був порушений порядок її приватизації. А тому вважають спірні рішення [PERSON] сілької ради незаконними, такими, що порушують гарантоване Контитуцією України право позивачів на житло, оскільки позивачів та членів їх сім`ї незаконно позбавлено права проживання у вказаному житлі, а тому такі рішення підлягають скасуванню, як і рішення від 16 березня 2016 року про державну реєстрацію права власності\~\~[PERSON] на зазначену квартиру. В судовому засіданні представники позивачів [PERSON] та [PERSON], підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Крім цього, представник позивача [PERSON] пояснив, що [PERSON]\~та [PERSON]\~ разом з малолітніми дітьми зареєстровані саме в квартирі [ADDRESS], незважаючи на те, що згідно відмітки в паспорті [PERSON]\~та [PERSON]\~останні значаться зареєстрованими з 1998 року та 1997 року відповідно в с.Кліводин без вказівки на вулицю та номера квартири, оскільки в той час нумерації квартир не існувало, не було присвоєно поштових адрес. Інвентарні справи тільки з 2013 року були виготовлені за кошти людей, які проживали в будинку. В зимовий період сімя [PERSON] не проживала у спірній квартирі, оскільки будинок не підключений до централізованого опалення. Скориставшись відсутністю [PERSON], [PERSON] сільська рада зняла статус соціального житла з квартири №4 та незаконно передала таку [PERSON]., 23.02.2015 року присвоюється поштова адреса. Вважає доведеним факт проживання позивачів у вказаній квартирі. На сьогоднішній день, відсутнє рішення суду про виселення [PERSON] або визнання осіб втратившими право користування житловим приміщенням, хоча [PERSON] в 2017 року звертався із таким позовом до суду, однак постановою апеляційного суду Чернівецької області від 04.01.2018 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей , третьої особи [PERSON] у справах дітей Кіцманської РДА про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття осіб з реєстраційного обліку, відмовлено. А тому вважає, що приймаючи спірні рішення [PERSON] сільська рад діяла поза межами Конституції України, знімати статус із соціального житла сільська рада не мала права , таке житло могло бути передано тільки в користування , на підставі договору найму. Крім того, представник позивача [PERSON] пояснила, що коли вона з чоловіком [PERSON] в 1980 році вселились до спірного житла, а також разом з дітьми: сином [PERSON] та дочкою [PERSON], ніяких номерів чи назви вулиці не існувало. Син, повернувшись з армії, зареєструвався в житлі в 1997 році, а дочка [PERSON] в 1998 році, коли отримала паспорт. Вони постійно сплачували квартирну плату за користування квартирою, яку вносили через бухгалтерію колгоспу. В 2007 році вона з чоловіком [PERSON] перейшли проживати у власний новозбудований будинок за адресою с.Кліводин, вул. Шевченка, 32, де зареєструвались. До 2015 року дочка [PERSON] постійно проживала з сімєю в даній квартирі, син [PERSON] з сімєю приїздив періодично, коли в неї вселився [PERSON], змінивши всі замки. Просила позов задоволити повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Підтримав поданий до суду відзив , при цьому зазначив, що твердження позивачів про їх проживання у спірній квартирі, як і сам факт правомірності набуття ними права на проживання в цій квартирі, не відповідає дійсності та є надуманим. Крім того, батьком позивачів [PERSON] за час роботи в місцевому колгоспі та проживання в с.Кліводин було отримано земельну ділянку під будівництво житлового будинку, на якій ним побудовано житловий будинок, будівництво якого завершено в 1987 році. А по завершенню будівництва сімя [PERSON] перейшла проживати з спірної квартири в новозбудований житловий будинок, де вони були прописані. З переходом [PERSON] разом з членами сімї проживати до новозбудованого житла по вул. Шевченка,32 в с.Кліводин, з цього часу ними було втрачено право проживання та користування квартирою №4 в колгоспному будинку по вул. Буковинській, 80 в с.Кліводин. Також вважав, що твердження позивачів, що вони зареєстровані саме в кв.№4 в буд. №80 по вул. Буковинській в с.Кліводин , не відповідає дійсності та спростовується відмітками у паспортах позивачів, де вказано «місце проживання» с.Кліводин, а також адресними та реєстраційними картками заведеними на позивачів. А тому вважав, що оскільки позивачі не мають законних підстав на проживання в спірній квартирі, то на час прийняття [PERSON] сільською радою рішень про передачу цієї квартири учаснику АТО [PERSON] квартира була вільною, оскільки позивачі в ній не проживали, фактично не прописані та в ній не знаходяться їхні особисті речі. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Підтримала поданий до суду відзив , при цьому зазначила, що при прийнятті рішень 2 сесії 7 скликання від 15.12.2015 року № 24-02/15, №28-02/15 [PERSON] сільська рада діяла в межах компетенції, визначеної законом та не була законодавчо обмеженою щодо зняття статусу соціального житла зі спірної квартири, відповідно до ст.ст. 1,5 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення». Натомість позивачами не надано доказів, що підтверджують правомірність набуття ними житла у спірній квартирі у відповідності до вимог закону, оскільки єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який виконавчим комітетом [PERSON] сільською радою позивачам для вселення у квартиру №4по вул. Буковинській, 80 в с.Кліводин , не видавався, як це передбачено ст.ст. 53,58 ЖК УРСР. Не оспорює ту обставину, що [PERSON] надано житло, в якому зареєстровані позивачі, а тому [PERSON] і звертався до суду із позовом про визнання таких осіб втратившими право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, однак йому було відмовлено. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] у справах дітей Кіцманської РДА Чернівецької області в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. При ухваленні рішення просила врахувати житлові інтереси малолітніх дітей. (а.с.100-101 том2). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом установлено, що 4-х квартирний житловий будинок №80, що знаходиться по вул. Буковинській у с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької області , у 2000 році рішенням загальних зборів членів колгоспу «Іскра» був переданий на баланс ПСП «Кліводинське», як правонаступнику цього колгоспу. Квартиру №4 у вказаному будинку, наказом голови ПСП «Кліводинське»\~\~\~\~від 5 грудня 2003 року було надано [PERSON] - батькові позивачів [PERSON] та [PERSON], у безоплатне користування для проживання. (а.с.10 том1). За вказаною адресою зареєстровані позивачі разом з малолітніми дітьми. (а.с.11,66,67 том1) Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 17 січня 2013 року, на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року, вирішено вказаний будинок прийняти на баланс сільської ради. Відповідно до акту приймання-передачі від 25 червня 2013 року будинок передано на баланс [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Право власності за [PERSON] сільською радою Кіцманського району Чернівецької області на житловий будинок по вул. Буковинській, 80 в с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької області зареєстровано у реєстраційній службі Кіцманського районного управління юстиції 23 січня 2014 року. У відповідності до рішення №368-29/15 від 23.02.2015 року 29 позачергової сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької ради вирішено серед інших виділити квартиру №4 площею 71,60 кв.м з майна 4х квартирного житлового будинку в с.Кліводин по вул. Буковинській, 80 в окреме майно, присвоївши йому поштову адресу: с.Кліводин, вул. Буковинська, 80/4, оформити та зареєструвати право власності на квартиру №4, що в с.Кліводин по вул. Буковинській №80/4 за [PERSON] сільською радою. (а.с.74 том1) Рішенням [PERSON] сільської ради від 15.12.2015 року № 23-02/15 вирішено надати учаснику АТО [PERSON] у приватну власність трьохкімнатну квартиру №4 в 4х квартирному житловому будинку по вул. Буковинській, 80 в с.Кліводин, за його заявою. (а.с.73 том1) Рішенням [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 15 грудня 2015 року №24-02/15 знято статус соціального житла з квартири №4, по вул. Буковинській , 80/4 в с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької та цього ж дня рішенням від 15 грудня 2015 року\~\~\~№ 28-02/15 вирішено вказану квартиру по вул. Буковинській, 80/4, кв.№4, загальною внутрішньою площею71,6 кв.м, в тому числі житловою 47,6 кв.м, безоплатно передати у приватну власність [PERSON]В.(а.с.13 том1) 26 січня 2016 року на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 15 грудня 2015 року\~\~[PERSON] видано ордер на вказану квартиру. (а.с.14, 69 том1) Право власності на квартиру №4, по вул. Буковинській , 80 в с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької зареєстровано за [PERSON] 16 березня 2016 року, вказано підставу виникнення права власності: рішення №368-29/15 від 23.02.2015 року 29 позачергової сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради, рішення 2 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради №23-02/15 , видане 15.12.2015 року . (а.с.15 том1) Також встановлено, що позивачі в 2005 році звертались до ПСП «Кліводинське» з наміром приватизувати вказане житло, а у 2014 року - до сільської ради про надання його в оренду, проте заява залишена без задоволення. (а.с. 18-21 том1). Звертаючись до суду з даним позовом та оспорюючи рішення [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про передачу [PERSON] у приватну власність спірної квартири та рішення про зняття з цієї квартири статусу соціального житла, позивачі посилалися на те, що цими рішення порушено їх право користування спірною квартирою та позбавлено гарантованого\~Конституцією України\~права на житло. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Положення цього конституційного принципу закріплені у частині четвертій\~статті 9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~передбачені питання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради і питання щодо зняття статусу соціального житла у зазначеному переліку не передбачено. Згідно частини першої\~статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до статті 1 до\~Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»\~житловий фонд соціального призначення - сукупність соціального житла, що надається громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту; соціальне житло - житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк. Згідно частини другої\~статті 5 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»\~передача житла з житлового фонду соціального призначення до інших житлових фондів, визначених законом, не допускається, а відповідно до частини п'ятої статті 3, соціальне житло не підлягає піднайму, бронюванню, приватизації, продажу, даруванню, викупу та заставі. Таким чином, [PERSON] сільська рада Кіцманського району Чернівецької області ухвалюючи\~\~15 грудня 2015 року спірні рішення діяла за межами своєї компетенції, які визначені\~статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування». У звязку з чим суд рахує, що позовні вимоги в частині скасування рішень 2 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №24-02/15 від 15.12.2015 р. «Про зняття статусу соціального житла», рішення 2 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №23-02/15 від 15.12.2015 р. «Про розгляд заяви учасника АТО [PERSON]В.», рішення 2 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №28-02/15 від 15.12.2015р. «Про передачу у приватну власність житла [ADDRESS] [PERSON]», є підставними, такими, що підлягають до задоволення, оскільки такий висновок ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які оцінені судом в ході розгляду справи на підставі їх всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, як кожного окремо, так і у їх сукупності. Суд також\~приходить до\~висновку про\~набуття у\~позивачів права\~користування квартирою\~№4 по вул. Буковинській , 80 в с.Кліводин, як членів сім`ї наймача, так як дана обставина стверджується паспортами громадян України позивачів, в яких містяться записами про зареєстроване місце проживання [PERSON] - с.Кліводин з 31.08.1998 року, [PERSON] - с.Кліводин з 28.05.1997 року. (а.с.66,67 том1) Згідно картки реєстрації особи [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою [INFO]. Син [PERSON], [INFO] зареєстрований за вказаною адресою з 17.02.2015 року. (а.с.105 том2) Згідно картки реєстрації особи [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою [INFO]. Дочка [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованою за вказаною адресою. (а.с.107 том2). У відповідності до адресної картки, інформація в якій співпадає з даними паспортів громадян України позивачів по справі, останні, в тому числі малолітні діти зареєстровані за адресою [INFO]. (а.с.106 том2). Зазначені докази суд визнає належними, допустимими та такими, що містять інформацію про доказування фактичного місця реєстрації позивачів та їх малолітніх дітей. Дані докази не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності. У звязку із цим твердження представника сільської ради про те, що адресні та реєстраційні картки осіб, заведені на позивачів із відомостями, що не містять конкретизації номеру квартири, а також відмітки в паспортні громадян України позивачів про те, що вони зареєстровані в с.Кліводин без конкретизації вулиці, будинку чи квартири, а тому не свідчать про реєстрацію даних осіб саме в кв.№4 по вул. Буковинській, 80 в с.Кліводин, суд визнає неспроможними та надуманими. Суд також не може погодитися із доводами представника сільської ради про те, що записи Погосподарської книги [PERSON] сільської ради №2 за період з 1996 по 2000 років, де на стор 72, особовий рахунок №131, зареєстровано господарство [PERSON], до членів господарства якого входять в тому числі і всі позивачі по справі, підтверджують факт проживання та реєстрацію позивачів за адресою вул. Шевченка, 32 в с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької області. Так, при огляді та дослідження оригіналу даної Погосподарської книги [PERSON] сільської ради №2, представленої представником [PERSON] сільської ради, судом встановлено, що записи в ній здійснено різними почерками, різного кольору кульковими ручками, де-не-де олівцем, містять перекреслення, виправлення ніким не засвідчені, в тому числі і в написанні прізвища та по батькові осіб. Дана книга не прошита, аркуші не пронумеровані, відсутня послідовність порядкових номерів, маються пропущені чисті не заповнені аркуші книги, після чого нумерація та записи продовжуються не в хронологічному порядку, що прямо суперечить Інструкції з діловодства. А тому,\~суд не\~бере до\~уваги інформацію\~відображену в\~Погосподарській книзі\~[PERSON] сільської\~ради №2\~за період\~з 1996\~по 2000\~років,\~оскільки такі\~відомості ні\~не підтверджують\~обставини позовної\~заяви,\~ні не\~спростовують такі,\~а отже не несуть жодних правових наслідків для об'єктів, відносно яких вони здійснюється. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішенням №368-29/15 від 23.02.2015 року 29 позачергової сесії 6 скликання [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької ради вирішено серед інших виділити квартиру №4 площею 71,60 кв.м з майна 4х квартирного житлового будинку в с.Кліводин по вул. Буковинській, 80 в окреме майно, присвоївши йому поштову адресу: с.Кліводин, вул. Буковинська, 80/4, оформити та зареєструвати право власності на квартиру №4, що в с.Кліводин по вул. Буковинській №80/4 за [PERSON] сільською радою. (а.с.74 том1), рішенням від 15 грудня 2015 року №24-02/15 знято статус соціального житла з квартири №4, по вул. Буковинській , 80/4 в с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької та цього ж дня рішенням від 15 грудня 2015 року\~\~\~№ 28-02/15 вирішено вказану квартиру по вул. Буковинській, 80/4, кв.№4, загальною внутрішньою площею71,6 кв.м, в тому числі житловою 47,6 кв.м, безоплатно передати у приватну власність [PERSON]В.(а.с.13 том1). Із аналізу вбачається, що в усіх оскаржуваних рішеннях сільської ради мова йде саме про квартири №4, по вул. Буковинській , 80/4 в с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької області, на підставі яких [PERSON] 16 березня 2016 року зареєстрував своє право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. А дане свідчить тільки про наявність простої арифметичної описки в номері багатоквартирного будинку №80/4, що складається з чотирьох квартир, яка була усунута державним реєстратором. Крім того, як ствердила в судовому засіданні представник [PERSON], вона не оспорює ту обставину, що житло в якому зареєстровані позивачі в с.Кліводин , згодом було надано учаснику АТО [PERSON] А згідно постанови апеляційного суду Чернівецької області від 04.01.2018 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей , третьої особи [PERSON] у справах дітей Кіцманської РДА про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття осіб з реєстраційного обліку, а саме квартири [ADDRESS], відмовлено. Постанова набрала законної сили. (а.с. 10-15 том2) Згідно частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~\~\~\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до пункту 1\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. Згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв'язків із конкретним місцем (рішення у справі «Прокопович проти Росії», заява № 58255/00, пункт 36,). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення\~\~від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява № 19009/04, пункт 50). У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв'язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63). Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. У пункті 44 рішення від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуваними рішеннями [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області позивачів та їх малолітніх дітей фактично позбавлено житла та порушено їх конституційне право на житло, оскільки в судовому засіданні було достеменно встановлено, що позивачі зареєстровані в спірній квартирі з 1997 року та 1998 року відповідно, хоча фактично користуються квартирою тривалий проміжок часу час з 1980 року, їхні малолітні діти зареєстровані в житлі поряд з батьками, особи справно сплачували витрати на утримання квартири, ремонт майна та інші обов'язкові платежі, вчиняли дії щодо переведення на них прав і обов'язків наймача та укладення договору найму житла, а також його приватизацію, а отже існує встановлений зв'язок позивачів із спірною квартирою як із житлом. Разом з тим, позовна вимога в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] (номер запису про право власності 13711762) від 16.03.2016р. на квартиру №4 в будинку №80 в с.Кліводин, Кіцманського району Чернівецької області, не ґрунтується на законі. Згідно з положеннями ст.ст.9,26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. А тому у задоволенні даної вимоги слід відмовити, оскільки рішення суду про скасування рішення [PERSON] сільської ради №23-02/15 від 15.12.2015 р. «Про розгляд заяви учасника АТО [PERSON]В.», що стало підставою виникнення права власності [PERSON] на квартиру, а також скасування інших рішень органу самоврядування є самостійним приводом для скасування запису про державну реєстрацію документа, що посвідчує право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. \~\~\~\~\~ На підставі ст.141\~ЦПК України\~, позивачам підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1653 грн.60 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до діючих на час звернення із позовною заявою норм Закону України «Про судовий збір» (а.с.1). \~Враховуючи наведене та

Outcome: approved