Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 квітня 2013 року сторонами укладено кредитний договір № 68/2013, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у розмірі 64 530, 00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом 17 % річних, у разі прострочення повернення кредиту - 22, 00 % річних, строком до 23 квітня 2020 року. Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту виконав, але відповідачем кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому він просив стягнути з відповідача у суму заборгованості у розмірі суму заборгованості за кредитним договором № 68/2013 від 24 квітня 2013 року у розмірі 64 563, 94 грн, з яких: нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 30 квітня 2015 року - 10 188, 36 грн, заборгованість за кредитом - 54 375, 58 грн та судовий збір - 1 921, 00 грн. Підсудність розгляду справи визначена за ухвалою Київського апеляційного суду від 07 червня 2019 року, на підставі статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Ухвалою судді від 21 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху, з підстав невідповідності вимогам частини четвертої статті 177 ЦПК України. 10 липня 2019 року, після усунення заявником недоліку, у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву суду не надала. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків. 24 квітня 2013 року сторони уклали кредитний договір № 68/2013, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти у розмірі 64 530, 00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом 17 % річних у строк до 23 квітня 2020 року, передбачені кредитним договором. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється у розмірі 22, 00 % річних, відповідно до п. 1.4.2 кредитного договору. Банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджуються випискою з позичкового рахунку відповідача. У відповідності до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право і свободу людини і громадянина на захист у суді. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, ще прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту і відсотки за користування ним, підлягають стягненню за судовим рішенням. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 68/2013 від 24 квітня 2013 року у розмірі 64 563, 94 грн, з яких: нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 30 квітня 2015 року - 10 188, 36 грн, заборгованість за кредитом - 54 375, 58 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 921, 00 грн.

Outcome: approved