Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі рішення адміністрації профкому АСМП «Дніпробудтяжмаш» від 22 лютого 1993 року, позивачу на склад сімї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] була надана в користування квартира [ADDRESS]. На даний час квартира не приватизована, а тому належить до державного житлового фонду. Відповідно до довідки «КП Жилсервіс-9» ДМР від 28.04.2016 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Донька позивача, відповідачка по справі [PERSON], з 2001 року в квартирі не проживає, не користується нею, не несе витрати на її утримання. Оскільки відповідач не проживає в квартирі, не утримує її, позивач просив суд визнати відповідача [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартира [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволення позову наполягав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради, до суду свого представника не направила, про слухання справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі на підставі рішення адміністрації профкому АСМП «Дніпробудтяжмаш» від 22 лютого 1993 року, позивачу на склад сімї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] була надана в користування квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки «КП Жилсервіс-9» ДМР від 28.04.2016 в квартирі [ADDRESS] на теперішній час зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Разом з тим, в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] не мешкає без поважних причин, особистих речей в ній не має, оплату комунальних послуг не здійснює. Дані обставини підтверджуються довідкою КП «Жилсервіс-9» ДМР від 28.04.2016. Відповідно до ч.1, 2\~ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщенні протягом 6 місяців, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Згідно із\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила\~право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки здійснюється у судовому порядку. З огляду на наведені обставини, суд вважає, що відповідач більше ніж півроку не проживає у спірній квартирі, не зберігає в ній свої речі, не несе витрати по її утримані, втратила інтерес до неї, а тому [PERSON], слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №3 в будинку №194 по вулиці Береговій в м.Дніпропетровську. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.

Outcome: approved