Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У січні 2020 року ТОВ «Сонце» звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04.02.2019 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Сонце» про захист прав споживача. В обґрунтування заяви посилалось на те, що після набрання судовим рішенням законної сили, товариство з метою встановлення істини звернулося до експертної установи з для проведення експертизи. Після проведення якої товариству стали відомі обставини які не були встановлені судом внаслідок відмови у призначені судової експертизи, а також не були і не могли бути відомі заявникові під час розгляду справи, а саме те, що причиною псування спірного виробу стало значний механічний вплив внаслідок неохайної експлуатації виробу, або недотримання умов його експлуатації. Посилаючись на указані обставини, ТОВ «Сонце» просить суд рішення від 04.02.2019 року скасувати та призначити справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник ТОВ «Сонце» заяву підтримав, просив рішення суду скасувати за нововиявленими обставинами з підстав зазначених у заяві. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви ТОВ «Сонце» заперечувала, пославшись на її безпідставність. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, виходячи з наступного. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав («Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року: 33). Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata» (там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX). Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Пунктом 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України установлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Як роз`яснено у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.02.2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.05.2019 року, позов [PERSON] до ТОВ «Сонце» про захист прав споживача задоволено: зобов`язано відповідача усунути недолік виробу, а саме замінити комірець пальто, Model: S-938, Stile: male coat, Color: Blac. Задовольняючи позов суд виходив з того, що у судовому засіданні установлено те, що 27.12.2017 року [PERSON] придбала у роздрібній мережі ТМ «Sun`s house» пальто, вироблене ТОВ «Сонце», у межах гарантійного строку звернулася до відповідача із заявою про усунення виробничого недоліку, ТОВ «Сонце» у передбачений законом спосіб незалежної експертизи втрати якості виробу не проводило, суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача усунути недолік виготовленого ним виробу. У поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ТОВ «Сонце» посилається на висновок експерта ТОВ «КЕДЦ» від 04.12.2019 року за № 14858 та від 24.01.2020 року за № 14875, які виготовленні на замовлення товариства після набрання рішенням законної сили, тобто за своєю суттю є новими доказами щодо обставин установлених під час розгляду справи по суті та оцінених судом у встановленому процесуальним законом порядку, а тому в розумінні ст. 423 ЦПК України не можуть бути підставою для перегляду рішення суду яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами. Відповідно до ч. 2 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Сонце» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Outcome: dismissed