Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові зазначає, що з 02.06.2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем. 10.10.2013 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги дітям з лютого 2015 року не надає. Інших дітей, зобовязань за виконавчими документами у відповідача не має. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов визнав, пояснив, що він не працевлаштований, на теперішній час стоїть на обліку, як безробітний, але не заперечує про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 02.06.2001 року між сторонами було укладено шлюб. 10.10.2013 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що підтверджується свідоцтвами про народження серія І-ЖС №031512 та серія І-ЖС №143038. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Враховуючи, матеріальний стан позивачки та відповідача, відсутність у відповідача інших дітей, визнання позову, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей, потрібно визначити у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, від дня предявлення позову до повноліття старшої дитини. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 88 ЦПК України, яка встановлює, що у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд присуджує стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved