Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що вона проживала разом з останнім у [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Заявниця перебувала на утриманні чоловіка, оскільки він був військовим пенсіонером та отримував значно більшу пенсію. Встановлення зазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. Ухвалою суду від 24 липня 2015 року замінено в даній справі заінтересовану особу управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Моргун Н. В. у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у надісланих на адресу суду письмових поясненнях просила суд дослідити матеріали справи та ухвалити обґрунтоване рішення. Суд, заслухавши пояснення заявниці, з'ясувавши позицію заінтересованої особи, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сім'ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до положень ст.ст. 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або є інвалідами. Члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого чоловіка. Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Так, відповідно до п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявниці на утриманні чоловіка, є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. Судом об'єктивно встановлено, що заявниця та [PERSON] 22 липня 1962 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Антонінським районним бюро записів актів громадянського стану Хмельницької області 22 липня 1962 року (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 січня 2004 року (а.с. 8). У травні 2015 року заявниця через управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на що отримала відповідь № 3782/04 від 02 червня 2015 року про необхідність надання довідки уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні (а.с. 12-14). Відповідно до паспорту заявниці, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] з 30 серпня 1974 року та по теперішній час (а.с. 4, 5). Як вбачається з довідки Ізяславського РВ УМВС України в Хмельницькій області № 1482, згідно обліків ВГІРФО [PERSON] був зареєстрований за тією ж адресою до дня його смерті - [INFO] (а.с. 11). Водночас, згідно з довідкою КП «Житлосервіс» Ізяславської міської ради Хмельницької області від 07 травня 2015 року № 1057, [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] з 30 серпня 1974 року по 06 жовтня 1999 року (а.с. 10). Факт фактичного спільного проживання заявниці із [PERSON] та ведення спільного господарства до дня смерті останнього підтвердили суду свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно з відповіддю на запит суду управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області від 16 липня 2015 року № 4774/06, заявниця станом на день смерті свого чоловіка [PERSON] перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 156,30 грн. (а.с. 28). У матеріалах справі відсутні будь-які відомості щодо одержання заявницею інших доходів у цей час. Натомість, з трудової книжки [PERSON] вбачається, що на час смерті свого чоловіка вона не працювала (а.с. 32). У відповідності до відповіді на запит суду головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16 липня 2015 року № 6260/06, згідно матеріалів архівної пенсійної справи [PERSON] розмір пенсії на день його смерті становив 215,87 грн. (а.с. 30). З наведеного вбачається, що пенсія [PERSON] була значно більшою за пенсію заявниці, що разом з іншими доказами по справі вказує на те, що непрацездатна [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, пенсія останнього була основним джерелом доходу їх сім'ї, саме за рахунок його пенсії проводилась оплата комунальних послуг, продуктів харчування та інших необхідних для їх постійного проживання витрат. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявниці на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 26, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6, 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, п. 8 Постанови Пленум Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved