Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У травні 2015 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду зі вказаним вище позовом, зазначив, що позивачем надаються послуги [PERSON] і [PERSON] з теплопостачання [ADDRESS], особистий рахунок № [NUMBER], та відповідачі не виконують свої обов'язки по договору і періодично не здійснюють оплату послуг. Внаслідок дій відповідачів має місце заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання станом на 01.03.2015 року в розмірі 14 689 грн 32 коп. (а.с. 4). Представник позивача Гавриленко Т.С. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень на позов не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень на позов та заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Суд встановив факти і відповідні їм правовідносини. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІV із змінами, статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV із змінами, п.п.11,17,18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг - теплової енергії. Зокрема, обов'язком споживача є укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до вимог статей 67, 162 Житлового Кодексу УРСР від 30 червня 1983 року, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами і в установленні строки. На підставі рішення Ізюмської міської ради ХІІ сесії ХХІV скликання № 361 від 24.04.2003 року і рішення Х сесії ХХІV скликання Харківської обласної ради від 03.07.2003 року було створено Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж шляхом виділення із Обласного комунального підприємства теплових мереж. Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі - Ізюмське КПТМ) зареєстровано виконавчим комітетом Ізюмської міськради 07.08.2003 року із змінами від 05.01.2015 року, функціонує на підставі Статуту підприємства, затвердженого рішенням 6 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання № 0320 від 20.10.2006 року та рішенням 78 сесії Ізюмської міської ради 6 скликання від 28.11.2014 року № 2761, засновано на комунальній власності Ізюмської територіальної громади і діє з метою задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні теплової енергією, гарячої водою та іншої продукцією. Зазначене підприємство обслуговує теплотраси до житлових будинків Ізюмської територіальної громади, до переліку яких входить будинок [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 4 червня 2002 року вбачається, що квартира, що знаходиться в [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], у квартирі проживає відповідач [PERSON], шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 13 грудня 1995 року. (а.с. 9-17, 48-50) Відповідно до рішень Ізюмської міської ради були затверджені тарифи на послуги теплопостачання. Згідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, із змінами та доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок їх власників згідно Правилами користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкової територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктами 7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року із змінами. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підтвердження своїх вимог позивачем надано відомість нарахування і оплати за теплопостачання квартири за адресою: [ADDRESS], абонент [PERSON], особовий рахунок № [NUMBER], та надано розшифровку суми заборгованості оплати за послуги теплопостачання за період, починаючи з 01.01.2000 року по 01.03.2015 року, яка складає суму 14 тис. 689 грн 32 коп. (а.с. 5-8). Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, мешканка квартири за адресою: [ADDRESS], - [PERSON] зобов'язана нести витрати, пов'язані з теплопостачанням, оплачувати комунальні послуги щомісячно в строки, встановлені відповідно до пунктів 4, 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідач [PERSON] не надавала суду заперечення на позов і не надавала заяви про застосування судом позовної давності, згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] у квартирі не проживає з 1995 року, послугами з теплопостачання, які надавав позивач у вказаний період часу не користувався, тому відносно нього суд відмовляє позивачу у задоволенні позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати, які документально підтверджуються і складаються з судового збору в розмірі по 243,60 грн (а.с. 2-3).

Outcome: partial