Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

у червні 2014р. [PERSON].(надалі - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON](надалі - відповідач) про поділ спільного майна подружжя, при цьому пояснивши наступне. 27.04.1996р. між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про укладенні шлюбу від 27.04.1996р. серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] згідно Свідоцтва про народження від 18.02.1998р. серії [NUMBER]. За час шлюбу подружжям було набуто грошові кошти у сумі 565 426,17 грн. та 21 628,88 доларів США, із наступним їх розміщенням від імені відповідача на вкладних рахунках у банках: - в сумі 21 628,88 доларів США на рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно Договору про строковий банківський вклад з щомісячною сплатою процентів від 14.07.2010р. та виписки по рахунку; - в сумі 160 000,0 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк» згідно Договору від 16.09.2010р. за № SAMDN25000711925109 та виписки по рахунку; - в сумі 280 000,0 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно Договору про строковий банківський вклад з щомісячною сплатою процентів від 15.03.2011р. за № 008/8299/11 та виписки по рахунку; - в сумі 113 788,90 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Форум» згідно Договору банківського вкладу від 08.09.2011р. № 263L/1102/402832 та виписки по рахунку. В наступному рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09.07.2012р. по справі № 2601/11109/12 було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, із підстав, що останні проживали окремо, вели окреме господарство понад рік. Разом з цим позивач зазначила, що під час фактичного припинення шлюбних відносин із відповідачем, останній без відома та згоди позивача одноособово розпорядився вищенаведеними коштами подружжя, знявши їх із вкладних рахунків у банках та привласнивши у повній сумі на свою користь, а саме: - 14.07.2011р. зняв кошти у сумі 21 628,88 доларів США із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно виписки по рахунку; - з 17.07.2011р. по 20.09.2011р.зняв кошти вкладу із відсотками у сумі 166 654,25 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк» згідно виписки по рахунку; - 26.12.2011р.зняв кошти вкладу із відсотками у сумі 118 771,92 грн.із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Форум» згідно виписки по рахунку; - 15.03.2012р. зняв кошти у сумі 280 000,0 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно виписки по рахунку. При цьому позивач зазначила, що їй, як одному з подружжя, належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина вищенаведених коштів, які було знято відповідачем із вкладних рахунків та не повернуто в належній частині позивачу. На підставі викладеного, із урахуванням залишення без розгляду частини позовних вимог та їх наступного уточнення, позивач просила суд визнати спільною сумісною власністю позивача та відповідача грошові кошти у сумі 565 426,17 грн. та 21 628,88 доларів США, що були зняті відповідачем з депозитних рахунків; поділити майно, яке належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, наступним чином: визнати за позивачем право власності на 1/2 частину грошових коштів у сумі 565 426,17 грн. та 21 628,88 доларів США, що були зняті відповідачем із депозитних рахунків; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 282 713,08 грн. та 10 814,44 доларів США, що в еквівалентні до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України станом на 15.01.2015р. становить 170 608,60 грн. В свою чергу, відповідач звернувся із зустрічним позовом до позивача про поділ спільного майна подружжя. При цьому відповідач зазначив, що подружжям за час шлюбу набуто грошові кошти із наступним їх розміщенням від імені позивача на вкладних рахунках у банку: - в сумі 30 000,0 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк», - в сумі 30 000,0 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк». Разом з цим відповідач пояснив, що йому як одному з подружжя належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина вищенаведених коштів. У зв'язку із наведеним відповідач просив суд за зустрічним позовом визнати право власності відповідача на 1/2 частину грошових вкладів, які відкрито на ім'я позивача у ПАТ «Приватбанк» по рахунку [NUMBER] на суму 15 000,0 грн., по рахунку [NUMBER] на суму 15 000,0 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав первісний позов та просив задовольнити повністю позовні вимоги до відповідача. Разом з цим, представник позивача не визнав зустрічний позов та просив відмовити у задоволенні позовних вимог за ним повністю, оскільки такі вимоги є безпідставними і не підтверджені належними доказами по справі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти первісного позову та просив відмовити у задоволені позовних вимог повністю, оскількидо моменту розірвання шлюбу позивач із відповідачем проживали разом однією сім'єю, вели спільний побут за адресою: [ADDRESS], згідно Довідки КП «Голосіївжитлосервіс» від 21.05.2014р. за № 758, а тому всі грошові кошти у період шлюбу та по день його розірвання витрачалися в інтересах сім'ї та не підлягають розподілу. Крім того відповідач зазначив, що необхідно відступити від рівності часток подружжя із визначенням відповідачу 75% та позивачу 25% від спільного майна, оскільки їх неповнолітня дочка [PERSON] фактично проживає із відповідачем за адресою: [ADDRESS], а позивач проживає окремо, не приймає участі у виховані дочки, не дбає про її матеріальне становище і не приймає участі у додаткових витратах на дитину. Врахувавши пояснення сторін та з'ясувавши обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити первісний позов частково та відмовити у задоволені зустрічного позову повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.04.1996р. між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про укладенні шлюбу від 27.04.1996р. серії [NUMBER] (а.с.15, т.1). Від шлюбу позивач із відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] згідно Свідоцтва про народження від 18.02.1998р. серії [NUMBER] (а.с.14,т.1). Судом беззаперечно встановлено, що під час шлюбу відповідачем було розміщено грошові кошти на вкладних рахунках у банках: - в сумі 21 628,88 доларів США на рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно Договору про строковий банківський вклад з щомісячною сплатою процентів від 14.07.2010р. за № 008/7126/10 (а.с.141,т.1) та виписки по рахунку (а.с.141,т.1). Відповідно до п. 2.1.1. Договору дата повернення вкладу 14.07.2011р.; - в сумі 160 000,0 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк» згідно Договору від 16.09.2010р. за № SAMDN25000711925109 (а.с.166-167,т.1) та виписки по рахунку (а.с. 172-173,т.1). Відповідно до п. 1 Договору дата повернення вкладу 16.09.2011р.; - в сумі 280 000,0 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно Договору про строковий банківський вклад з щомісячною сплатою процентів від 15.03.2011р. за № 008/8299/11 (а.с.139,т.1) та виписки по рахунку (а.с.140,т.1). Відповідно до п. 2.1.1. Договору дата повернення вкладу 15.03.2012р.; - в сумі 113 788,90 грн. на рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Форум» згідно Договору банківського вкладу від 08.09.2011р. № 263L/1102/402832 (а.с.232т.1) та виписки по рахунку (а.с.233,т.1). Відповідно до п. 6.1. Договору дата повернення вкладу 08.03.2013р. Разом з цим вбачається, що відповідачем було знято спірні кошти на загальну суму 565 426,17 грн. та 21 628,88 доларів США із вкладних рахунків у банках: - 14.07.2011р. у сумі 21 628,88 доларів США із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно виписки по рахунку (а.с.141,т.1), відповідно до п. 2.1.1. Договору від 14.07.2010р. за № 008/7126/10 (а.с.141,т.1) у зв'язку із настанням дати повернення депозиту та закінчення строку дії договору; - з 17.07.2011р. по 20.09.2011р. зняв кошти вкладу із відсотками у сумі 166 654,25 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк» згідно виписки по рахунку (а.с.172-173,т.1), відповідно до п. 1 Договору від 16.09.2010р. за № SAMDN25000711925109 (а.с.166-167,т.1) у зв'язку із закінченням строку вкладу; - 26.12.2011р.зняв кошти вкладу із відсотками у сумі 118 771,92 грн.із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Форум» згідно виписки по рахунку (а.с.233,т.1), тобто достроково до визначеної договором дати повернення вкладу; - 15.03.2012р. зняв кошти у сумі 280 000,0 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно виписки по рахунку (а.с.140,т.1), тобто достроково до визначеної договором дати повернення вкладу. В наступному рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09.07.2012р. по справі № 2601/11109/12 було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.16,т.1), із зазначенням як підстави для розірвання шлюбу обставину, що сторони проживають окремо близько року. У зв'язку із наведеним суд зазначає, що згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 178 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. При цьому в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 роз'яснено для врахування судами, що у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, права зазначених установ не зачіпаються. Ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належності спірних коштів до особистої приватної власності відповідача. На підставі викладеного, оцінивши безпосередньо достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обґрунтованість доводів позивача щодо набуття останньою із відповідачем як подружжям за час шлюбу у спільну сумісну власність згідно презумпції ст. 60 СК України грошових коштів у сумі 565 426,17 грн. та 21 628,88 доларів США, які відповідачем було розміщено на вкладних рахунках у банках із наступним їх знаттям з відсотками за такими вкладами. Разом з цим, щодо вимог за первісним позовом про поділ вищезазначених коштів у сумі 565 426,17 грн. та 21 628,88 доларів США, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Також позивачем у первісному позові та в заяві про уточнення позовних вимог (а.с.241,т.1) зазначено, що за її спільною згодою із відповідачем було розміщено від імені відповідача зазначені кошти подружжя на вкладних рахунках у банках. Враховуючи наведене, позивачем було надано згоду на порядок та умови розміщення відповідачем коштів подружжя на вкладних рахунках у банках за договорами банківського вкладу, зокрема на визначений такими договорами порядок наступного припинення вкладу та зняття відповідачем коштів за таким вкладом. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що за взаємною згодою із позивачем відповідачем було знято кошти із вкладних рахунків в банках: - у сумі 21 628,88 доларів США із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно п. 2.1.1. Договору від 14.07.2010р. за № 008/7126/10 (а.с.141,т.1) у зв'язку із настанням дати повернення банком вкладу 14.07.2011р.; - у сумі 166 654,25 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк» згідно п. 1 Договору від 16.09.2010р. за № SAMDN25000711925109 (а.с.166-167,т.1) у зв'язку із настанням дати повернення банком вкладу 16.09.2011р. До того ж суд зазначає, що вказані кошти у сумі 21 628,88 доларів США і 166 654,25 грн. знято відповідачем під час перебування у шлюбі із позивачем та майже за рік до моменту розірвання між ними шлюбу. При цьому позивачем не зазначено конкретно із якого саме часу вона із відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо, не надано суду докази на підтвердження обставин щодо дати початку окремого проживання подружжя, відсутнє судове рішення про встановлення режиму окремого проживання подружжя (ст. 119 СК України), не надано суду докази про дату звернення позивача із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем із підстав окремого проживання, відсутні докази щодо дати із якої відповідачу стало відомо про прийняття судом до розгляду такого позову про розірвання шлюбу. Наведені обставини також не визначено у рішенні Голосіївського районного суду міста Києва від 09.07.2012р. по справі № 2601/11109/12, оскільки у рішенні зазначено лише висновок суду про приблизну тривалість періоду окремого проживання подружжя, без встановлення як обставинипо справі дати його початку чи терміну, від якого необхідно обраховувати тривалість такого окремого проживання подружжя. При цьому в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р. за № 5 роз'яснено: суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. В свою чергу, положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено преюдиційний характер щодо встановлених судовим рішенням обставин, а не длявисновків суду у такому рішенні. При цьому окреме проживання членів подружжя не призводить до автоматичного припинення шлюбу між ними, не змінює правовий режим майна набутого у спільну сумісну власність подружжям, зокрема порядку розпорядження подружжям таким майном, визначеного ст. 65 СК України. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що зазначену суму коштів було знято відповідачем із рахунків та використано подружжям за взаємною згодою відповідно до ст.65 СК України, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Разом з цим суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 70 СК України у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, - таке майно або його вартість враховується при поділі. Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином на позивача покладено процесуальний обов'язок довести наявність обставин визначених ч. 2 ст. 70 СК України тазняття, використання відповідачемкоштів подружжя у порушення визначеної ст. 65 СК України щодо спільної згоди подружжя на розпорядження їх майном одним з подружжя. Аналогічну правову позицію зазначено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 06.06.2012р. по справі № 6-15674св12. Однак, позивачем не надано докази, що без її згоди відповідач зняв кошти у сумі 21 628,88 доларів США із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк», у сумі 166 654,25 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк», використавїх із порушенням вимог ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження спільним майном подружжя. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що під час шлюбу відповідач за згодою позивача та згідно умов розміщення за договорами банківського вкладу зняв кошти у сумі 21 628,88 доларів США із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк», у сумі 166 654,25 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк», у зв'язку із чим не підлягають задоволенню вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача 1/2 частини наведених сум коштів. Разом з цим суд зазначає, що в супереч погоджених позивачем як другим із подружжя умов розміщення коштів на вкладних рахунках за договорами банківського вкладу, відповідач достроково зняв: - 26.12.2011р.кошти вкладу із відсотками у сумі 118 771,92 грн.із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Форум» згідно виписки по рахунку (а.с.233,т.1) до визначеної п. 6.1. Договору дати повернення вкладу - 08.03.2013р. (а.с.233,т.1), - 15.03.2012р. кошти вкладу у сумі 280 000,0 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» згідно виписки по рахунку (а.с.140,т.1) до визначеної п. 2.1.1. Договору дати повернення вкладу 15.03.2012р. (а.с.139,т.1). При цьому відповідачем не надано докази прообізнаність позивача та наявність згоди останньої на дострокове зняття вказаних коштів подружжя із вкладних рахунків, не зазначено і не підтверджено доказами обставини щодо необхідності та поважності дострокового зняття відповідачем наведених коштів. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відповідач приховав від позивача обставини щодо здійснення ним дострокового знаття коштів подружжя у сумі 118 771,92 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Форум», у сумі 280 000,0 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк». Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо інформування відповідачем у наступному позивача про напрямки використання знятих достроково коштів подружжя, а також відповідачем не доведено використання таких коштів в інтересах та на потреби сім'ї, з огляду на значну суму наведених коштів і те, що на думку позивач зазначені кошти перебували у незмінному стані на вкладних рахунках після їх внесення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач приховав достроково зняті кошти подружжя у сумі 118 771,92 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Форум», у сумі 280 000,0 грн. із рахунку [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк» від позивача у порушення вимог ст. 65 СК України. Разом з цим у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21 грудня 2007 року за № 11 роз'яснено, що у разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. В свою чергу суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21 грудня 2007 року за № 11). Згідно ч. 1ст. 70 СК України унормовано, що у разі поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Разом з цим суд відхиляє як неналежні доводи відповідача про відступлення від рівності часток членів подружжя, оскільки вбачається, що відповідач із неповнолітньою дочкою [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS], згідно Довідки про складі сім'ї КП «Голосіївжитлосервіс» від 21.05.2014р. за № 758 (а.с.8,т.1), Акту від 28.05.2014р. за № 12 (а.с. 128,т.2) щодо проживання неповнолітньої [PERSON] за вказаною адресою. При цьому, допитана у якості свідка неповнолітня [PERSON] показала, що проживає частково, як із батьком так і з матір'ю, мати у рівних частках здійснює утримання доньки, бере участь у її вихованні, побутовому забезпеченні, навчанні і розвитку. Положеннями ч. 1 ст. 71 СК України визначено, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо поділу в рівних частинах коштів спільної сумісної власності подружжя у сумі 118 771,92 грн. і 280 000,0 грн. знятих достроково відповідачем із вкладних рахунків, та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину коштів від вказаних сум 118 771,92 грн. і 280 000,0 грн., що складає відповідно 56 385,96 грн. і 140 000,0 грн. При цьому, оскільки відповідач у порушення ст. 65 СК України приховав від позивача кошти сумі 118 771,92 грн. і 280 000,0 грн., суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про компенсацією останній її частки у зазначених коштах, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача коштів у сумі 56 385,96 грн. і 140 000,0 грн. відповідно. Крім того, суд відмовляє у задоволені зустрічного позову відповідача, оскільки ним не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази внесення під час шлюбу коштів, розміру їх сум, дати зняття таких коштів із вкладних рахунків, відкритих на ім'я позивача за [NUMBER], за [NUMBER] у ПАТ «Приватбанк». Відповідно до ч. 1 і 4 ст. 60 СК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому згідно наявної у матеріалах справи квитанції за № 2756916-1 (а.с.1,т.1) позивачем було здійснено витрати на оплату судового збору у сумі 3441,0 грн. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, про необхідність стягнути із відповідача на користь позивача кошти у сумі 1720,50 грн. на компенсацію витрат з оплати судового збору.

Outcome: partial