Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якій просила суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона є власником будинку [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадину за законом, посвідченого 14 березня 2005 року нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори О.М. Тимченко. В зазначеному будинку, крім неї, зареєстровані її дочка [PERSON] та онук [PERSON], які у зазначеному будинку не проживають з 2010 року, їх особистих речей у будинку немає, комунальні послуги не сплачують. Таким чином, відповідачі більше року без поважних причин будинком не користуються, витрат по його утриманню не несуть. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомили. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідачі суду не надали. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що спірним житловим приміщенням є будинок [ADDRESS], власником якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадину за законом, посвідченого 14 березня 2005 року нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 2-705. Право власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS] зареєстровано в Колективному підприємстві «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 15 березня 2005 року за реєстраційним номером 9826344, про що зроблено запис № 80 в книзі 8. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до акту від 08.06.2018 року складеного головою квартального комітету № 36 встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстровані в [ADDRESS], але з 2010 року за даною адресою не проживають. Згідно довідки виданою 08.06.2018 року головою квартального комітету № 36 м.Павлограда, у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її онук [PERSON], 1998 року народження, прописані, але не проживають дочка [PERSON], 1976 року народження, дочка [PERSON], 1970 року народження, онук [PERSON], 1989 року народження. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідачібільше року не проживають у будинку [ADDRESS], їх особистих речей у будинку немає, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору по 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved