overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У червні 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засідання позов підтримала, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 26 серпня 1995 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського РВК м. Миколаєва, актовий запис №638. Мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У червні 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засідання позов підтримала, просила відновити дошлюбне прізвище Білоножко. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 19 грудня 2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 351. Мають синів [PERSON] Нікіту, [INFO], [PERSON], [INFO]. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У червні 2016р р. позивач звернувся до суду із позовом, яким просив визнати відповідача, таким, що втратив право користування належним йому житловим будинком №53 по вул. Маршала Василевського, у м. Миколаєві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що даний будинок позивачка придбала у [PERSON] 20 травня 2016 р. за договором купівлі-продажу. [PERSON] отримав будинок у спадок після смерті матері, [PERSON], яка померла у 2014 р., в порядку спадкування за заповітом, складеним [PERSON] у 2010 році. Відповідач, онук [PERSON], зареєстрований у зазначеному будинку з 1991 року, проте з моменту реєстрації, в будинку не проживав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що продав будинок [PERSON], даний будинок отримав у спадок після смерті [PERSON] З відповідачем [PERSON] не підтримує відносин, бачив його пару разів, однак той наміру вселитись не виявив, його речей в квартирі немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй, як сусідці відомо, що в зазначеному будинку ніхто не проживав крім бабусі та її сина. Відповідач три роки тому приїжджав на ювілей бабусі і все. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. За договором купівлі-продажу від 20 травня 2016р. [PERSON] купила у [PERSON] цілий житловий будинок з належними до нього господарськими і побутовими будівлями і спорудами, а також земельну ділянку, що розташована у м. Миколаєві по вул. Маршала Василевського, 53. Зазначений будинок [PERSON] отримав у спадок за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 22 серпня 2014р., у відповідності до свідоцтва про право на спадщину. В даному будинку зареєстрований [PERSON], [INFO]. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 15 вересня 2010 р. встановлено, що [PERSON] в будинку за місцем своєї реєстрації не проживає . Статею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право\~розпоряджання своїм майном. З урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України,\~\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.\~\~ Таким чином, виникнення права члена сім'ї власника будинку (квартири)\~\~на користування\~\~цим майном\~\~та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на будинок (квартиру), а припинення права власності особи на будинок (квартиру), припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою, тобто права членів сім'ї власника\~\~квартири є похідними від прав самого власника. Таким чином, враховуючи, що позивачка є теперішньою власницею будинку, а відповідач членом її сімї не являється, суд вважає можливим визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявник) звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його матері [PERSON], [INFO] (далі по тексту - [PERSON].), встановлення над нею опіки та призначення його опікуном. На обґрунтування заяви вказав, що психічна хвороба у матері проявилася в 2010 р. З того часу у неї неадекватна поведінка, самостійно вона себе не обслуговує, не завжди впізнає рідних, дезорієнтована у просторі і часі. Відтак через свою хворобу мати не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду і опіки. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. З урахуванням стану здоров'я [PERSON] суд вважав за можливе розглянути справу без її виклику в судове засідання. Представник органу опіки та піклування Скрицький Т.П. заяву підтримав та вніс подання про призначення [PERSON] опікуном його матері. Вислухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. З червня 2017 р. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Судинна деменція». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 02.11.2017 № 719 [PERSON] страждає на судинно-атрофічну деменцію і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 24-25). Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання її недієздатною. За приписом статті 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка, а відповідно до частини 1 статті 60 цього Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки [PERSON] визнається недієздатною, вона не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Обставин, які перешкоджають заявнику виконувати обов'язки опікуна, не встановлено, а отже подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном матері суд вважає обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON].) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначив, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Протягом тривалого часу вони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини не підтримують, всі фізичні та духовні зв'язки між ними втрачені. У них немає спору щодо місця проживання сина [PERSON] та щодо розподілу спільного майна. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, проте в судове засідання вона повторно не з'явилася, про причини неявки не повідомила, письмових заперечень на позов не подала. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статей 224, 225 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 354 (а.с. 3). Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння, спільних інтересів та поглядів на життя сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення... Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2002 р. У шлюбі у сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Позивач зазначив, що з відповідачкою разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що стосунки з відповідачем не склались через різні характери та протилежні погляди на життя. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з відповідачкою. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надіслали до суду свої заяви, в яких просять суд розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що 27.05.1976 р. у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 1545 (а.с. 5). Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2015 р. Від спільного проживання подружжя дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, згідно заяви, позов визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2015 р. Від спільного проживання подружжя дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 6 грудня 1995 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 2164. [INFO] р. у них народилася дочка [PERSON]. Спільне життя у них не склалося, у них виявилися різні погляді на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим зникло взаєморозуміння. З осені 2015 р. вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства. Фактично їх шлюб розпався і існує лише формально, а тому подальше його збереження буде суперечити інтересам обох сторін. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем, на цей час відсутні спори щодо місця проживання дитини та щодо розподілу майна. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] посилаючись на відсутність його участі у вихованні та утриманні дитини останні шість років. З урахуванням зміни позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини. [PERSON] у судове засідання не з'явилася просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляє, заяв про розгляд справи за своєю відсутністю не подавав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.05.2012 р. У шлюбі у сторін дітей не має. Позивач зазначає, що з відповідачем разом не проживають з 2013 р., не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначила, що шлюб з відповідачем є лише формальним, оскільки особистих відносин уже тривалий час між сторонами не має. Спору щодо поділу майна між сторонами не має, оскільки спільного майна за час шлюбу вони не набули. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив, що 05.05.2012 р. у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON], а/з № 709 (а.с. 3). Від даного шлюбу дітей не має. Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

У червні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] Позивачка зазначила, що з відповідачем не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Також зазнаає, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надіслала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 22.11.2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ в м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 1420. (а.с. 4). [INFO] р. народилась [PERSON] (а.с. 3), і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] Як з'ясовано судом, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У червні 2017р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що вона є племінницею [PERSON], яка померла 23.06.2016р. В обґрунтування заяви посилалась на те, що 23.06.2016р. померла її тітка - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина і вона (заявник) є спадкоємцем за законом, однак не може нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки не може довести родинні відносини із спадкодавцем. Заявник звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є племінницею [PERSON], яка померла 23.06.2016р. Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори №1874/02-31 від 14.06.2017р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія 1-БВ №283134 від 23.06.2016р.; даними свідоцтва про народження ІІ-КР №2777464 від 25.12.1967 року, даними свідоцтва про укладення шлюбу І-БК №172133 від 01.02.2002р.(видане повторно); даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.11.2016р. №45763074; даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.2002р. №95 та визнаються заінтересованою особою. Тому на підставі вищевикладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved