Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS] . Також в спірній квартирі зареєстрований його брат: [PERSON] . Особовий рахунок на дану квартиру оформлений на їх матір, [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач вже 10 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має і, взагалі квартирою він не цікавиться. Даний факт підтверджується актом від 24.04.2019р., складеним працівниками ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» в присутності сусідів [PERSON] і [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] фактично не проживає у вищевказаній квартирі, а його реєстрація перешкоджає позивачу у здійсненні користування даною квартирою, позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 19.06.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 04.10.2019 року підготовче судове засідання у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.48). Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності Житомирського міськвиконкому. Згідно із довідки про склад сім`ї від 03 травня 2019 року, відомо, що окрім позивача у вищезазначеній квартирі також зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження житлових умов від 24 квітня 2019 року складеного працівниками ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» в присутності сусідів [PERSON] і [PERSON] , встановлено, що за адресою: квартира [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає більше 10 років (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі понад рік, то зазначене є підставою для задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved