Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У червні 2018 року заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини [NUMBER] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в розмірі 10 837,99 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (на теперішній час військова частина [NUMBER] ) (по стройовій частині) від 15 грудня 2016 року №281 солдата [PERSON] призначено на посаду номера обслуги п`ятої гармати другого гаубичного артилерійського взводу дев`ятої гаубичної артилерійської батареї третього гаубичного артилерійського дивізіону, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 23 квітня 2018 року №87 солдата [PERSON] звільнено з військової служби\~відповідно до підпункту\~«г» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~(у зв`язку із обвинувальним вироком). На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення за солдатом [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли на загальну суму 10\~837,99 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] був звільнений з військової частини [NUMBER] у зв`язку із обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким його засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», військова частина має право на утримання з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися. Таким чином, колишній військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] згідно вимог вищевказаних нормативно-правових актів, зобов`язаний відшкодувати державі - Міністерству оборони України в особі військової частини [NUMBER] кошти за отримане ним речове майно, строки носіння якого не закінчилися, несплачених після виключення зі списків особового складу частини, у сумі 10\~837,99 грн. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів та підстав викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово представників позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими обгрунтовуються, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 131-1\~Конституції України, органи прокуратури України здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. На підставі ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави. Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, яке, зокрема, здійснює в установленому порядку відчуження військового майна, передачу його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, та в комунальну власність. Як центральний орган виконавчої влади Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Військова частина [NUMBER] є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкована Міністерству оборони України, включена до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України і перебуває на утриманні державного бюджету. Основні фонди, обігові кошти та майно військової частини [NUMBER] є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за військовою частиною [NUMBER] на праві повного господарського відання. Військова частина [NUMBER] володіє, користується, розпоряджається закріпленим за ним майном відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства. У судовому засіданні встановлено, що наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] (на теперішній час військова частина [NUMBER] ) (по стройовій частині) від 15 грудня 2016 року №281 солдата [PERSON] призначено на посаду номера обслуги п`ятої гармати другого гаубичного артилерійського взводу дев`ятої гаубичної артилерійської батареї третього гаубичного артилерійського дивізіону, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення (а.с.9). З витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 23.04.2018 року №87 вбачається, що солдата [PERSON] звільнено з військової служби\~відповідно до підпункту\~«г» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~(у зв`язку із обвинувальним вироком), з 27 березня 2018 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Лановецького РВК Тернопільської області (а.с.10). З довідки-розрахунку №4 від 21 січня 2018 року вбачається, що за солдатом [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: черевики типу А-1 пара, сорочка та кальсони ВИД2-2 к-т, черевики типу В-1 пара, черевики типу Б-1 пара, куртка ВВЗ-2 к-т, штани ВВЗ-2 к-т, ККУ-1 пара, труси трикотажні -5шт., фуфайка з коротким рукавом 3 шт., рукавиці напіввовняні 2 пари, шкарпетки зимові 1 пара, шкарпетки літні 5 пар, костюм польовий бавовняний 2 к-та, кашкет польовий 1 шт., панама польова 1 шт., шарф труба зимова вид 2-1 шт., шапка зимова 1 шт., на загальну суму 10\~837,99 грн. (а.с.11). Відповідно до картки обліку військового майна особистого користування №3418 від 15 грудня 2016 року солдату [PERSON] . Міністерством оборони України в особі військової частини [NUMBER] видано речове майно згідно визначених норм (а.с.12). Згідно із витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] , на даний час, сума заборгованості [PERSON] перед військовою частиною [NUMBER] складає 10\~837,99 грн. (а.с.13). 02 квітня 2018 року військовою частиною [NUMBER] направлено лист за вихідним №1288 [PERSON] щодо добровільної сплати коштів за завдану шкоду (а.с.14-15). З вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнено [PERSON] від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.с.16-17). Згідно із ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави. Відповідач на період проходження військової служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном. Відповідно до п. 4 Розділу III\~Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої\~наказом Міністра оборони України № 232 від 29 квітня 2016 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Відповідно до статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Судом встановлено, що відповідач був звільнений з військової частини [NUMBER] у зв`язку із обвинувальним вироком, що набрав законної сили, позивач має право на утримання з відповідача вартості предметів речового майна строки носіння яких не закінчилися, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У справі спір виник щодо правомірності набуття [PERSON] права власності на речове майно та стягнення з нього частини вартості цього майна, як набутого без достатньої правової підстави, а тому посилання позивача як на підставу позову на ст.1166 ЦК України є помилковим. На підставі наведеного,

Outcome: approved