Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2018року у вказаній цивільній справі відкрито провадження. На обґрунтування позову було зазначено, що 20.12.2014 року між позивачем та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві укладено шлюб, про складено відповідний актовий запис № 1255, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на цей час проживає разом з відповідачем. Позов обґрунтовано тим, що під час спільного проживання відносини між сторонами поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство сторонами не ведеться з червня 2016 року. Спору про визначення місця проживання дитини не має. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 20.12.2014 року між позивачем та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1255, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від даного шлюбу, за час перебування ними за кордоном у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить витяг з реєстру ВВF № 733601 , згідно закону про реєстрацію актів народження та смерті 1953 р., апостильованого 30.07.2016 р. Державним секретарем Її Величності з іноземних справ та у справах Співдружності Сполученого Королівства Великої Британії та Ірландії (а.с. 9-12). Оскільки дійсною причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, сторони мають діаметрально протилежні світоглядні позиції та ціннісні орієнтири, які приводять до постійних сварок, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, а позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то суд робить висновок про те, що сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Суд дійшов висновку про те, що надання строку на примирення суперечитиме моральним засадам суспільства. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено.

Outcome: approved