Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

У січні 2021 року позивач\~ звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.05.2008 року по цивільній справі № 2-1325/08 з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів мого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до судового наказу, виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області від 09.06.2019 року, з [PERSON] користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. По вказаним вище виконавчим документам в Каховському МР ВДВС відкриті виконавчі провадження №59588059 та № 59727397. Таким чином, на даний час з [PERSON] утримується 50 % з усіх видів його заробітку в якості аліментів на утримання двох дітей. При винесені судового наказу не було враховано наявності іншої дитини, що є важливим для визначення розміру аліментів та мають бути враховані судом. У зв`язку з чим, просив зменшити розмір аліментів на утримання дітей, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.05.2008 року, по цивільній справі № 2-1325/08, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, та на підставі судового наказу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09.06.2019 року, по цивільній справі № 658/2108/19, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів мого заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, та визначити єдину частку від усіх видів його заробітку на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів мого заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 19.01.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, заявою від 15.02.2021 року просив розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких необхідно забезпечувати всім необхідним. Просила відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки позивач не надав жодних доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тощо. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно судового наказу, виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області від 09.06.2019 року з\~ [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти на\~утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ухвали Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.06.2019 року видано [PERSON] дублікат виконавчого листа Каховського міськрайонного суду Херсонської області у цивільній справі № 2-1325/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до довідки ВЧ [NUMBER] №12 від 17.06.2020 року солдат к/с [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] м.Миколаєва. З довідок від 22.07.2020 року Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) на виконанні відділу перебувають виконавчі провадження №59588059 з примусового виконання виконавчого листа №2-1325/08 виданого 03.07.2019 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму починаючи з 17.07.2019 року і до повноліття дитини, та № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого документу №658/2108/19 від 05.08.2019 року виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягненню підлягають 50% заробітної плати позивача. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частин1-2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я а матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.141 СК України, батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Згідно § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі Хант проти України зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Олссон проти Швеції (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п.п. 3, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів судом враховується рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, у відповідності до ст. 141 СК України. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, стаття 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, стаття 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ). Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, закон надає право платнику аліментів звернутися до суду про зміну розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ч.3 ст.70 Закону України Про виконавче провадження, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати уразі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, а також не надання позивачем належних та допустимих доказів суттєвої зміни обставин з часу ухвалення рішення суду та винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, які і слугували підставами для зменшення розміру аліментів, не підтверджено погіршення його майнового стану, інших підстав для зменшення розміру аліментів позивачем також не доведено, фактично, аргументи позивача зводились до переоцінки обставин, встановлених в рішенні суду першої інстанції при визначенні розміру аліментів, тому суд дійшов висновку, що раніше визначений судовими рішеннями розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність і необґрунтованість позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Outcome: dismissed