Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої на його користь суму відшкодування в розмірі 81 406 грн. 88 коп. та судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2017 року на 230 км. а/д Київ-Чоп з вини відповідача сталося ДТП, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль який належитол мельник [PERSON] стягнути на його користь з відповідача вартість страхового відшкодування, сплаченого власнику застрахованого автомобіля, Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові внески та виконувати інші умови договору. Статтями 27 Закону України «Про страхування» та 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2017 року о 13 год. 40 хв., на а/д Київ-Чоп 230 км, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перед початком руху, здійснюючи розворот, не дав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], що рухався назустріч, створивши йому перешкоду в русі, що стало причиною ДТП, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 серпня 2017 року, водія автомобіля [NUMBER], відповідача по справі, було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. З метою відшкодування понесених збитків, пов'язаних із пошкодженням автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП, власник автомобіля Мельник В.М.14.08.2017 року, звернувся за виплатою страхового відшкодування. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АК/2102767 Цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано у ПрАТ СК «Провідна». ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт № 572/П/2017 від 27.08.2017 року, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Hyndai Getz» складає: 81\~406,88 грн. Страхова компанія відповідача «Провідна» сплатила суму страхового відшкодування в межах ліміту в розмірі 81\~406,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0009901 від 27.02.2018 року. Відповідач не повідомляв письмово страхову компанію про ДТП. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом у даному випадку є\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV\~(далі Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. «г» ст. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у п.п. 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону. Як встановлено з матеріалів справ, та не заперечувалось самим відповідачем, останній не повідомляв страховика про дорожньо-транспорту пригоду відповідно до умов визначених Законом. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.81\~цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи те, що після проведення виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, останній у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно дост. 264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved