Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

У червні 2019 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі - позивач) звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.03.2018 року між ПАТ «КБ «Глобус» та відповідачем було укладено Договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №59/VIP на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту 100 000,00 грн., строк дії 12 місяців з 26.03.2018 по 25.03.2019, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування - 36% річних, процентна ставка в пільговий період кредитування - 0,000001% річних. Уперше відповідачем було здійснено зняття коштів 29.03.2018 року в сумі 5 055,00 грн., в подальшому останнім умови Договору виконувались неналежним чином, внаслідок чого з 10.02.2019 року у відповідача виникла заборгованість перед банком, яка станом на 28.05.2019 року складає 120 722,23 грн., а саме: 99 554,55 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 3 678,88 грн. - строкова заборгованість по процентам; 16 488,80 грн. - прострочена заборгованість по процентам, 1000,00 грн. - штраф за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту. 04.03.2019 року на адресу відповідача було направлено лист з вимогою сплатити заборгованість, але кошти позичальником не були сплачені. З урахуванням наведеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив суд стягнути заборгованість з відповідача в примусовому порядку суму заборгованості, що становить 120 722,23 грн., а також сплачений судовий збір. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20.06.2019 року справу передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва. 17.09.2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 753/11418/19 відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Копія ухвали від 17.09.2019 року була направлена судом на адресу місця проживання відповідача та не була отримана останнім, лист повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» 28.12.2018 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» та виступає правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», яке у свою чергу є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», зареєстрованого Національним банком України 29.11.2007 за №320, створеного згідно з рішенням установчих зборів (протокол №1 від 07.03.2007) на умовах установчого договору від 22.01.2007. 20.03.2018 року між ПАТ «КБ «Глобус» та відповідачем було укладено Договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №59/VIP на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту 100 000,00 грн., строк дії 12 місяців з 26.03.2018 по 25.03.2019, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування - 36% річних, процентна ставка в пільговий період кредитування - 0,000001% річних. Відповідно до п. 3.1.5 Договору ПАТ «КБ «Глобус» має право нараховувати проценти за користування коштами у межах дозволеного овердрафту та проценти за користування недозволеним овердрафтом щомісячно та в день остаточного погашення овердрафту відповідно до умов цього Договору. За змістом п. 3.1.6 Договору, ПАТ «КБ «Глобус» має право у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом умов Договору (в тому числі одноразового прострочення сплати процентів за користування Овердрафтом, суми комісії за надані ПАТ «КБ «Глобус» послуг), заблокувати платіжну картку (далі - ПК), а також у разі виникнення обставин, вказаних в п. 3.1.14 даного Договору, заблокувати ліміт Дозволеного овердрафту та достроково розірвати Договір та стягнути повну суму заборгованість за Договором на момент його розірвання. В п. 3.4.14 Договору визначено, що клієнт зобов`язується сплатити проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору у разі досягнення сторонами домовленості про розірвання цього Договору на підставі заяви на розірвання Договору або у разі дострокового розірвання Договору відповідно до п. 3.1.6. Згідно із п. 3.4.15 Договору, клієнт зобов`язується повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом в межах строку дії Ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п. 2.5 Договору, а заборгованість за недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, тоді як відповідач порушив договірні зобов`язання, в установлений термін не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 28.05.2019 року складає 120 722,23 грн., а саме: 99 554,55 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 3 678,88 грн. - строкова заборгованість по процентам; 16 488,80 грн. - прострочена заборгованість по процентам, 1000,00 грн. - штраф за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Відповідач не виконує свої зобов`язання та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 28.05.2019 року в загальному розмірі складає 120 722,23 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved