Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У травні місяці 2016 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.10.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконувала, і станом на 28.02.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 11 822,32 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 4685,68 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 6 097,48 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 539,16 грн. процентна складова, відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечує щодо його задоволення, розміру заборгованості за кредитним договором не оспорює. Суд, заслухавши доводи представника позивача, викладені в позовній заяв та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5 000,00 грн. на умовах, викладених в Умовах надання банківських послуг у тимчасове користування у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за означеним кредитом не виконувала, допустила заборгованість та станом на 28 лютого 2016 року заборгованість по кредиту складає 11 822,32 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 4685,68 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 6 097,48 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 539,16 грн. процентна складова відповідно до пункту 8,6 умов та правил надання банківських послуг. У відповідності до умов договору позичальник зобовязаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Строк погашення кредитних зобовязань позичальника не минув, позаяк періодично нею здійснювались погашення за кредитним договором, і останнє погашення відбулось 08.02.2016 року. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 11 822,32 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved