Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

У травні 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 13.07.2012 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 13.07.2012 року [PERSON] відкрито кредитний рахунок та надано у користування кредитку картку. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості за борговим зобов`язаннями. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 26 квітня 2021 року становить 19240,49 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 15514,66 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3725,83 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 00,00 грн., нарахованої пені у сумі 00,00 грн., а також комісії у розмірі 0,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з відомостями з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 12.02.2018 року, АТ КБ «Приватбанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору № б/н від 13 липня 2012 року встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов`язання, а саме: відповідачу надано у користування кредитну картку із встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем, згідно з розрахунком заборгованість за договором № б/н від 13 липня 2012 року станом на 26 квітня 2021 року становить 19240,49 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 15514,66 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 0,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3725,83 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 00,00 грн., нарахованої пені у сумі 00,00 грн., а також комісії у розмірі 0,00 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 19240,49 грн., задовольнивши позовні вимоги. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 19240,49 грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2270,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у зазначеному розмірі.

Outcome: approved