Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У червні 2019 року до суду звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі за текстом - позивач) з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення грошових коштів в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16.10.2017 р. в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля Honda, держ. номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля Dacia Logan, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року у справі № 758/16912/17 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, 124 КУпАП. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 37 524,14 гривень власнику автомобіля Dacia Logan, держ. номер [NUMBER] , [PERSON] , і тепер просить стягнути вказану суму з відповідача в порядку регресу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 700 грн витрат, пов`язаних із залученням аварійного комісара, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.07.2019 р. відкрито провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав, відзив не подавав, а відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. 16.10.2017 р. в м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля Honda, держ. номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля Dacia Logan, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 08.12.2017 року (а.с.7), Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3017290579836712 від 16.10.2017 року (а.с.11). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16.02.2018 р. у справі № 758/16912/17 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, в тому, що водій [PERSON] 16.10.2017 року близько 03 години 02 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Верхній Вал та вул. Набережно-Хрещатицька, керуючи автомобілем Honda, держ. номер [NUMBER] , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 2.3 «б» ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Dacia Logan, держ. номер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п. 2.10 «а» ПДР України «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди». Крім цього, [PERSON] 16.10.2017 року в м. Києві по вул. Межигірська, 87а, керуючи транспортним засобом Honda, держ. номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував обстановку виїхав за межі прохздної частини, чим порушив п.п. 12.1 ПДР України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та п.п. 2.3 «б» ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду а саме паркан, в результаті чого транспортний засіб та майно отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками. (а.с. 12). Згідно з висновком експертного дослідження № 1088 від 14.12.2017 року розмір матеріальних збитків, завданих власникові автомобіля Dacia Logan, держ. номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 41 259,35 гривень (а.с. 14-21). Власнику пошкодженого автомобіля Dacia Logan, держ. номер [NUMBER] [PERSON] позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 37 524,14 грн, що підтверджується наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 24.04.2018 року № 3795 (а.с. 26), платіжним дорученням від 24.04.2018 року № 904076 про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 37 524,14 грн. (а.с. 25). Витрати на послуги аварійного комісара підтверджуються рахунком № 295 щодо експертних послуг, огляду автомобіля Dacia Logan, держ. номер [NUMBER] , платіжним дорученням від 26.01.2018 року № 705436 на суму 700 гривень (а.с. 24). Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, надані на підтвердження позицій позивача на предмет їх належності, допустимості і достовірності, а також взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача до відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved