Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період його навчання, починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що відповідач за даним позовом є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON], [INFO], навчається в Університеті митної справи та фінансів на денній формі навчання за рахунок коштів бюджету. Термін закінчення навчання - 30 червня 20195 року. У зв'язку з цим дитина потребує матеріальної допомоги, однак, батько ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість надавати зазначену допомогу. У судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/20 частини від його доходу, надав суду заперечення на позов, відповідно до змісту яких зазначив, що його середньомісячний дохід складає 8 000,00 грн., він має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також, він матеріально допомагає своїх непрацездатній матері [PERSON]. Після відрахування аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, у нього буде залишатися мала частина доходу для власного утримання. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, повністю підтримала позицію відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи [PERSON], відповідача, третьої особи [PERSON], дослідив письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом по справі встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 8). Факт батьківства в судовому засіданні не заперечувався. На час розгляду справи [PERSON], [INFO], навчається в Університеті митної справи та фінансів на денній формі навчання з рахунок коштів бюджету, відповідно до довідки учбового закладу термін закінчення навчання - 30 червня 2019 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має стабільний дохід, а саме його середньомісячна заробітна складає 8 000,00 грн., тяжкими хворобами не хворіє, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 року відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Суд не приймає до уваги тверджень відповідача про те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір, так як відповідачем не було надано суду рішення про те, що його мати [PERSON] знаходиться на його утриманні. Мати відповідача є пенсіонеркою та отримує пенсію. Суд вважає, що аліментів у розмірі 1/10 частини від заробітку відповідача буде достатньо для утримання [PERSON], [INFO], так як останній навчається в Університеті митної справи та фінансів на денній формі навчання за рахунок коштів бюджету. Також, відповідно до норм СК України, обовязок по утриманню дитини покладено не лише на батька, але й на мати. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання в Університеті митної справи та фінансів, а саме до 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 24 червня 2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial