Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

У січні 2020 р. фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № ТН 9311 від 17.11.2018 р. у розмірі 6 491,62 грн, посилаючись на те, що відповідач отримала набір косметики загальною вартістю 17 148,00 грн, однак за отриманий товар не розрахувалась, у зв`язку з чим, станом на 01.12.2019 р. сума боргу за платежем становить 4 598,00 грн., що мало бути сплачено не пізніше 17.09.2019 р., нараховано пеню у розмірі 1 527,29 грн, 3% річних - 132,00 грн, інфляційні втрати - 234,33 грн. Ухвалою судді від 13.01.2020 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. Повідомленням суду від 15.01.2020 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин за договором купівлі-продажу застосовуються положення параграфа 1 Глави 54 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті договору. Згідно частини першої статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу застосовуються положення параграфа 2 Глави 54 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті договору. Судом установлено, що 17.11.2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № ТН 0311, за умовами якого [PERSON] за актом приймання-передачі було передано у власність набір косметики в асортименті та кількості, встановлених договором, визначених в переліку № 1 (специфікації), вартістю 17 148,00 грн. Сторони визначили, що [PERSON] сплачує перший платіж у розмірі 4 000,00 грн, інші платежі - місячно рівними частинами у розмірі 1 314,80 грн протягом десяти місяців та повністю розраховується за товар не пізніше 17.09.2019 р. Вказаним договором передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України (пункт 6.1.1 договору); [PERSON] сплачує неустойку у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (пункти 6.2., 6.5. договору). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є оплата товару. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки відповідачем порушувалося зобов`язання із сплати вартості товар, то станом на 01.12.2019 р. сума її боргу за платежем становить 4 598,00 грн, що мало бути сплачено не пізніше 17.09.2019 р. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума боргу за платежем підлягає стягненню з відповідача. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку останнім відповідачу нараховано пеню в розмірі 1 527,29 грн, 3% річних в розмірі 132,00 грн., інфляційні втрати складають 234,33 грн., правильність якого відповідачем не спростована, означені кошти також підлягають стягненню. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved