Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Царичанський завод мінводи», [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Царичанський завод мінводи» на користь позивача борг в сумі 4\~974\~508,00 (чотири мільйони девятсот сімдесят чотири тисячі пятсот вісім) гривень. Представник позивача в судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.03.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Голдфрукт» та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно якого до Позивача перейшло право вимоги щодо повернення Приватним акціонерним товариством «Царичанський завод мінводи» грошових коштів у розмірі 3\~174\~508,00 (три мільйони сто сімдесят чотири тисячі пятсот вісім) гривень. Зобовязання з повернення зазначених грошових коштів виникли з наступних договорів: - Договору позики №6/08 від 06 серпня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 2.2., 3.1. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 544\~260,00 гривень; - Договору позики №7/08 від 07 серпня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року),згідно пунктів 2.2., 3.1. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 544\~260,00 гривень; - Договору №1 позики (безпроцентної) від 07жовтня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року),згідно пунктів 1.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 7 000,00 гривень; - Договору №2 позики (безпроцентної) від 08 жовтня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 1.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 4\~064,00,00 гривень; - Договору №3 позики (безпроцентної) від 09 жовтня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року),згідно пунктів 1.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 536\~071,00,00 гривень; - Договору №4 позики (безпроцентної) від 20 жовтня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 1.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 78 853,00 гривень. - Договору №ФП-5про надання поворотної фінансової допомоги від 29грудня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 1.1., 2.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 990 000,00 гривень. - Договору №ФП-4про надання поворотної фінансової допомоги від 29грудня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 1.1., 2.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 250 000,00 гривень. - Договору №ФП-5/1про надання поворотної фінансової допомоги від 29грудня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 1.1., 2.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 220 000,00 гривень. 10.03.2016 року між Позивачем та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно якого до Позивача перейшло право вимоги щодо повернення ПАТ «Царичанський завод мінводи» грошових коштів у розмірі 1\~800 000,00 (один мільйон вісімсот тисяч) гривень. Зобовязання з повернення зазначених грошових коштів виникли з наступних договорів: - Договору №28/12-2015про надання поворотної фінансової допомоги від 28грудня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 1.1., 2.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 900 000,00 гривень. - Договору №29/12-2015про надання поворотної фінансової допомоги від 29грудня 2015 року (зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18.03.2016 року), згідно пунктів 1.1., 2.1., 2.4. якого Відповідач-1 повинен в строк до 30 квітня 2016 року повернути позикодавцю грошові кошти в сумі 900 000,00 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості ПАТ «Царичанський завод мінводи» перед Позивачем складає 4\~974\~508,00 (чотири мільйони девятсот сімдесят чотири тисячі пятсот вісім) гривень. По теперішній час сума позики відповідачем не повернена. 18.03.2016 року між Позивачем, Відповідачем ПАТ «Царичанський завод мінводи» та [PERSON] був укладений договір поруки №1, згідно якого [PERSON] як Поручитель на добровільних засадах зобовязався солідарно з ПАТ «Царичанський завод мін води» відповідати перед Кредитором за виконання Позичальником зобов'язань за вищезазначеними договорами позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В частині 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язаннівстановлений строк (термін) йоговиконання, то вонопідлягаєвиконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договірпозики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначенихродовимиознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частинами першою, третьою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. \~Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свогообов'язку.Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved