Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~з вересня 2009 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі Херсонської області. Відповідно до державного акту від 23.03.2010 року позивачу належить земельна ділянка площею 0,0602 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою Херсонська область м.Берислав вул.Одеська, 72. У 90-х роках з дозволу органу місцевого самоврядування, на межі земельних ділянок було встановлено металевий гараж, який пізніше з трьох сторін було облицьовано та перекрито шифером. З моменту успадкування [PERSON] суміжного домоволодіння по вул.Одеській, 70, стали виникати сварки стосовно місця розташування гаражу. Стосовно скарг [PERSON] комісія міської ради ніяких порушень з боку позивача не виявила, рекомендувала внести гараж до технічної документації. Останнім часом відповідач зі сторони свого подвіря пошкодив шифер на гаражі позивача та роздряпує шви кладки. В звязку з чим [PERSON] просила суд накласти заборону на вчинення [PERSON] дій, направлених на створення реальної небезпеки для існування гаражу. Ухвалою суду від 22.06.2017 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням судового засідання та викликом сторін. Заявою від 17.07.2017 року представник позивача змінив підстави позову та просив суд усунути перешкоди у здійснення права власності [PERSON] на гараж шляхом зобовязання відновити стіну гаражу до первісного стану. У липні 2017 року [PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просить зобовязати усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу камяної стіни гаражу, посилаючись на те, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2004 року та договору дарування частини житлового будинку від 08.09.2005 року є власником 1/2 частини житлового будинку по вул.Одеській, 70 в м.Бериславі Херсонської області. Для обслуговування будинку та господарських будівель міською радою було виділено в постійне користування земельну ділянку площею 0,06 га. Під час судової будівельно-технічної експертизи №74 від 29.09.2009 року виявилося, що земельна ділянка по вул.Одеській, 70 зменшилася, через те, що [PERSON] в 1986 році було поставлено металевий гараж, стіна якого розташована на межі домоволодінь, згодом гараж обклали камяною стіною, що призвело до зайняття земельної ділянки [PERSON] [PERSON] із стін створює перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача, так як звузився прохід між огорожею та стіною домоволодіння, що не відповідає державним будівельним нормам і є замалою для обслуговування будинку. На неодноразові пропозиції щодо відновлення меж земельних ділянок шляхом демонтажу камяної стіни гаражу [PERSON] не реагує. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 24.07.2017 року зазначені цивільні справи були обєднані в одне провадження. Ухвалою суду від 27.11.2017 року справу було прийнято до провадження судді Корсаненкової О.О., розгляд справи призначено на 27.12.2017 року для виклику сторін. Ухвалою суду від 27.12.2017 року судове засідання було відкладено до 24.01.2018 року у звязку з неявкою сторін, залученням до участі у даній справі в якості третіх осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору [PERSON], [PERSON] та Бериславської міської ради Херсонської області, сторонам запропоновано подати заяви по суті. В судовому засіданні від 24.01.2018 року, з метою дотримання розгляду вищезазначеної справи за правилами, що визначені у новій редакції ЦПК України, з урахуванням думки учасників справи, судом було вирішено проводити підготовче засідання у даній справі. 24.01.2018 року від представника позивача за первісним позовом [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого житловий будинок № 72 по вул.Одеська в м.Бериславі, Херсонської області, [PERSON] у 2009 році прийняла у спадщину після смерті чоловіка. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №72 по вул.Одеській в м. Бериславі будівлі і споруди, зазначені під літ. «В», «в», «Г», «Д», «Е» збудовані у 1969-1986 роках, тому, відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 - не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. На підставі рішення сесії Бериславської міської ради від 28 грудня 1999 року № 102 [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0602 га, за адресою Херсонська область, м.Берислав, вул. Одеська, 72. За клопотанням позивача за зустрічним позовом була проведена судова земельно-технічна експертиза. Згідно висновку № 142 цієї експертизи встановлено збільшення площі земельної ділянки домоволодіння № 72 по вулиці Одеська з 602 м2 до 604 м2. При цьому, експертом встановлено зменшення площі земельної ділянки № 72 з боку ділянки № 70 на 1,9 м2, та збільшення площі з боку ділянки № 74 на 5,9 м2. Тобто, збільшення площі земельної ділянки № 72 на 4 м2 здійснено не за рахунок зайняття частини земельної ділянки [PERSON] Ухвалою суду від 24.01.2018 року у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 14.02.2018 року у звязку із задоволенням клопотання представника [PERSON] адвоката [PERSON] про витребування доказів; постановлено витребувати з КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради у Бериславському районі інвентаризаційні справи на житлові будинки № 70 та № 72 по вул.Одеській в м.Бериславі, витребувати з відділу у\~Бериславському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності серії ЯИ № 892485 на земельну ділянку, кадастровий номер 6520610100:01:180:0012 за адресою м.Берислав вул.Одеська, 72 та акт винесення меж земельної ділянки по вул.Одеській, 70 в м.Бериславі в натуру. На виконання вказаної ухвали на адресу суду з КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради у Бериславському районі надійшли інвентаризаційні\~справи на\~житлові будинки\~№ 70\~та №\~72\~по вул.Одеській\~в м.Бериславі, з відділу у\~Бериславському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надійшла технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності серії ЯИ № 892485 на земельну ділянку, кадастровий номер 6520610100:01:180:0012 за адресою м.Берислав вул.Одеська, 72. Ухвалою суду від 27.02.2018 року за клопотанням представника відповідача за первісним позовом [PERSON] адвоката [PERSON] було призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою суду від 17.05.2017 року провадження у справі поновлено у звязку з надходженням на адресу суду повідомлення №161 від 15.05.2018 року судового експерта [PERSON] про неможливість виконання додаткової судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 06.06.2018 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] на задоволенні первісного позову наполягав, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник також зазначив, що між [PERSON] та [PERSON] постійно виникають суперечки з приводу гаражу, який знаходиться на межі їх земельних ділянок. Внаслідок дій [PERSON], який підковирює каміння, яким облаштовано гараж, позивач була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Зустрічний позов є необґрунтованим, оскільки гараж було побудовано та облаштовано камінням до 2009 року, тобто до того, як [PERSON] прийняв спадщину. Зменшення земельної ділянки [PERSON] відбулося не за рахунок [PERSON] та її гаражу. Крім того, будинок останнього також не відповідає нормам ДБН, оскільки стоїть біля межі. Просить суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом відновлення гаражу до первісного стану, тобто заліпити ті дірки у стіні гаражу, які він зробив. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у 1966 році ними було отримано земельну ділянку по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі та побудовано на ній будинок із господарськими спорудами. Їх сусідом був [PERSON], у якого потім [PERSON] придбали недобудований будинок по вул.Одеській, 70 в м.Бериславі. [PERSON] побудував свій будинок на відстані від межі, меншій ніж 1 м. Приблизно у 1999 році за даною адресою проживав брат відповідача [PERSON], який дозволив [PERSON] облаштувати будівлю її гаражу камяною стіною. Вони прибрали азбестові стовпчики, на яких кріпилася сітка рабиця, що розмежовували суміжні земельні ділянки, та обклали гараж камінням. Оскільки від гаражу до сітки була відстань близько 15 см, земельна ділянка [PERSON] ними зайнята не була. Гараж знаходиться на межі між земельними ділянками. Сітку рабицю із стовпчиками [PERSON] у 1986-1987 роках не переставляли, вона була встановлена після придбання [PERSON] сусіднього будинку та не змінювалася до минулого року, коли на прохання [PERSON] [PERSON] переставила сітку рабицю з боку своєї земельної ділянки. Стовпчики ніхто не переставляв. Вже кілька років між [PERSON] та [PERSON] існують суперечки з приводу гаражу, останній пошкоджує стіну гаражу, знімає шифер, з приводу чого викликалися працівники поліції. [PERSON] просить суд зобовязати [PERSON] відновити стіну спірного гаражу. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні просили у задоволенні первісного позову відмовити, у звязку з його необґрунтованістю, оскільки відсутні докази стану стіні гаражу до порушення та після. Зустрічний позов просили задовольнити по зазначеним в ньому обставинам.\~ [PERSON] також пояснив, що до 1987 року проживав [INFO], потім переїхав на квартиру. На той час на земельній ділянці [PERSON] стояв металевий гараж, біля якого знаходилася сітка рабиця, що відмежовувала їх земельні ділянки. Домоволодіння по вул.Одеській, 70 було поділено між батьками [PERSON] на два окремі будинки, на даний час власниками є [PERSON], [PERSON], [PERSON] У 1994 році померла мати [PERSON] та до 1996 року в їх будинку ніхто не проживав. Лише у 1996 році останній прийшов до батьківського будинку та побачив, що гараж облаштовано пиляним камінням товщиною 20 мм, якого до 1994 року не було. Раніше до будинку було два виходи, на даний час через наявність гаражу [PERSON] неможливо зробити другий прохід. Крім того власники не мають можливості розділити земельну ділянку, яка перебуває у спільному користуванні. Представник відповідача за первісним позовом адвокат [PERSON] зазначив, що [PERSON] користується земельною ділянкою площею 14 кв.м., яка належить [PERSON] Раніше на межі між суміжними ділянками знаходився металевий гараж, після того як його облаштували камінням, тим самим зайняли чужу землю. Представник Бериславської міської ради та треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були належним чином повідомленні, про що свідчать поштові повідомлення.\~\~Заявами просили розглядати справу за їх відсутності.\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення сторін, свідків, експерта, спеціаліста, дослідивши матеріали справи та матеріали інвентарних справ, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України, [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] з 15.07.1976 року (а.с.4). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.08.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1722, спадкоємицею майна [PERSON] є його дружина [PERSON], майно на яке видане свідоцтво складається з житлового будинку №72, літ. «А» - бутового, житловою площею 38,8 м2, загальною площею 77,7 м2, сараю літ. «Б», туалету літ. «Ж», огорожі №1,2, водопроводу №3, мостіння І, що знаходяться в м.Бериславі Херсонської області по вул.Одеській. Самочинно побудовані споруди, позначені на плані літ. «В,в,Г,Д,Е» (у тому числі спірна будівля гаражу) - до складу спадкового майна не входять (а.с.6). Власницею житлового будинку №72 по вул.Одеській в м.Бериславі Херсонської області є [PERSON], відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.09.2009 року (а.с.7) та технічного паспорту від 28.12.2016 року (а.с.9-12). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №892485 від 24.03.2010 року, виданого Бериславською міською радою Херсонської області на підставі рішення сесії Бериславської міської ради від 28.12.1999 року №102, власником земельної ділянки площею 0,0602 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд є [PERSON] (а.с.8). З листа Бериславської міської ради Херсонської області №227 від 19.06.2017 року вбачається, що за останні три роки від [PERSON] письмових заяв про врегулювання земельних спорів з суміжним власником земельної ділянки по вул.Одеській, 72 в м.Берислав, до міської ради не надходило, комісії з приводу цього не створювались, висновки комісії відсутні (а.с.13). Судом також досліджені фотокартки, на яких зафіксовані пошкодження стіни будівлі (а.с.27). Відповідно до копії паспорта громадянина України, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] з 06.06.2005 року (а.с.30-31). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.01.2004 року зареєстрованого в реєстрі за №100, спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON], спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з 7/24 житлового будинку №70, літ. «А» - бутового, житловою площею 54,40 м2, загальною площею 82,50м2, літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Г», туалету літ. «Е», огорож №1,2, водопроводу №3, що знаходяться в м.Бериславі, Херсонської області по вул.Одеській, що розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м. (а.с.32). Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 08.09.2005 року зареєстрованого в реєстрі за №1091, [PERSON] подарував [PERSON] 5/24 частини житлового будинку №70 за адресою Херсонська область м.Берислав по вул.Одеській ( а.с.33). З генерального плану від 10.08.1966 року вбачається, розташування будівель, що проектуються на земельній ділянці №70 по вул.Одеській в м.Бериславі, відповідно до рішення виконкому №12 від 29.07.1966 року. За даним рішенням площа земельної ділянки становить 600 м2 (а.с.34). Відповідно до рішення апеляційного суду Херсонської області від 25.07.2011 року було скасовано рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 21.03.2011 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою та у задоволенні такої вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] було відмовлено, оскільки сторони мають право користуватися наданою їм виконавчим органом влади в межах своїх повноважень земельною ділянкою площею 600 кв.м., то відсутня правова підстава вирішувати спір щодо земельної ділянки, яка перебуває у фактичному володінні, площею 580 кв.м. (а.с.35-37). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За висновком судової земельно-технічної експертизи від 22.11.2017 року №142, на час проведення дослідження фактична площа земельної ділянки, розташованої по вул.Одеській, 72 в м.Берислав, відрізняється від площі вказаної в державному акті серії ЯИ №982485 від 24.03.2010 року. Площа земельної ділянки за документацією становила 602 м2, а фактична 606 м2, що на 4 м2 більше. Дана зміна пояснюється зменшенням площі земельної ділянки №72 з боку ділянки №70 на 1,9 м2, та збільшенням площі з боку ділянки №74 на 5,9 м2. Фактична площа земельної ділянки, розташованої по вул.Одеській, 70 в м.Берислав, відрізняється від площі вказаної в генеральному плані від 10.08.1966 року. Площа земельної ділянки за документацією становила 600 м2, а фактично 592 м2, що на 8 м2 менше. Для можливості пояснення розбіжностей площі та розмірів меж земельної ділянки необхідні чіткі координати границі ділянки, або привязки від житлового будинку (капітальної будівлі) принаймні до двох меж земельної ділянки. Координати меж земельної ділянки №70 по вул.Одеській у матеріалах справи відсутні. Застосувати привязки від будинку до меж земельної ділянки, які наведені в генеральному плані некоректно, оскільки проектні та фактичні розміри житлового будинку відрізняються, в яку саме сторону збільшився житловий будинок (в напрямку домоволодіння №68 чи №72) з наданих матеріалів встановити неможливо. Відповідно, визначити за рахунок якої саме земельної ділянки змінилися розміри границь та площа ділянки №70 по вул.Одеській в м.Бериславі не представляється можливим (а.с.58-78). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 260376, [PERSON] померла 05.06.1994 року (а.с.124 зворот). 06.09.2011 року [PERSON]ВА. звертався до Бериславського міського голови з приводу направлення комісії для визначення меж суміжних земельних ділянок в натурі (а.с.128). З листа Бериславської міської ради № 909 від 28.01.2013 року вбачається, що згідно матеріалів БТІ гараж на земельній ділянці [PERSON] по вул.Одеській, 72 є самовільно збудованим, про що повідомлено інспекцію ДАБК у Херсонській області (а.с.130). Відповідно до листа Бериславської міської ради № 524 від 09.12.2016 року, [PERSON] повідомлено, що згідно матеріалів БТІ гараж є самочинним будівництвом, з приводу чого рекомендовано звернутися до Управління ДАБІ у Херсонській області (а.с.132-133). Згідно із листом Управління ДАБІ у Херсонській області № 1021-1.9./212 від 10.03.2017 року [PERSON] повідомлено, що під час перевірки встановлено, що відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок від 28.12.2016 року, [PERSON] у 1986 році на земельній ділянці по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі був побудований гараж літ. «Д», який за нормами чинного законодавства не належить до самовільного будівництва (а.с.127). \~ \~ \~ \~З повідомлення про неможливість надання висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №161 від 15.05.2018 року судового експерта [PERSON] вбачається, що 31.03.2018 року на адресу суду було направлено клопотання з проханням надати доступ до обєктів дослідження та забезпечити виконання оплати, у строк не більше 45 днів, клопотання не було виконано в частині оплати експертизи [PERSON], через що надати висновок не представляється можливим (а.с.151). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною відповідача за первісним позовом з 1982 року. До 1987 року вони проживали [INFO]. Цей будинок був поділений на два господаря між батьками [PERSON] Між будинками був прохід шириною до 1 м біля паркану, що розмежовував земельну ділянку із суміжною по вул.Одеській, 72, біля межі знаходився металевий гараж. У 1985 році [PERSON] бачила, як сусіди переносили сітку рабицю та стовпчики, які стояли на межі у бік їх земельної ділянки. [PERSON] пояснила, що так буде красивіше. Після того, як гараж [PERSON] обклали камінням, прохід між ним та будинком [PERSON] значно зменшився, тобто сусіди зайняли їхню земельну ділянку. Це сталося вже після смерті матері [PERSON], коли вони там не проживали. \~ \~ \~ \~Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проводив дослідження за ухвалою суду та надав свій висновок № 142 від 22.11.2017 року. Він виїжджав на місце 04.09.2017 року, були присутні [PERSON] та його дружина, [PERSON], потім приїхали [PERSON] та [PERSON] Останній здійснив усі заміри рулеткою та ще якимись пристроями. Геодезичної зйомки не проводив. [PERSON] просив у суду надати йому додаткові матеріали, у тому числі геодезичну зйомку та інвентарні справи, яких надано не було. Разом із тим, [PERSON] надав йому дві план-схеми, на підставі яких, із урахуванням матеріалів справи, у тому числі акту приватизації земельної ділянки по вул.Одеській, 72 та генеральному плану на земельну ділянку по вул.Одеській, 70, [PERSON] мав можливість надати свій висновок. Оскільки за генеральним планом будинок по вул.Одеській, 70 був шириною 7 м, а на даний час він має ширину 8 м, тобто змінилися координати будинку, на даний час не можливо встановити, чому змінилася ширина земельної ділянки по вул.Одеській, 70. Для цього необхідно здійснити вимірювання всіх земельних ділянок до перехрестя, підняти всю документацію на ці ділянки та провести розрахувати. Гараж [PERSON] знаходиться у межах приватизованої нею земельної ділянки. Після призначення судом додаткової експертизи [PERSON] знов виїжджав на обєкт дослідження із учасниками справи, провів дослідження, проте [PERSON] відмовився оплачувати експертизу, оскільки висновок буде такий самий, який було зазначено у попередній експертизі. Спеціаліст [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що виїжджав на обєкт дослідження тричі, здійснив усі обміри та надав експерту усі матеріали. При проведенні першої експертизи та першого виїзду на земельні ділянки по вул.Одеській, 70, 72 [PERSON] використовував рулетку та аерофотозйомку, яка є частиною геодезичної зйомки. Коли виїжджав вдруге то зробив геодезичну зйомку (вже після призначення додаткової експертизи). Втретє він виїжджав, щоб зробити заміри одного кута, який не був охоплений зйомкою раніше. При проведенні першої експертизи [PERSON] надав експерту план-схеми земельних ділянок. Розміри обох земельних ділянок, що зазначені у цих план-схемах, після проведення геодезичної зйомки не змінилися. Свідок [PERSON] Вагіф гизи в судовому засіданні пояснила, що працює техніком у Бериславському БТІ та виходила на обєкт домоволодіння по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі, у 2007 році та пізніше здійснювала обміри будівель для складання технічної документації. Вона також обміряла земельну ділянку [PERSON] Усі будівлі [PERSON] знаходилися на відведеній їй земельній ділянці. У 2009 році [PERSON] приватизувала свою земельну ділянку, розмір якої відповідає розмірам, зазначеним у державному акті. У 2011 році у звязку із розглядом судом справи [PERSON], [PERSON] здійснювала обміри домоволодіння [PERSON], відстань від його будинку до гаража [PERSON] складала 0,85 см. Від кута гаража до домоволодіння по вул.Одеській, 68 земельна ділянка, що перебуває у користуванні [PERSON] (по вул.Одесткій, 70), відповідає технічній документації. 08.01.2013 року вийшов наказ № 2, яким визначено амністію на самовільно збудовані до 05.08.1992 року будівлі та споруди, які узаконювалися шляхом видачі технічних паспортів. У 2016 році [PERSON] замовила технічну документацію та зазначила, що спірний гараж був побудований та облаштований пиляним камінням у 1989 році, внаслідок чого він не вважається самовільним. Крім того, будівля гаражу (металева) існувала по технічним документам із 1970 року. [PERSON] обміряла гараж, він не став значно більшим. За нормами чинного законодавства допускається утеплення та оздоблення стін будинку чи споруд. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положенням ст.5 ЦПК України визначено, що суд, здiйснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Перелiк способів захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК України. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором. При зверненні до суду [PERSON] посилається на такі норми закону: У відповідності до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із\~ст.391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При зверненні до суду із зустрічним позовом [PERSON] посилається на такі норми закону: Згідно із ст.44 Земельного кодексу України 1990 року, що діяв на час виникнення правовідносин, порушені права власників земельних ділянок та землекористувачів підлягають поновленню, зокрема, судом. За нормами ст.149 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення правовідносин, власник може вимагати усунення всяких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Така норма закону на даний час відображена у ст.391 ЦК України, якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, частиною 4\~статті 376 ЦК України\~визначено, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її рахунок. За приписами ч.4\~ст.373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є власниками суміжних будинків по вул.Одеській, 72 та 70 у м.Бериславі. Обидві сторони отримали зазначені будинки у спадщину у 2009 та 2004 роках відповідно. Співвласниками будинку по вул.Одеській, 70 є також [PERSON] та [PERSON] [PERSON], окрім того, у 2010 році приватизувала раніше виділену у користування земельну ділянку по вул.Одеській, 72. Предметом обох спорів є гараж, збудований на межі між земельними ділянками сторін по справі. Даний гараж, відповідно до матеріалів інвентарної справи на домоволодіння по вул.Одеській, 72, було побудовано у 1970 році, згодом його було облаштовано пиляним камінням. Так, відповідно до оціночного акту № 2 та журналу зовнішніх обмірів, складених 04.01.1970 року, а також абрісу, складеного 13.10.1987 року, гараж літ «Е» по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі мав стіни з металу та був шириною 320 см, довжиною 525 см., висотою 200 см. За абрісом, складеним у лютому 2009 року, журналами зовнішніх обмірювань від 11.08.2009 року та від 28.12.2016 року, гараж літ «Е» вже має цегляні стіни, шириною 340 см, довжиною 710 см та висотою 220 см. Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано [PERSON] 21.01.2009 року, в якому зазначено, що частина господарських будівель, у тому числі позначений на плані під літ «Е» гараж є самочинно побудованими та не входять до складу спадкового майна. Відповідно до п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.01.2001 року (із подальшими змінами та доповненнями, внесеними згідно з Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства N 42 від 08.02.2006 року, Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства N 167 від 01.06.2010 року; Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 від 09.08.2012 року; Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 2 від 08.01.2013 року), не належать до самочинного будівництва: -для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: улаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, збільшення або зменшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтування або влаштування перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; засклення балконів, лоджій, веранд, терас, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, заміна матеріалу \~стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості; -індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012 року, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Відповідно до зазначених норм закону, 28.12.2016 року [PERSON] отримала технічний паспорт на домоволодіння по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі, відповідно до якого споруди, позначені на плані літ. «В,в,Г,Д,Е», у тому числі спірний гараж, побудовані до 05.08.1992 року, тобто не є самовільно збудованими. Відповідач [PERSON], не оспорюючи факту існування гаражу ще у 1987 році, зазначає, що пиляним камінням його було облаштовано після 1996 року. Про це у своїх поясненнях зазначала й свідок [PERSON] Зазначений факт також був визнаний позивачем [PERSON] в судовому засіданні. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] неодноразово у період 2011 -2018 років звертався до різних інстанцій з приводу будівлі гаражу на межі земельних ділянок по вул.Одеській, 70 та 72 в м.Бериславі. З матеріалів витребуваної судом інвентарної справи на домоволодіння по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі вбачається, що гараж було облаштовано цегляним камінням у період з 1987 року по 2009 рік. Посилання [PERSON] та його представника адвоката [PERSON] на те, що спірний гараж є самовільним будівництвом, оскільки пиляним камінням його було облаштовано вже після 05.08.1992 року, і це облаштування не підпадає під ознаки «утеплення або оздоблення», зазначені у п.3.2\~Інструкції про\~порядок проведення\~технічної інвентаризації\~обєктів нерухомого\~майна, суд вважає необґрунтованими, так як за орфоепічним словником української мови оздоблення означає покриття поверхні додатковим шаром матеріалів, а утеплення передбачає використання допоміжних речовин (клоччя, вату, корсть, пінопласту та іншого), тобто обкладення металевого гаражу камінням цілком підпадає під зазначені терміни. Зважаючи на те, що наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 від 09.08.2012 року, яким було внесено зміни до п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, не було зазначено вимог щодо відповідності будівель, побудованих до 05.08.1992 року та згодом утеплених або оздоблених, будівельним нормам, у тому числі вимоги щодо їх знаходження від межі сусіднього домоволодіння не менше ніж на 1 м, посилання представника [PERSON] адвоката [PERSON] в цій частині також є необґрунтованими. Отже, гараж літ «Е» на земельній ділянці по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі, було побудовано ще у 1970 році, та згодом його було облаштовано (утеплено, оздоблено) пиляним камінням, що допускається чинним законодавством та не тягне за собою визнання його самочинним. Окрім зазначеного, спірний гараж знаходиться на земельній ділянці, котра належить [PERSON], що підтверджується відомостями, що містяться у технічному паспорті на домоволодіння по вул.Одеській, 72, державному акті на право власності на земельну ділянку від 24.03.2010 року щодо розмірів земельної ділянки [PERSON], а також висновком судової земельно-технічної\~експертизи від\~22.11.2017\~року №142. Посилання відповідача за первісним позовом [PERSON] та його представника на те, що облаштуванням гаражу пиляним камінням [PERSON] зайняла частину земельної ділянки [PERSON] є безпідставними та спростовуються зазначеними вище доказами. Так, з висновку судової земельно-технічної\~експертизи №142 від 22.11.2017 року вбачається, що площа земельної ділянки по вул.Одеській, 72 в м.Бериславі за документацією становила 602 м2, а фактична 606 м2, що на 4 м2 більше, дана зміна обумовлюється зменшенням площі земельної ділянки №72 з боку ділянки №70 на 1,9 м2, та збільшенням площі з боку ділянки №74 на 5,9 м2. Відповідно до зазначеного висновку, визначити за рахунок якої саме земельної ділянки змінилися розміри границь та площа ділянки №70 по вул.Одеській в м.Бериславі не представляється можливим через зміну розмірів будинку, що належить родині [PERSON]. Зазначене також підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] З матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння по вул.Одеській, 70 в м.Бериславі вбачається, що відстань між гаражем літ «Е» ([PERSON]І.) та будинком літ «А» ([PERSON]В.) була близько 1 м (генеральний план від 10.08.1966 року а.і.с.15), та згодом зменшилася до 0,85 м (абріс від 31.07.2003 року а.і.с.63), проте з висновку судової земельно-технічної експертизи від 22.11.2017 року №142 вбачається, що розміри житлового будинку [PERSON] були змінені, внаслідок чого неможливо встановити причину розбіжностей площі суміжних земельних ділянок. Посилання відповідача за первісним позовом [PERSON] на те, що даний висновок є неповним, оскільки спеціалістом [PERSON] не було надано експерту геодезичної зйомки земельних ділянок, спростовуються поясненнями експерта [PERSON] та спеціаліста [PERSON], даними в ході судового розгляду, з яких вбачається, що усі обміри при першій експертизі були зазначені правильні, що було підтверджено при повторному виїзді на обєкт дослідження після призначення додаткової експертизи. Висновок експерта не змінився б після отримання геодезичної зйомки, проте так як експертиза не була оплачена, такий висновок надано не було. Отже, в ході судового розгляду встановлено, що в порушення ст.ст.12, 81 ЦПК України, [PERSON] та її представником до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пошкодження стіни гаражу, так як відсутні докази стану стіни гаражу до порушення та після. З наданих суду фотокарток, які були досліджені в ході судового розгляду, не можливо встановити, яка будівля на них зображена, вбачається наявність пошкоджень у стиках каміння, проте що це за пошкодження, де вони є (чи дійсно на стіні спірного гаражу, чи у іншій споруді) судом не встановлено. Крім того, позивачем за первісним позовом та її представником не надано доказів на підтвердження пошкодження стіни гаражу внаслідок дій\~саме [PERSON],\~зважаючи на\~те,\~що окрім\~останнього,\~співвласниками суміжного\~із [PERSON]\~домоволодіння,\~є [PERSON]\~та [PERSON],\~які також\~зареєстровані та\~проживають за\~вказаною адресою. В останньому судовому засіданні позивачем [PERSON] зазначалося про те, що з приводу пошкодження стіни гаражу вона зверталася до поліції, проте ані під час підготовчого судового засідання, ані під час тривалого судового розгляду даної справи, представником [PERSON] не було надано доказів такого звернення та не заявлялося клопотань про витребування цих доказів через неможливість самостійного отримання. Що стосується зустрічних вимог [PERSON], суд зазначає, що в ході судового розгляду останній неодноразово наголошував на тому, що він позбавлений можливості отримати у власність відповідну частину земельної ділянки по вул.Одеській, 70 в м.Бериславі, котра на теперішній час перебуває у спільному користуванні трьох співвласників, оскільки розмір земельної ділянки, що була передана у користування (600 кв.м.), не відповідає фактичній площі ділянки, яка знаходиться у їх володінні (592 кв.м.). Проте, зазначене питання не було предметом розгляду суду у межах даної цивільної справи. З наявних у цивільній справі матеріалів вбачається, що [PERSON] було отримано у власність земельну ділянку, площею 602 кв.м., хоча за рішенням виконкому від 29.06.1966 року їй передавалася для будівництва земельна ділянка площею 600 кв.м. Разом із тим, рішення Бериславської міської ради від 28.12.1999 року, за яким [PERSON] приватизувала земельну ділянку саме у зазначеному розмірі, [PERSON] оскаржено не було, державний акт на право власності на земельну ділянку від 24.03.2010 року є чинним. Зважаючи на те, що спірний гараж (літ.»Е») знаходиться на земельній ділянці, що належить [PERSON] за вищезазначеним правовстановлюючим документом, у межах приватизованої нею земельної ділянки, та в силу закону не є самовільним будівництвом, враховуючи, що сторони отримали у власність у порядку спадкування суміжні домоволодіння вже із існуючими будівлями та спорудами, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для зобовязання [PERSON] демонтувати стіну належного їй гаражу. За таких обставин, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів та положень діючого цивільного та земельного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів. В порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок сторін.

Outcome: dismissed