Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення її опікуном. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що її син проживає разом з нею з 2014 року. Протягом останніх двох-трьох років він через свій психічний стан здоров'я постійно потребує стороннього догляду, стан його здоров'я постійно погіршується та носить хронічні стійко прогресуючі психічні ускладення, внаслідок чого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Він неодноразово проходив лікування в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім.. Мальцева від наркотичної залежності, неодноразово залишав місце проживання та не міг самостійно повернутися додому, не може себе самостійно забезпечувати, у спілкуванні з іншими людьми поводить себе неадекватно, тому постійно потребує стороннього догляду та опіки. У судовому засіданні [PERSON] просила задовольнити заяву, визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує стосовно задоволення заяви та просить призначити [PERSON] опікуном у разі визнання [PERSON] недієздатним. [PERSON] про час та місце розгляду заяви повідомлявся, у судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про народження, виданим 01 березня 1979 року, актовий запис № 277 (а.с. 3) На даний час вони проживають разом у [ADDRESS], і мати (заявник) здійснює всі функції опікуна. Згідно з довідкою Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.. О.Ф. Мальцева від 23 червня 2017 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в цій лікарні з 02 лютого 2015 року по 05 березня 2015 року, з 18 вересня 2015 року по 02 листопада 2015 року, з 21 травня 2016 року по 04 липня 2016 року, з 26 листопада 2016 року по 03 лютого 2017 року. З 21 травня 2017 року по теперішній час хворий продовжує знаходитися на лікуванні (а.с. 23) Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 404 від 13 вересня 2017 року [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді шизофреноподібного розладу органічного походження. Наявний у нього психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ураховуючи, що висновком експерта встановлено, що у [PERSON] наявний хронічний стійкий психічний розлад психічний розлад, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними, є всі підстави для визнання його недієздатним та таким, що потребує призначення опікуна. Згідно з поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 08 серпня 2017 року опікуном над [PERSON] доцільно призначити [PERSON], [INFO] (а.с. 40). Подання мотивовано тим, що [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна, ознайомлена з правами та обов'язками опікуна над недієздатною особою. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При таких обставинах призначення матері опікуном недієздатному сину повністю відповідає інтересам недієздатної особи. Перешкод для призначення опікуном заявника суд не встановив. На підставі викладеного,

Outcome: approved