Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , 2008 року народження, в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, які на час подачі позову припинені. [INFO] в них народився син - [PERSON] , який проживає разом із позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Посилаючись на статтю 180 СК України, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину та сплачувати аліменти, в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 16.03.2021 постановлено повторно направити відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви, розгляд справи продовжити здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву, встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалася. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №337, батьками [PERSON] , [INFO] , записані сторони (а.с.11). З позовної заяви вбачається, та не заперечується відповідачем, що малолітній син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач крім сина [PERSON] , 2008 року народження, має від іншого чоловіка ще двох малолітніх дітей 2015 та 2020 років народження. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Позивачем не заперечується, що [PERSON] окрім сина [PERSON] , [INFO] , має ще двох дітей 2015 та 2020 років народження, яких вона також зобов`язана утримувати. Кожен з утриманців відповідача має право претендувати на рівну частку з її доходу. Отже, з урахуванням наявності у відповідача трьох дітей, така частка буде дорівнювати 1/6, оскільки 1/6 + 1/6 + 1/6 = 3/6 = 1/2, тобто 50 % доходу позивача. Отже, виходячи з засад справедливості, розумності та об`єктивності, враховуючи кількість дітей у відповідача, солідарний обов`язок батьків, щодо утримання дитини та те, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 % його доходу, суд вважає справедливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , 2008 року народження аліменти у розмірі 1/6 частки її доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial