Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

У січня 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа заведена за заявою дочки померлої - [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Зазначила що вона та [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Проте, через свою юридичну необізнаність, брак коштів, а також вважаючи, що прийняти спадщину можливо за сплином шести місяців після смерті спадкодавця, у встановлений законодавством строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Наприкінці грудня 2019 року вона отримала листа з Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області «Щодо спадкової справи» з пропозицією щодо звернення до суду для продовження додаткового строку для прийняття спадщини. В зв`язку з чим просить визнати причини пропуску строку поважним , та визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 03.02.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Ухвалою суду від 16.03.2020 року справу було призначено до судового розгляду по суті, та витребувано з Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право спадщину), щодо спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] 19.02.2020 року до суду від відповідача надійшов письмовий відзив, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Бериславською державною нотаріальною конторою за її заявою, про прийняття спадщини, 10.09.2004 року, заведена спадкова справа № 346/2004. Також спадкоємцем першої черги є її рідна сестра [PERSON] , яка є позивачкою по справі. В позовній заяві позивачка вказує причину пропуску звернення до нотаріальної контори: юридичну необізнаність, брак коштів, а також те що вважала що спадщину можна прийняти за спливом шести місяців після смерті спадкодавця.Вважає що це не відповідає дійсності. Так як після смерті матері вони знаходяться з позивачкою в неприязних відносинах, зазначила що після похорон позивачем було винесено все нерухоме майно яке належало покійній, також продано 2 корови та свині, гуси, кури, качки. Вирізаний весь металевий інвентар і проданий. Відповідача на подвір`я матері позивач не впускала, говорила що її там нічого не належить. А тому в 2011 році вона змушена була звернутися до Бериславського районного суду з позовом до позивачки про усунення перешкод у спадкуванні майна, цивільна справа за №2-1042/2011. В судовому засіданні [PERSON] пообіцяла що буде пускати її на подвір`я, та також надасть документи які не віддавала на будинок, але після закриття справи та винесення ухвали 26.09.2011 року її знову вигнала та не надала документів. Зазначила що у розумінні ст.1272 ЦК України не можуть бути визнані поважнимитакі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Саме і вказала позивачка в позові. В зв`язку з викладеним просила відмовити у задоволенні позову такі причини в повному обсязі. Позивач у судове засідання, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві. Представник Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області в судове засідання не з`явився,про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, проте подав інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , була заведена спадкова справа. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2004 року, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №4. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1964 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбусерії [NUMBER] вбачається, що позивачу [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». З довідки Бургунської сільської ради №10 від 23.01.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа в.о. завідуючого Бериславської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. №1195/02-14 від 12.12.2019 року,нотаріальною конторою 10.09.2004 року заведена спадкова справа №346/2004 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Спадкова справа заведена за заявою дочки померлої - [PERSON] про прийняття за законом. [PERSON] також є спадкоємицею після смерті [PERSON] . Якщо остання має бажання отримати свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] , то запропоновано звернутись до суду за продовженням додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно копії довідки Бургунської сільської ради №4 від 22.03.2004 року, [PERSON] проводила похорони матері [PERSON] . Відповідно до домової книги, технічного паспортута свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААК №310718 від 14.11.1997 року власником будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Згідно ухвали Бериславського районного суду Херсонської області від 26.09.2011 року в провадженні суду перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спадковому майні, цивільна справа залишена без розгляду, у зв`язку з добровільним вирішенням спору. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1268 Цивільного кодексу України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Стаття 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Також, вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд критично оцінює вказані посилання позивача, оскільки жодних достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з часу відкриття спадщини остання не надала. Таким чином, суд вважає, що спадкоємець своєчасно спадщину не прийняла, тобто свідомо, за відсутності об`єктивних та непереборних труднощів, не вчинила дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Більш того, на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживала. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed