Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач як власник квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], є користувачем послуг Концерну «МТМ» , які надаються за вказаною адресою, але належним чином обовязок по сплаті поточних рахунків не виконує, у звязку з чим за період з 01.11.2013 по 30.04.2018 виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 18319,05 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, а також понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн. Додатково позивач просить повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 60,00 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO], є власником квартири [ADDRESS]. Концерн «Міські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою, особовий рахунок № 93702790 на імя [PERSON]. Позивач у період з 01.11.2013 по 30.04.2018 надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване у [ADDRESS], на загальну суму 23130,78 грн. За вказаний вище період боржник обовязок по оплаті поточних рахунків частково виконав на суму 4811,73 грн., у звязку з чим на теперішній час загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 18319,05 грн., що підтверджується доданими до позову розрахунками. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше. Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання по відношенню до Відповідача, як споживача послуг та керується положеннями ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004 року, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Вищевказаними Правилами та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору . Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на (основі ціпового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З гідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону, споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону, виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов'язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обовязковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.11.2013 по 30.04.2018 Концерном «МТМ» було надано послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 23130,78 грн. за адресою: [ADDRESS], власником житлового приміщення є [PERSON], на якого покладається обовязок з утримання житла. На час розгляду справи загальна заборгованість [PERSON] за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 18319,05 грн., що підтверджується доданими до позову розрахунком, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідача судового збору у розмірі 1762,00 грн. При цьому, сума сплаченого судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом складає 1822,00 грн., що підтверджується доданими до позову Платіжними дорученнями № 8521 від 12.09.2017 року, № 8522 від 12.09.2017 року, що перевищує суму ставки судового збору, передбаченої п. 1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» на 60,00 грн., яку представник позивача просить повернути на поточний рахунок Концерну «МТМ» як надмірно сплачений судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та повернути Концерну «МТМ» надмірно сплачений судовий збір у розмірі 60,00 грн.

Outcome: approved