Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

у травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 06.12.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до якого банк надав позичальнику - [PERSON] кредит в розмірі 22 137,46 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. В свою чергу позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1.4.1- 1.4.7 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 06 грудня 2016 року. Відповідно до п. 3.6. кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.5.4, 1.5.5 кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. 03.02.2015 року фактором листом з описом вкладення направлено на адресу позичальника повідомлення № 200241286 від 05.01.2015 року, яким позичальника було повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Станом на 26.01.2016 року заборгованість відповідача становить у розмірі 28 880,00 грн., що складається з: - 22 086,47 грн.- залишок заборгованості за кредитом; - 1,58 грн. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом; - 6 791,95 грн.- комісія РО; Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.12.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (а.с. 11-15). Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору.(а.с. 23-26) Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Сплата прострочених відсотків, комісія за розрахункове обслуговування обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 26.01.2016 року заборгованість відповідача становить у розмірі 28 880,00 грн., що складається з: - 22 086,47 грн.- залишок заборгованості за кредитом; - 1,58 грн. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом; - 6 791,95 грн.- комісія РО; Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по договору станом на 26.01.2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 22). З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved