Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 06.02.2018 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 березня 2018 року. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 12.03.2018 клопотання [PERSON] до [PERSON] про роз'єднання позовних вимог задоволено, роз'єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя та виділено в самостійне провадження позовну вимогу про розірвання шлюбу, яку передано для автоматизованого розподілу. Так, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.03.2018 дану справу передано для розгляду головуючому судді Мичці Б.Р. та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи: 464/1268/18, номер провадження: 2/464/841/18. А відтак, в межах даної справи суд розглядає позовну вимогу про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 січня 1978 року Верхньолужоцькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 2. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 січня 1978 року зареєстрував шлюб із [PERSON], в якому мають трьох дітей, які вже досягли повноліття. Зазначає, що спільне життя з нею не склалося у зв'язку з тим, що у них різні інтереси, вид діяльності, різні друзі та знайомі. Шлюбні відносини між ними фактично припинились, спільне господарство не ведеться, кожен з них створює сам свій спосіб життя. Вказує, що відповідач подати спільну заяву до органів державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу не бажає, у зв'язку з чим змушений звернутись до суду за захистом порушеного права. Стверджує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому формально існуючий шлюб необхідно припинити. Позивач та відповідач у підготовче судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просять розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 січня 1978 року Верхньолужоцькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 2, оскільки сім'я фактично розпалась та примирення між ними є неможливим. Розгляд справи просять проводити за їх відсутності. У зв'язку із неявкою у підготовче судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 січня 1978 року у Верхньолужоцькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №2. В шлюбі мають трьох дітей, які вже досягли повноліття. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі міцної сім'ї вони не утворили, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 5990,80 грн., згідно з квитанції №0.0.931969922.1 від 04 січня 2018 року, банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, отримувач Сихівський районний суд м.Львова, р/р 31218206700008, МФО 825014, КОД ЄДРПОУ 38007636. Як вбачається із матеріалів справи даний судовий збір сплачений за дві позовні вимоги: майнового характеру, а саме поділ майна подружжя, та немайнового - розірвання шлюбу. Згідно із пп.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч.3 ст.6 даного закону за подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна. А відтак, враховуючи те, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 12.03.2018 роз'єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя та виділено в самостійне провадження позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що за подання позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить переконання, що позивачу [PERSON] необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 352,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.24, 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved