Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І. від 02 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] про визнання недійсним договору дарування корпоративних прав. Згідно з ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І. від 02 жовтня 2015 року в порядку забезпечення позову за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі ПП «Творча майстерня «Престиж» у розмірі 70%, яка належить [PERSON] У судовому засіданні 26 січня 2016 року судом прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову, відповідно до якої окрім заявлених позовних вимог щодо визнання недійсним договору дарування корпоративних прав, позивач також просить в порядку застосування наслідків недійсності правочину скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ПП «Творча майстерня «Престиж», яка проведена на виконання договору дарування корпоративних прав, зобов'язати Державну реєстраційну службу України, Міністерство юстиції України, відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві відновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців записи щодо ПП «Творча майстерня «Престиж» станом на 15 грудня 2010 року. У судовому засіданні 26 січня 2016 року представником позивача на розгляд суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, Головному територіальному управлінню юстиції у м.Києві, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців записи і вчиняти реєстраційні дії щодо ПП «Творча майстерня «Престиж», зокрема, проводити державну реєстрацію змін до установчих документів, вносити записи про зміну керівника юридичної особи та інші, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» записи, реєстраційні та інші дії, шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі ПП «Творча майстерня «Престиж» у розмірі 30%, що зареєстрована за [PERSON], а також шляхом накладення арешту на все нерухоме майно ПП «Творча майстерня «Престиж». В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача послалася на те, що частка корпоративних прав, якими володіє [PERSON], дозволяє останній безперешкодно та одноособово здійснювати управління діяльністю товариства, приймати рішення щодо всіх необхідних питань, у тому числі зміни керівника, відчуження майна товариства. У зв'язку з наведеним представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити вибуття предмету спору на користь третіх осіб, що унеможливить реальне виконання рішення суду. Представники відповідачів заперечували проти задоволення заяви про забезпечення позову. Заслухавши думку осіб, які брали участь при розгляді заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Як убачається з позовної заяви, позивач просить визнати недійсним договір дарування, укладений 20 грудня 2010 року між відповідачами, предметом якого є дарування 70% корпоративних прав статутного капіталу ПП «Творча майстерня «ПРЕСТИЖ», а також застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір дарування укладений відповідачем [PERSON] без згоди його дружини позивача [PERSON] Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І. від 02 жовтня 2015 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі ПП «Творча майстерня «Престиж» у розмірі 70%, яка належить [PERSON] Зазначена ухвала набула законної сили. Заходи забезпечення позову, які просить додатково вжити представник позивача у заяві від 26 січня 2016 року, не є співмірними із заявленими позовних вимогами, оскільки стосуються частки у статутному капіталі ПП «Творча майстерня «Престиж», правомірність набуття якої [PERSON] позивачем не оспорюється. Крім того, накладення арешту на все нерухоме майно підприємства та заборона вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців записи і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ПП «Творча майстерня «Престиж» може мати наслідком перешкоджання господарській діяльності та втручання у внутрішню діяльність підприємства. Вжиття заходів забезпечення позову, про які просить представник позивача, може призвести до незворотних наслідків, що є неприпустимим на цій стадії розгляду справи. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed