Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У січня 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ФГ Войченко про визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що у позивача у власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 921229 є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,84 га, яка знаходиться на території Новоодеської міської Ради. Даною земельною ділянкою тривалий час, з 2006 року, без укладення договору оренди землі, відповідно до усної домовленості, користувався відповідач, який сплачував певні кошти або надавав продукцію за використання землі. В січні 2012 року позивач повідомив відповідачу щоб на весні його землею фермерське господарство більше не користувалось, тому що він мав намір сам обробляти власну землю, на що голова фермерського господарства [PERSON] повідомив позивачу, що між ними 01.06.2011 року за № 482480004000167 укладено договір оренди землі на 10 років і фермерське господарство має повне право користуватись землею позивача. Відповідно до зазначеного договору оренди землі позивач орендну плату не отримував. Навпаки він намагався домовитись про повернення землі і відмовлявся від отримання орендної плати, що підтверджується листом відповідача і відповіддю позивача від 13.12.2012 року. З наявним станом позивач не може погодитись тому, що в дійсності він не підписував зазначеного договору, не виявляв власної волі щодо його укладення, не вів ніяких переговорів з відповідачем щодо умов надання в оренду його земельну ділянку. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить визнати договір оренди землі від 01.06.2011 року, який зареєстрованйи за № 482480004000167 від 21.07.2011 року, укладений між [PERSON] та фермерським господарством ФГ «Войченко» недійсним, зобов'язати голову фермерського господарства «Войченко» повернути мені земельну ділянку та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання, представник позивача не зявився, але надіслав заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, в судове засідання не зявився, надав заява в якій просив справу розглядати без його участі. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами судом встановлено наступне. Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 921229 який зареєстрований за № 010801901296 від 11.08.2008 року, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, є власником земельної площею 5,84 га., що знаходиться на території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Підставою звернення позивача до суду з позовом до відповідача є те, що даною земельною ділянкою тривалий час, з 2006 року, без укладення договору оренди землі, відповідно до усної домовленості. Голова фермерського господарства [PERSON] повідомив позивачу, що між ними 21.07.2011 року за № 482480004000167 укладено договір оренди землі на 10 років і фермерське господарство має повне право користуватись землею позивача. З досліджених матеріалів справи вбачається, що 01.06.2011 року за між [PERSON] та ФГ «Войченко» в особі голови [PERSON] було укладено договір оренди землі для вирощування товарної сільськогосподарської продукції площею 5,84 га строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у відділі Держземкому у Новодеському районі Миколаївської області за № 482480004000167 від 21.07.2011 року. В судовому позивач зазначив, що зазначений договір оренди він не підрисував. За правилами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому позивач зазначив, що зазначений договір оренди він не підрисував так, як між ними була усна домовленість. Пояснення позивача підтверджуються висновком експерта № 1039/02 судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам справи № 482/124/14-ц виконаної 30.10.2015 р., зі змісту якої випливає, що підпис від імені [PERSON] у договорі оренди землі та акті прийому передачі земельної ділянки виконані не самим [PERSON] , а іншою особою. Ч .1 ст. 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 Цк України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що наявність оспорюваного договору оренди укладений від імені позивача, але як було доведено у судовому засіданні ним не підписаний, порушує його законні права щодо земельної ділянки, а тому позов слід задовольнити, а договір оренди землі слід визнати недійсним. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. витрат за сплату судового збору.

Outcome: approved