Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 11.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 247; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати: судовий збір у розмірі 840, 80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 247. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Проте, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені у зв`язку з непорозумінням та психологічною несумісністю, близько року назад припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та бюджету, бажання відновити сімейні відносини не має, шлюб існує лише формально. Також позивач зазначила, що проживає разом з дитиною в орендованій квартирі, дитина має інвалідність та потребує додаткових витрат на лікування, відповідач матеріально дитині не допомагає, на даний час позивач не працює, внаслідок чого вона не має можливості самостійно її утримувати. На підставі викладеного, змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.08.2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій уточнені позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, зазначила що строк на примирення з відповідачем не потрібен, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій уточнені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення, вказав, що строк для примирення йому не потрібен. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками. Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] виданого УСЗН Вишгородської РДА від 01.07.2020 року та копії медичного висновку № 31 про дитину-інваліда віком до 18 років від 10.02.2020 року, [PERSON] , 2017 року народження має статус дитини з інвалідністю. [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору оренди квартири від червня 2020 року. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім`ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову в частині вимог про розірвання шлюбу. Стосовно уточнених позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів судом зазначається наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного, суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача підлягає у розмірі 1/3 частині з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] є працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також, у п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 10.07.2020 року, який укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро «Івана Коломійця», копію розрахунку витрат на правову допомогу, та копію квитанції до прибуткового касового ордера від 10.07.2020 року про оплату [PERSON] правових послуг наданих Адвокатським бюро «Івана Коломійця» у розмірі 1000 грн. а тому з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати за позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 840, 80 грн. та на користь позивача у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved