Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.07.2013 року являється власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Полтава, пров. Оксамитний, 26. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], які більше року не проживають за вказаною адресою, залишивши борги за комунальні послуги, у звязку з чим водопостачання, газопостачання та електроенергія у домоволодінні відключені. Просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком № 26 по пров. Оксамитний в м. Полтаві. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], до суду не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлялися судом за останнім відомим місцем проживання, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу без участі представника, в якій зазначив, що з приводу вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.07.2013 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1058, [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Полтава, пров. Оксамитний, 26. Відповідно до записів домової книги домоволодіння за адресою: м. Полтава, пров. Оксамитний, 26, в ньому зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послалась на те, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з квітня 2016 року. Згідно довідки голови селищного комітету с. Крутий Берег Ленінського району м. Полтави № 85 від 16.05.2017 року, [PERSON] дійсно є власником житлового будинку за адресою: м. Полтава, пров. Оксамитний, 26, згідно Свідоцтва про спадщину за заповітом з 2013 року, згідно свідчень свідків та акту ними завіреними: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], - громадяни [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в домоволодінні гр. [PERSON] за адресою: м. Полтава, пров. Оксамитний, 26, але на даний час не проживають за вказаною адресою з квітня 2016 року, залишивши борги за комунальні послуги. Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, в разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування житлом. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO], за цією адресою не проживають більше року без поважних причин, що створює перешкоди в користуванні квартирою її власником, в тому числі позивачу по справі [PERSON], яка вимушена здійснювати оплату комунальних послуг за вказаних осіб та не може вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачів таким, що втратили право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved