Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У травні 2015 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу шкоди в розмірі 299 026,74 грн. та судових витрат в сумі 2 990,00 грн., в обґрунтування якого послався на те, що 18.10.2013 року у с.Усатове відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], транспортного засобу «Toyota Mark-X», д/н [NUMBER] та застрахованого транспортного засобу «Audi А6», д/н [NUMBER], що належить Порше лізинг Україна ТОВ під керуванням [PERSON], в результаті якого останній автомобіль отримав механічні пошкодження. ДТП за умовами Додатку №28-0199-0157/13/0157 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2828-0157 від 26.04.2011 року, укладеного між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та Порше лізинг Україна ТОВ, є страховим випадком, із настанням якого виник обовязок страховика сплатити відшкодування в розмірі 299 026,74 грн. Згідно рахунку №К300000212/КС000000232 від 24.10.2013 року ТОВ «ЗС [PERSON]» загальна вартість кузовних робіт по відновленню автомобіля [NUMBER] складає 307 535,28 грн. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області 10.12.2013 року по справі №504/3981/13-п [PERSON] було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.10.2013 року о 14.40 год. в с.Усатове а/ш М050 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами строком на шість місяців. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.46,47,54/, причину неявки суду не повідомив. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що10.12.2013 року постановою Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №504/3981/13-п [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.10.2013 року о 14.40 год. в с.Усатово, а/ш М050, про що було складено адміністративний протокол АА2 №171700 та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами (посвідчення водія серії ВАА №184144 від 07.11.2009 року, видане РЕВ-13 в Одеській області) строком на 6 місяців. /а.с.10/ Згідно ст. 3 Закону № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 29.03.2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та Порше Лізинг Україна ТОВ було укладено договір страхування, що є Додатком №28-0199-0157/13/0157 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2828-0157 від 26.04.2011 року, за умовами якого автомобіль «Ауді А6» було застраховано від страхового випадку на період з 29.03.2013 року по 28.03.2018 року. /а.с.5/ 21.10.2013 року представник за дорученням Порше Лізинг Україна ТОВ звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. /а.с.8/ Згідно страхового акту №ПСКА-3443 від 13.11.2013 року страховиком на рахунок ТОВ «ЗС [PERSON]» було перераховано суму страхового відшкодування за Рахунком №К300000212/КС000000232 від 24.10.2013 року в розмірі 227 218,14 грн., та згідно страхового акту №ПСКА-3443/1 від 17.01.2014 року було перераховано страхове відшкодування в розмірі 71 808,60 грн. /6,13-14,7,15/ Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, але який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року розяснено, що до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Зі змісту положень ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування переходить право вимоги, до особи, відповідальної за завдані збитки у межах фактичних витрат. Таким чином, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON], з вини якого завдано матеріальну шкоду власнику автомобіля «Ауді А6», тому відповідач повинен відшкодувати ПрАТ «СК «Українська страхова група» фактичні витрати, повязані із виплатою страхового відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Наданими копіями платіжних доручень № 20887 від 19.11.2013 року та №861 від 17.01.2014 року підтверджується, що позивач виплатив страхове відшкодування загальною сумою в розмірі 299 026,74 грн. /а.с.16,17/, тому суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача фактично сплаченої суми витрат є правомірними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 2457 від 23.02.2015 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 990,27 гривень, який підлягає стягненню з відповідача /а.с.18/. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved