Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся в Полонський районний суд Хмельницької області з зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа Полонська районна державна адміністрація Хмельницької області Орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Свої вимоги мотивував тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2010 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . 10 липня 2015 року рішенням суду шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу за усною домовленістю він добровільно сплачував аліменти на дитину, а відповідач сприяла його спілкуванню з донькою. Починаючи з червня 2016 року він не має змоги бачитися з донькою та приймати участь в її вихованні через створені відповідачем перешкоди, а саме вона не відповідає на дзвінки, за можливим місцем проживання дитини ніхто двері не відкриває. Він звернувся до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області Служба у справах дітей з заявою про встановлення графіку зустрічей з дитиною, проте отримав повідомлення від 03 жовтня 2016 року про неможливість встановити місце проживання дитини. Він звернувся до поліції з метою встановлення місця проживання його дитини та отримав висновок Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 15 грудня 2016 року про те, що його донька проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З відповіді на його звернення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Служба у справах дітей вбачається, що встановити місце проживання дитини у Голосіївському районі не можливо, оскільки виїздом працівників служби встановлено, що будинку за вказаною адресою не існує. Просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з донькою та визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , зокрема: - один раз на місяць (дві доби з 16 годин 00 хвилин третьої п`ятниці місяця, суботу та до 16 годин 00 хвилин неділі) за місцем проживання батька без присутності матері з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів, місць сімейного відпочинку м. Києва та літній відпочинок з 15 червня по 15 липня поспіль щороку з батьком в межах України без присутності матері; - у випадку переїзду дитини для проживання до м. Києва: два рази на місяць (по дві доби з 19 години 00 хвилин першої та третьої п`ятниці місяця, суботу та до 19 години 00 хвилин неділі поспіль) без присутності матері за місцем проживання батька з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів, місць сімейного відпочинку м. Києва та літній відпочинок з 15 червня по 15 липня поспіль щороку з батьком в межах України без присутності матері. Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року залишено без змін. Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. У судовому засіданні 12 червня 2018 року прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог. Просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, у тому числі не настроювати дитину проти нього та припинити обман щодо особи її справжнього батька, та визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , зокрема: - особисті зустрічі чотири рази на місяць (кожної першої та третьої суботи місяця з 14 години 00 хвилин до 18 годин 00 хвилин та кожної другої і четвертої неділі місяця з 09 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин) в присутності матері з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів, місць сімейного відпочинку м. Києва за вибором батька; - безперешкодне, необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку та Інтернет, як опанує дитина. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року замінено третю особу Полонську районну державну адміністрацію Хмельницької області Орган опіки та піклування на - Солом`янську районну в м. Києві державну адміністрацію орган опіки та піклування. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов з урахуванням заяви про зміну позовних вимог та просив його задовольнити. Пояснив суду, що після розірвання шлюбу він мав можливість спілкуватися з дитиною, проте з травня 2016 року відповідач перестала давати йому доньку. Лише у 2017 році він вперше побачив дитину на співбесіді з психологом. За час поки він не бачив дитину відповідач віддалила її від нього, у результаті чого донька стала боятися, що її викрадуть або батько забере до себе від матері. Зазначив, що він бажає поступово відновити довірливі стосунки з дитиною, тому змінив позовні вимоги та просить проводити побачення з донькою разом з матір`ю. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що відповідач перешкод позивачу не чинить, останній має можливість спілкуватись з дитиною та приїжджати до неї. У 2015 році дитина потрапила до лікарні через стресову ситуацію після зустрічі з батьком. У 2016 році подібна ситуація повторилась, тому відповідач прийняла рішення тимчасово обмежити спілкування дитини з батьком. На даний час [PERSON] перешкод не чинить, батько приїжджав та вітав доньку з днем народження. Проте, сам він фактично не приїжджає до дитини. Відповідь про місце навчання дитини позивачу надали. Представник третьої особи - Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 213). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 05 вересня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). 10 липня 2015 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Встановлено та не заперечувалось учасниками судового розгляду, що сторони проживають окремо, а їх донька на даний час мешкає з відповідачем у справі. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Позивач у судовому засіданні зазначив, що відповідачем створюються йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, він позбавлений можливості брати участь у вихованні доньки, обмежений у побаченнях з нею. За час поки він не бачив дитину відповідач віддалила її від нього, у результаті чого донька стала боятися, що її викрадуть або батько забере до себе від матері. Представником відповідача у судовому засіданні зазначено, що відповідач прийняла рішення тимчасово обмежити спілкування дитини з батьком через стресові ситуації. Сторона відповідача посилається на покази свідків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона знає відповідача з 2016 року, коли остання привела доньку займатись кінною їздою. Поступово вони здружились та почали спілкуватись. З позивачем познайомилась у 2018 році на дні народженні [PERSON] Коли дитина побачила батька, то вона не зраділа та трималась біля матері, не бажаючи спілкуватись з ним. Позивач їй розповідала про те, що у дитини від спілкування з батьком був стрес. Про відсутність у дитини бажання спілкуватись з батьком їй відомо зі слів відповідача. Позивача вона бачила один раз на святі у 2018 році. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є психологом, позивача та відповідача знає. У 2017 році до неї надійшов запит від адвоката сторін про оцінку психологічного стану дитини. Пояснила, що дитина прив`язана до матері, на першій зустрічі контакт з дитиною встановлювався у присутності мате, а на подальших зустрічах вона знаходилась без матері. З матір`ю дитина взаємодіє дуже добре, а з батьком не хотіла спілкуватись або гратись, від матері не відходила. Своїм батьком дитина називає вітчима [PERSON] . Вважає, що поступово батько може зблизитись з дитиною. Зазначила, що батько сам не бажає бачитись з дитиною, перешкоди позивачем йому не чиняться. Позивачем на підтвердження заявлених вимог надані письмові докази. З відповіді Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області Служба у справах дітей від 03 жовтня 2016 року вбачається, що місце проживання [PERSON] та [PERSON] не відоме, тому розглянути його заяву щодо встановлення графіку побачень з дитиною неможливо (а.с. 17). Відповідно до висновку Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 15 грудня 2016 року [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] пояснила, що перешкод у побаченнях батька з донькою вона не чинить, але дитина не має бажання спілкуватися з рідним батьком, оскільки таким вважає нового чоловіка [PERSON] (а.с. 18). З відповіді на звернення [PERSON] Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Служба у справах дітей вбачається, що встановити місце проживання дитини у Голосіївському районі не можливо, оскільки виїздом працівників служби встановлено, що будинку за вказаною адресою не існує (а.с. 19). У матеріалах справи містяться результати дослідження психоемоційного стану та дитячо-батьківських відносин дитини [PERSON] від 19 грудня 2017 року № 23, з якого вбачається, що дитина своїм батьком вважає вітчима [PERSON] , під час зустрічі з рідним батьком вона не впізнала його та злякалася. Процес підготовки дитини до зустрічей з її біологічним батьком повинен проходити при активній участі фахівців з дитячої та сімейної психології (а.с. 134-140). Позивачем у листопаді 2018 року направлявся запит до відповідача щодо встановлення місця навчання дитини (а.с. 189), відповідь на який він отримав лише у березні 2019 року. Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Оцінивши надані сторонами пояснення, суд приходить до висновку, що між сторонами виникають суперечності, пов`язані з участю батька в вихованні доньки, та він має перешкоди в спілкуванні з нею. У певний період часу мати дитини самостійно прийняла рішення про обмеження в спілкуванні батька з дитиною. У такому випадку вимога позивача про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини ґрунтується на законі. З наданого суду висновку органу піки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації від 19 листопада 2018 року № 108-17992 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , кожної першої та третьої суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин у присутності матері дитини (а.с. 164-166). Суд вважає, що зазначений висновок не містить заборони на побачення батька з дитиною. Висновок зроблений відповідним держаним органом з урахуванням інтересів дитини та на підставі вивчення обставин взаємовідносин сторін та їх доньки. Допитана у судовому засіданні в якості свідка психолог [PERSON] пояснила, що поступово позивач знов може зблизитись з дитиною. Позивач просить суд визначити такий графік побачень з дитиною: - особисті зустрічі чотири рази на місяць (кожної першої та третьої суботи місяця з 14 години 00 хвилин до 18 годин 00 хвилин та кожної другої і четвертої неділі місяця з 09 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин) в присутності матері з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів, місць сімейного відпочинку м. Києва за вибором батька; - безперешкодне, необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку та Інтернет, як опанує дитина. Разом з тим, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача та інтереси дитини. Також судом враховуються висновки органу опіки та піклування та психолога. Вирішуючи питання про способи участі батька у житті дитини, враховуючи необхідність поступового відновлення їх відносин, суд вважає, що участь позивача у вихованні доньки має відбуватись щомісяця кожної першої та третьої суботи місяця з 11 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин у присутності матері дитини. Крім того, можливим є спілкування з дитиною засобами телефонного та електронного засобів зв`язку, якими користується дитина, безперешкодно та необмежено з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини в період часу з 11 години до 21 години. Позивач має право на участь у вихованні доньки і в інший час, проте його відвідування в такому випадку мають відбуватись за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та за її згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial