Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ» (далі по тексту - відповідач) про захист прав споживача, визнання договору купівлі-продажу недійсним, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, 15.10.2014 року [PERSON] за дорученням позивача були замовлені квитки авіакомпанії перевізника «Аерофлот» № 555-4833532042 маршрутом Київ (Бориспіль) - Москва (Шереметьєво) з вильотом 26.10.2014 року о 10:20 та 555-4833532043 маршрутом Москва (Шереметьєво) - Київ (Бориспіль) з вильотом 31.10.2014 року о 14:15 через інтернет ресурс TICKETS.UA, що належить відповідачу загальною вартістю 4110,00 грн. Під час оформлення позивач також придбав додаткову послугу «Гарантія повернення квитка» яка додатково (окрім вартості авіаквитків) коштувала 300,00 грн. 21.10.2014 року, у зв'язку зі смертю родича позивача та необхідністю летіти в інше місто на поховання, перебуваючи і без того в пригніченому стані, у зв'язку із втратою близької людини, позивач звернувся до відповідача з проханням анулювати авіаквитки та повернути йому сплачені кошти у зв'язку з тим, що не вмозі летіти за заброньованими раніше квитками, проте, у той же день відповідач відмовив в поверненні раніше сплачених коштів та надав електронного листа, що розмір компенсації за неотриману послугу з перевезення позивача буде складати 66,00 грн. з умовою, що квитки будуть анульовані після підтвердження позивачем зазначеної суми компенсації. Позивач просив надати пояснення формування такої безпідставної суми компенсації та формулу розрахунку, за якою можна було б побачити шлях її утворення. Разом з тим, і на теперішній час відповідач не надав жодних коментарів стосовно шляху утворення зазначеної суми компенсації. Виходячи з того, що відповідач не надав позивачу інформацію щодо порядку утворення суми компенсації, що повинна була бути повернена позивач не зміг підтвердити її і, як наслідок, авіаквитки, якими позивач не скориставався - не були анульовані. Зазначав, що відповідач взяті на себе гарантійні зобов'язання не виконав - не повернув грошові кошти за гарантійними зобов'язаннями, які на себе взяв та авіаквитки не анулював, про що був заздалегідь (за 5 днів до вильоту) повідомлений. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, просив суд визнати договір купівлі-продажу авіаквитків № 555-4833532042 маршрутом Київ (Бориспіль) - Москва (Шереметьєво) з вильотом 26.10.2014 р. о 10:20 год. і № 555-4833532043 маршрутом Москва (Шереметьєво) - Київ (Бориспіль) з вильотом 31.10.2014 р. о 14:15 год., укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «ТІКЕТС.ЮЕЙ» недійсним, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТІКЕТС.ЮЕЙ» на користь [PERSON] суму матеріальних збитків у розмірі вартості квитків - 4110,00 гривень та 10000,00 грн. моральної шкоди. В процесі розгляду справи, судом було залучено Авіакомпанію «Аерофлот» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд про його задоволення. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених в запереченнях на позовну заяву. Пояснив, що 21.10.2014 року позивач звернувся до відповідача з проханням анулювати йому авіаквитки (у зв'язку із смертю родича та необхідністю летіти в інше місце) та повернути сплачені йому кошти, проте йому було повідомлено про те, що до повернення підлягає сума в розмірі 66,00 грн., яка визначена тарифами авіаперевізника. Окрім того, замовляючи послуги через інтернет-сайт TICKETS.UA, користувач погоджується з умовами Договору, викладеними на сайті. Цей публічний договір-оферта вважається укладеним (акцепт оферти) з моменту підтвердження користувачем своєї згоди з його умовами, шляхом встановлення відповідної позначки у діалозі бронювання на інтернет- сайті TICKETS.UA, після чого публічний договір вважається базовим документом в офіційних взаємовідносинах між ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ» та користувачем. Без встановлення цієї позначки купівля квитка є неможливою. А відповідно до умов договору публічної оферти веб-сайту www.tickets.ua використання автоматизованої системи Інтернет-сайту та пов'язаних з ним сервісів означає, що користувач повністю згоден із: викладеними на відповідних сервісах Сайту Правилами та Умовами придбання, використання і повернення послуг, які в свою чергу підпорядковуються відповідним законам, нормативним актам та умовам постачальників послуг. Окрім того, позивач не вчинив дій, необхідних для того, щоб скористатись послугою «Гарантія повернення», оскільки в своєму зверненні про повернення квитка він вказав «Добровільне повернення» як підставу для повернення, а також не надав доказів, що настала хвороба або смерть родича, який подорожував разом із ним. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2014 року представником позивача були замовлені квитки авіакомпанії перевізника «Аерофлот» № 555-4833532042 маршрутом Київ (Бориспіль) - Москва (Шереметьєво) з вильотом 26.10.2014 року о 10:20 та 555-4833532043 маршрутом Москва (Шереметьєво) - Київ (Бориспіль) з вильотом 31.10.2014 року о 14:15 через інтернет ресурс TICKETS.UA загальною вартістю 4110,00 грн. (а.с. 15). Відповідно до бронювання 4ZDVLH позивачем було оплачено додаткові послуги гарантії повернення квитка 300,00 грн. та 50,00 грн. sms-повідомлення у випадку відміни чи перенесення рейсу (а.с. 18). 21.10.2014 року позивачем було оформлено бронювання № 4ZDVLH на повернення квитка. В якості підстав для повернення зазначалось добровільне повернення та містилася примітка про повернення одного квитка № 555-4833532042 маршрутом Київ - Москва на дату 26.10.2015 року (а.с. 4). 21.10.2014 року відповідач повідомив позивача електронним листом про те, що йому була нарахована сума для повернення в розмірі 66,00 грн., після підтвердження якої буде проведено анулювання квитка (а.с. 7). 21.10.2014 року позивач просив надати відповідача детальний звіт та формулу, за якою підраховувалась сума до повернення, оскільки належною він вважав суму в розмірі 1900,00 грн. та просив уточнити, що складає собою послуга компанії «Гарантія повернення квитка» (а.с. 8). Судом також встановлено, що в мережі Інтернет за адресою https://tickets.ua/uk/pub/general/policy/agreement-bookings-creation-and-cancellation.html опубліковано Договір публічної оферти TICKETS.UA, згідно з умовами п. 1.2. якого замовляючи послуги через інтернет-сайт TICKETS.UA, користувач погоджується з умовами Договору, викладеними нижче. Згідно із п. 3.2. Договору використання автоматизованої системи Інтернет-сайту www.TICKETS.UA та пов'язаних з ним сервісів означає, що Користувач повністю згоден із: умовами цього Договору; будь-якими поправками до даного Договору; викладеними на відповідних сервісах Сайту Правилами та Умовами придбання, використання і повернення Послуг, які в свою чергу підпорядковуються відповідним законам, нормативним актам та умовам Постачальників Послуг. Відповідно до п. 7.3.7. Договору Користувач (пасажир) підтверджує та гарантує, що він ознайомлений і згоден: з умовами застосування тарифів перевізників, в тому числі з умовами повернення та обміну квитків, а також з умовами здійснення перевізниками стикувальних рейсів, у разі оформлення квитка з пересадкою (час достатній для здійснення пересадки, оформлення транзитних віз і т.д.). Згідно з умовами послуги «Гарантія повернення у разі хвороби» купуючи авіаквиток, ніхто не може бути впевнений у тому, що плани не зміняться. Особливо неприємно, якщо подорож доводиться скасовувати з непередбачуваних обставин, пов'язаних зі здоров'ям: раптовою хворобою*/смертю пасажира; раптовою хворобою/смертю члена родини**, що подорожує разом з пасажиром; смертю члена родини пасажира. Щоб повернути повну вартість квитка*** та не оплачувати сервісний збір за повернення, скористайтесь послугою «Гарантія повернення у разі хвороби/смерті». Вартість послуги складає 299 грн за замовлення. В розділі «Як скористатися послугою?» зазначено перелік дій, які необхідно здійснити користувачем для повернення квитка, а саме: 1. Оформити заяву на повернення, вибравши відповідну причину (хвороба/смерть пасажира, хвороба/смерть члена родини). 2. До заяви обов'язково потрібно докласти скан-копію медичного документа, що підтверджує неможливість здійснювати переліт. Читати докладно: Порядок оформлення запиту на повернення. 3. Якщо пасажир повертає квиток через хворобу/смерть члена родини пасажира, слід надати документи, які підтверджують факт родинних відносин.4. Подати заявку на повернення необхідно не пізніше, ніж за 4 години до вильоту. Доказів того, що позивачем було дотримано вказаного порядку для здійснення послуги повернення квитка суду не надано. Натомість матеріали справи не містять жодних доказів того, що померла особа є членом родини пасажира, а також того, що вказані документи були надані відповідачу під час оформлення бронювання на повернення квитка. Відповідно до п.п. 19 та 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, як і не доведено самого факту обману щодо необхідності укладення спірного договору. Відповідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-161цс12, відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Разом з тим, суд вважає, що під час розгляду даної справи позивачем не доведено, що вказаний спірний договір є нечесною підприємницькою практикою та був укладений під впливом введення його в оману. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання недійсними договору купівлі-продажу авіаквитків № 555-4833532042 маршрутом Київ (Бориспіль) - Москва (Шереметьєво) з вильотом 26.10.2014 р. о 10:20 год. і № 555-4833532043 маршрутом Москва (Шереметьєво) - Київ (Бориспіль) з вильотом 31.10.2014 р. о 14:15 год., укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «ТІКЕТС.ЮЕЙ» недійсним. Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що перевезення здійснювалось Авіакомпанією «Аерофлот». Так, відповідно до ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира перевізник зобов'язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу, доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладання договору перевезення пасажира та багажу з перевізником підтверджується видачею пасажирського квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Відповідно до ч. 1, 2 ст.100 Повітряного кодексу України, правила авіаперевізника - правила, інструкції і технології, встановлені авіаперевізником, які використовуються при повітряних перевезеннях пасажирів та/або багажу, вантажу, пошти, а також правила застосування тарифів, стандарти та настанови з обслуговування пасажирів і багажу, порядок розгляду претензій та позовів. Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, багажу, вантажу і пошти авіаперевізником, суб'єктами з наземного обслуговування, а також галузеві стандарти та нормативи якості такого обслуговування встановлюються авіаційними правилами України та мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Згідно з частиною 4 зазначеної статті авіаперевізник на підставі зазначених у частині другій цієї статті правил повітряних перевезень повинен встановити свої правила, спрямовані на підвищення ефективності та якості перевезень, які не можуть містити стандартів чи нормативів якості, відповідальності за обслуговування пасажирів, нижчих за рівень установлених вимог, попередньо погодивши їх з уповноваженим органом з питань цивільної авіації. Авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів. ( ч. 6 ст. 100 Повітряного кодексу України). Відповідно до абз 9 п. 1 Глави 2 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, що затверджений Наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012 року № 735 (далі - Правила) примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюються у випадках: хвороби пасажира або членів його родини, що подорожують разом із ним, за наявності відповідним чином оформленої довідки закладу охорони здоров'я. Хвороби пасажира або членів його родини, що подорожують разом із ним встановлено не було, а тому підстави для примусового повернення коштів відсутні. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А оскільки підстави для визнання спірного договору відсутні, то і в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальних збитків у розмірі вартості квитків в розмірі 4110,00 грн. та похідної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. моральної шкоди слід також відмовити. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed