Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У травні 2010 року прокурор Бахмацького району в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Чернігівській області звернувся до суду з позовом до Бахмацької райдержадміністрації, [PERSON], ПП «Агрофірма «Терешиська», у якому просив поновити строк позовної давності, визнати незаконним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий [PERSON] Позов обґрунтований тим, що на підставі звернення [PERSON], що мало місце 25.02.2010 року, прокуратурою Бахмацького району здійснена перевірка дотримання вимог земельного законодавства у Відділі Держкомзему Бахмацького району у частині законності отримання сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) членами колишнього СС «Маяк» в с. Терешиха Бахмацького району. За результатами перевірки встановлено, що [PERSON] було незаконно видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], оскільки на дату видачі державного акту [PERSON] не працювала і не була членом СС «Маяк», а тому незаконна видача сертифікату на право власності на земельну частку (пай) порушує інтереси держави і завдає їй матеріальні збитки. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 травня 2015 року визнано незаконним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] 07.09.1996 року Бахмацькою райдержадміністрацією; стягнуто із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. і витрати на ІТЗ в розмірі 37 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити прокурору Бахмацького району в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Чернігівській області в задоволенні позову, посилаючись на помилковість судового рішення та невідповідність висновків суду обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що звертаючись до суду з позовом прокурор Бахмацького району не заявляв вимог про визнання недійсним розпорядження Бахмацької райдержадміністрації від 18 вересня 19996 року №350, на підставі якого було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), а суд не вправі з власної ініціативи перевіряти законність правовстановлюючих документів. Апелянт вказує на те, що згідно Положення про Головне управління Держкомзему в області, затвердженого наказом Держкозмему №123 від 17.06.2008 року до компетенції Головного управління Держкомзему в Чернігівській області не входить розпорядження земельними ділянками чи їх вилучення, а тому в даному випадку права та інтереси органу державної влади не зачіпаються і не порушуються. [PERSON] вважає, що прокурором Бахмацького району подано позов з порушенням строків позовної давності, який мав би обраховуватись з моменту видачі сертифікату, а не із дня звернення [PERSON] із заявою до прокуратури 25.02.2010 року, яка, на думку апелянта, не має ніякого відношення до цієї справи. У письмових запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор Бахмацького району просить відхилити апеляційну скаргу [PERSON] та залишити без змін рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального права та не суперечить йому. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Курило Я.М. та представника позивача Будлянського В.М., які просили відхилити апеляційну скаргу та залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Задовольняючи позов прокурора Бахмацького району суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) незаконно, оскільки станом на 18.09.1995 року, на момент розпаювання землі, вона в СС «Маяк» не працювала і не була її членом, що підтверджується записами у трудовій книжці [PERSON] Суд першої інстанції вважав, що прокурором Бахмацького району не пропущений строк позовної давності про захист цивільного права або інтересу, зважаючи на те, що позивачу стало відомо про порушення земельного законодавства після подання заяви [PERSON] до прокуратури. З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно з вимогами ст.ст. 22,23 ЗК України (в редакції 1990 року) та зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. З огляду на викладене, право особи на земельну ділянку частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Як доказ, в обґрунтування позовних вимог щодо незаконності виданого [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай), прокурором до позову додано довідку ПП «Агрофірма «Терешиська» від 25.02.2010 року, в якій зазначено, що [PERSON] 08.08.1995 року дійсно не працювала в СС «Маяк» та не була його членом. Із копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що остання працювала в ПСП «Терешиське» з 01.11.1995 року по 11.01.2002 року різноробочим (а.с. 57). Згідно інформації Відділу Держземагенства у Бахмацького районі Чернігівської області від 08.05.2015 року державний акт на право колективної власності на землю по КСП «Маяк» серії [NUMBER] був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2 від 18 вересня 1995 року. Вказаний акт у Відділі Держземагенства у Бахмацького районі відсутній (а.с.61). Районному та апеляційному суду оригіналу або належним чином завіреної копії державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Маяк» серії [NUMBER] надано не було. Не було надано прокурором та позивачем і списку осіб до даного державного акта на право колективної власності на землю. Згідно відповіді відділу Держземагенства у Бахмацького районі Чернігівської області від 24.03.2010 року, [PERSON] отримала 07.09.1996 року сертифікат серія [NUMBER] на земельну ділянку площею 7,7 га вартістю 18782,00 грн. по КСП «Маяк» Рубанської сільської ради (а.с.4). В матеріалах справи копія сертифікату відсутня. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За клопотанням прокурора в судовому засіданні апеляційного суду області оголошувалася перерва по справі для надання державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Маяк» серії [NUMBER], сертифікату на ім'я [PERSON] серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 7,7 га вартістю 18782,00 грн. по КСП «Маяк» Рубанської сільської ради, статуту та інших реєстраційних документів КСП «Маяк» та документів щодо подальшого його правонаступництва або належних чином завірених копій цих документів. Зазначених документів суду апеляційної інстанції надано не було, прокуратурою Чернігівської області було надано витяг із книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), копію проекту організації території земельних часток (паїв) ПСП «Терешиське» на території Рубанської сільської ради Бахмацького району, затвердженого начальником головного управління земельних ресурсів Пальорю Ю.М. від 07 червня 2005 року. Однак, надані прокурором вищевказані документи у розумінні ст.ст. 58,59 ЦПК України не є належними та допустимими доказами, які підтверджують, що 18 вересня 1995 року, тобто на момент отримання КСП «Маяк» державного акту на право колективної власності на землю по серії [NUMBER] [PERSON] не була членом КСП «Маяк» та не була включена до списку, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю. Відсутність запису у трудовій книжці [PERSON] про трудові правовідносини з КСП «Маяк» не означає, що відповідачка не була членом КСП «Маяк», оскільки порядок прийняття в члени колгоспу встановлюється статутними та іншими реєстраційними документами КСП «Маяк», які відсутні в матеріалах справи та не надані позивачем. Враховуючи, що прокурором не доведено факту незаконної видачі 07.09.1996 року [PERSON] сертифікату серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 7,7 га вартістю 18782,00 грн. по КСП «Маяк» Рубанської сільської ради, у районного суду були відсутні підстави для задоволення позовних вимог прокурора Бахмацького району в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Чернігівській області про визнання незаконним сертифікату на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, на підставі пп. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed