Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У травні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулися [PERSON], [PERSON] із позовом до [PERSON] про усунення порушень не повязаних з позбавленням права володіння та визнання особи такою, що втратила право користування житлом.У позовній заяві зазначено, що позивачі по справі є власниками по 1/2 частки квартири №93 житлового будинку №3, розташованої по вулиці Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, яка належить їм на праві приватної власності на підставі Договору дарування 1/2 частки квартири від 25 квітня 2012 року, посвідченого нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Запорізької області, та зареєстрованого у Державному реєстрі Районного комунального підприємства «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» [PERSON] районної ради від 25 травня 2012 року. Вищевказана квартира складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,1 кв.м. Відповідач [PERSON] зареєстрований у встановленому законом порядку у квартирі №93 житлового будинку №3, розташованої по вулиці Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Відповідач по справі є батьком [PERSON] та [PERSON], з 11 лютого 1989 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з матірю позивачів [PERSON], який було розірвано 14 лютого 1996 року. Після складення договору дарування у вересні 2012 року відповідач по справі залишив квартиру за місцем реєстрації, забрав усі свої речі та виїхав на постійне місце проживання до іншого житлового приміщення. Але він і на теперішній час залишається зареєстрованим у квартирі №93 житлового будинку №3, розташованій по вулиці Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. На всі прохання до теперішнього часу відповідач не знявся з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі. З вересня 2012 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає та не сплачує рахунків за комунальні платежі. Відповідач має заборгованість по банківським кредитам, які відмовляється сплачувати у добровільному порядку, в зв'язку з чим позивачів постійно, наполегливо турбують колекторські фірми. Також, їм відмовлено в наданні житлової субсидії. Враховуючи вищевикладене, позивачі просять суд усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] та [PERSON] права користування та розпорядження квартирою №93 житлового будинку №3, розташованої по вул. Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області та визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житлом у квартирі №93 житлового будинку №3, розташованої по вул. Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, просять задовольнити з підстав, викладених у письмовій формі. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у газеті «Запорізька правда» від 16 червня 2016 року, у судове засідання не зявився. Суд розглядає справу за відсутності відповідача, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: У судовому засідання встановлено, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/2 частки квартири №93 житлового будинку №3, розташованої по вулиці Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, яка належить їм на праві приватної власності. Вищевказана квартира складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,1 кв.м. [PERSON] зареєстрований у встановленому законом порядку у квартирі №93 житлового будинку №3, розташованої по вулиці Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Відповідач по справі є батьком [PERSON] та [PERSON], з 11 лютого 1989 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з матірю позивачів [PERSON], який було розірвано 14 лютого 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-ЖС №048129. У вересні 2012 року відповідач по справі залишив квартиру за місцем реєстрації, забрав усі свої речі та виїхав на постійне місце проживання до іншого житлового приміщення. Але він і на теперішній час залишається зареєстрованим у квартирі №93 житлового будинку №3, розташованій по вулиці Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. На всі прохання відповідач до теперішнього часу не знявся з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі. З вересня 2012 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає та не сплачує рахунків за комунальні платежі. Відповідач має заборгованість по банківським кредитам, які відмовляється сплачувати у добровільному порядку, в зв'язку з чим позивачів постійно, наполегливо турбують колекторські фірми. Також, їм відмовлено в наданні житлової субсидії. Факт відсутності відповідача в квартирі підтверджується Актом перевірки реєстрації [PERSON], складеним працівниками Комунального унітарного підприємства «Наш дім» 25 квітня 2016 року. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] та [PERSON] та визнати визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житлом у квартирі №93 житлового будинку №3, розташованої по вул. Молодіжна у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Outcome: approved