Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, який обгрунтований тим, що 28.04.2015 року вона звернулась до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 04.10.2014 року, який згідно заповіту залишив їй ? частку належної йому квартири [ADDRESS], проте постановою нотаріуса від 28.04.2015 року було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутні відомості про реєстрацію право власності на ? частку вказаної квартири. При цьому позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], проте у звязку з викладеними не може оформити свої спадкові права, тому змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на майно померлого 04.10.2014 року [PERSON] ? частки квартири №38 у будинку №91 «а» по пр. Леніна в м. Маріуполі, загальною площею 45,3 кв.м., жилою площею 27,4 кв.м. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність, та про не заперечення проти задоволення позовних вимог. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності сторін. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до свідоцтва про смерть серії 1-НО №799174, 04.10.2014 року помер [PERSON], про що Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області зроблений актовий запис № 1886. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 20.07.2010 року державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] належить ? частка квартири [ADDRESS]. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] належить ? частка квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] Відповідно до ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Вказаним правом скористалась [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом. У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Так, 21.05.2005 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого він заповів [PERSON] все належне йому майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї. У строки, передбачені 1270 ЦК України позивачка з заявою про прийняття спадщини звернулась до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, проте 28.04.2015 року державним нотаріусом [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 04.10.2014 року [PERSON], у звязку з відсутністю відомостей про реєстрацію право власності на нерухоме майно. Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд визнає, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON] у виді ? частки квартири [ADDRESS], оскільки відповідно до наданої суду копії спадкової справи після смерті [PERSON], інші спадкоємці відсутні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст. 1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав свободі та інтересів фізичних осіб, зокрема позивачки, щодо спадкового майна після смерті [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved