Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири загальною площею 31, 80 кв.м, житлової площі 15,30 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON], [INFO], яка померла 13 вересня 2015 року в м. Миколаєві. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті його матері [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини однокімнатної квартири, розташованої [ADDRESS]. Спадкодавиця на випадок своєї смерті заповіту не залишила, і позивач є єдиним спадкомцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яке відкрилось після смерті [PERSON], позивач отримав відмову нотаріуса та роз'яснення про те, що нотаріус не має можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом. Вищезгадана обставина обумовлена тим, що позивачем надано нотаріусу правовстановлюючий документ на право власності на спадкове майно, а саме - Свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 28 листопада 2013 року, право власності на яке у встановленому законному порядку, не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, тому на підставі ст.ст. 49,68 Закону України Про нотаріат, нотаріус запропонувала позивачу звернутися до суду для вирішення питання щодо визнання за ним права власності у порядку спадкування на належну йому частку спадкового майна. Посилаючись на неможливість в позасудовому порядку оформити належну йому спадщину, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не зявився, проте надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. Представник відповідача Миколаївської міської ради не зявився у судове засідання, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та винести рішення відповідно до діючого законодавство України. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву про слухання справи за її відсутності, з позовними вимогами ознайомлена, просила винести рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши та оцінивши в сукупності надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 13.09.2015 року в м. Миколаєві померла мати позивача - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини однокімнатної квартири, загальною площею 31,80 кв.м, житловою площею 15,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить на праві сумісної часткової власності [PERSON] - 1/2 частина та [PERSON] - 1/2 частина, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2013 року № 511/ж, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 28.11.2013 року № 2288-р, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (а.с. 25-27). Із довідок, виданих КП ДЄЗ Корабел м. Миколаєва за № 1495, № 1496, № 1513 від 08.04.2016 року [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [INFO], з 22.07.2010 року, і знята з реєстраційного обліку 18.09.2015 року в зв'язку зі смертю (померла 13.09.2015р.); на момент її смерті в вказаній квартирі був зареєстрований її син, позивач по даній справі - [PERSON]М, [INFO], починаючи з 06.12.2010 року і до даного часу (а.с.22-24). Судовим розглядом встановлено, що на випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не залишила. Із копії спадкової справи № 23/2016, заведеної Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], до майна померлої [PERSON], вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом є її син - [PERSON], який спадщину в установленому законом порядку прийняв. Рідна сестра позивача та відповідно дочка спадкодавця [PERSON], [INFO], на спадкове майно після смерті матері не претендує, заяв до нотаріуса про прийняття спадщини не надавала, в спірній квартирі зареєстрована на момент смерті матері не була, тобто спадщину після смерті своєї матері [PERSON] в установленому законом порядку не прийняла. [PERSON] звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно за законом, отримав відмову нотаріуса через те, що він не надав правовстановлюючий документ на право власності на спадкове майно, яке в установленому порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. Зазначена інформація підтверджена інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04 квітня 2016 року за №№ 56595027, 56595103. Згідно ч.5 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч.2 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не зареєструвала право власності на належну їй частину квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з цим, [PERSON] використала своє право на приватизацію житла і органом приватизації було прийнято рішення про передачу спірної квартири у спільну часткову власність спірної квартири, позивачу та його матері, які отримали свідоцтво про право власності на житло від 28.11.2013р. №2288-р. Таким чином до позивача в порядку спадкування за законом, як до спадкоємця першої черги по закону відповідно ст. 1261 ГК України, перейшло право на спадкування належної його матері 1/2 частини вищезгаданої квартири. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved