Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. В позові вказали, що [INFO] померла їх бабуся [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка площею 4,5401 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Олександрвської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та належить померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 025988. Відповідно до заповіту від 01.08.2013, посвідченого секретарем Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, [PERSON] вищезазначену ділянку заповідала своїм онукам - [PERSON] та [PERSON], зазначений заповіт на день її смерті не змінений і не скасований. Інших спадкоємців, у тому числі, що мають право на обов'язкову частку на вказану земельну ділянку немає. У встановленому законом порядку спадкоємці прийняла спадщину, яка відкрилася в наслідок смерті їх бабусі, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] їм було відмовлено, оскільки спадщина складається з земельної ділянки, площею 4,6001 га, а згідно витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 53014668820144 виданому відділом Держземагенства у Пирятинському районі Полтавської області 16.05.2014, її площа становить 4.5401 га. Позивачі у судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі з підстав викладених у позові. Представник відповідача Олександрівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області до суду не з'явився, на адресу суду надіслав лист в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. [INFO] померла бабуся позивачів - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 23.07.2013 Великокручанською сільською ради Пирятинського району Полтавської області (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина, а саме земельна ділянка площею 4,5401 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Олександрвської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Відповідно до заповіту від 01.08.2013, посвідченого секретарем Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, [PERSON] вищезазначену ділянку заповідала своїм онукам - [PERSON] та [PERSON], зазначений заповіт на день її смерті не змінений і не скасований (а.с. 14). У свідоцтві про народження матері позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] батьком зазначений - [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтв про народження батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 8-9). Після укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 23.07.2013 Великокручанською сільською радою Пирятинського району, Полтавської області (а.с. 10). У державному акті на право власності на земельну ділянку розміром 4,6001 га серії ІІІ - ПЛ № 0259888 для ведення особистого підсобного господарства розташованої на території Олександрівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області власником зазначена [PERSON] (а.с. 15). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земель ну ділянку № НВ-53014668820141. та витягу № 0453-ф з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2014 площа земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Олександрввської сільської ради Пирятинського району Полтавської області і належить [PERSON] становить 4.5401 га. (а.с. 16-19). За змістом листа Пирятинської державної нотаріальної контори № 959/02-17 від 05.06.2014, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що спадщина, що залишилася після смерті [PERSON] та складається з земельної ділянки, площею 4,6001 га, а згідно витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 53014668820144 виданому відділом Держземагенства у Пирятинському районі Полтавської області 16.05.2014, площа цієї земельної ділянки становить 4.5401 га ( а.с. 21). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Outcome: approved