Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У червні 2014 року до Березанського міського суду Київської області із позовом про відшкодування шкоди звернулося БПП «Константа». Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 31 липня 2013 року відповідач [PERSON] на підставі наказу № 23/К був прийнятий на роботу до позивача на посаду водія вантажного автомобіля. У цей же день між сторонами була укладена угода про повну матеріальну відповідальність, ознайомлено відповідача з робочою інструкцією та передано йому автомобіль РЕНО д.н.з. [NUMBER] та напівпричіп Шмитц д.н.з. [NUMBER]. 16 грудня 2013 року від [PERSON] надійшла заява про звільнення, з того часу відповідач на роботі не з'являвся. 27 грудня 2013 року [PERSON] було звільнено з роботи. У зв'язку з тим, що у день звільнення 27 грудня 2013 року [PERSON] не з'явився на роботу представниками позивача було складено акт приймання зазначеного автомобіля РЕНО, де були перераховані виявлені недоліки. Також зазначав, що при детальнішому огляді, який проводився 24 грудня 2013 року, було виявлено пошкодження піддону. Таким чином загальна сума збитків становить 52 368 гривень 02 коп., що включає в себе 4 424 гривні 28 коп. за обтічник правий, 23 369 гривень 64 коп. за каркас двері лівий, 11 846 гривень 10 коп. за піддон, 4 000 гривень за бампер. Позивач зазначав, що оскільки з відповідачем було укладено угоду про повну матеріальну відповідальність, що не суперечить закону, то необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 52 368 гривень 02 коп. на відшкодування збитків, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у позовній заяві. Відповідач проти позову заперечував, вказавши, що з 26 листопада 2013 року він хворів і на роботу не виходив, хто в цей час їздив на вантажному автомобілі РЕНО д.н.з. [NUMBER] йому невідомо, так як і звідки взялися перелічені позивачем пошкодження. Разом з тим зазначав, що при складенні акту прийому-перердачі йому автомобіля РЕНО від 31 липня 2013 року представником позивача були тільки частково відображені недоліки зазначеного автомобіля. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував у повному обсязі обґрунтовуючи це тим, що у матеріалах справи відсутні докази про передачу - приймання автомобіля РЕНО, а саме 27 листопада 2013 року [PERSON] прийняв зазначений автомобіль в односторонньому порядку , без передачі -приймання автомобіля та без складання відповідного акта за участю незацікавлених осіб. Також зазначав, що 27 грудня 2013 року складено акт за участю представників підприємства про недоліки, виявлені у зазначеному автомобілі, на загальну суму збитків у розмірі 11 900 гривень 23 коп. В акті відсутні дані про місце та відповідальних осіб за його зберігання. Окрім цього вказував, що до позовної заяви додано додатковий акт огляду автомобіля, датований 24 грудня 2013 року. Про виявлення тріщин масляного піддону картера двигуна в трьох місцях. Із змісту акту неможливо встановити коли та від чого виникли ці тріщини. Представник відповідача звертав увагу на те, що в акті від 27 грудня 2013 року, який складений через три дні після додаткового акту від 24 грудня 2013 року жодної згадки про пошкодження піддону немає. Також наголошував, що укладена угода про повну матеріальну відповідальність з водієм [PERSON] суперечить чинному законодавству оскільки така посада як водій відсутня в Переліку посад і робіт з працівниками яких можна укласти договір про повну матеріальну відповідальність. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 134, ст. 135-1 КЗПП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству у випадках, коли між працівником і підприємством відповідно до статті 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [PERSON] працював на підприємстві позивача на посаді водія вантажного автомобілю з окладом згідно з штатним розписом (а.с. 7). 31 липня 2013 року між сторонами було укладено угоду про повну матеріальну відповідальність згідно за якою розмір заподіяної шкоди визначаться за фактичними витратами (а.с. 12-14). Суд вважає, що укладення зазначеної угоди з водієм не передбачено чинним законодавством, оскільки посада «водій» відсутня у Переліку посад і робіт, що займаються або виконуються працівниками, з якими підприємство може укласти договір про повну матеріальну відповідальність (Постанова державного комітету Ради міністрів СРСР з праці та соціальних питань № 447/24 від 28 грудня 1977 року). Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 8 Постанови ПВСУ № 14 від 29 грудня 1992 року зі змінами «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при відсутності умов, викладених у ст. 135-1 КЗпП України на працівника за заподіяну шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що на [PERSON] може бути покладено обов'язок відшкодувати шкоду, завдану підприємству, лише у межах його середньомісячного заробітку. Суд вважає, що розмір шкоди, яку наніс [PERSON] підприємству позивача, не відповідає тим фактичним даним, які були зібрані та досліджені у судовому засіданні. А саме БПП «Константа» просить стягнути з відповідача 52 368 (п'ятдесят дві тисячі триста шістдесят вісім) гривень 02 коп., що включає у себе вартість обтічника правового - 4 424 гривні 28 коп., каркас дверей лівий - 23 369 гривень 64 коп., піддон - 11 846 гривень 10 коп., бампер - 4 000 гривень. На підтвердження вказаних сум суду було надано копію рахунку на передоплату № 402509 від 15 квітня 2014 року (а.с. 65). У ході судового розгляду встановлено, що 31 липня 2013 року у день прийому на роботу був складений акт прийому-передачі автомобіля РЕНО д.н.з. [NUMBER], у якому було зазначено що бампер має тріщину, підніжка ліва і права на заклепках, кришка акумулятора тріснута, відсутні ковпачки на гайках, бризговики підніжок розбиті. Окрім цього в п. 17 вказаного акту не було зазначено, що датчик тиску масла в пошкодженому стані (а.с. 15-16). З 27 листопада 2013 року [PERSON] на роботу не вийшов, оскільки перебував на лікарняному, що визнається обома сторонами. Цього ж дня був складений акт прийому-передачі автомобіля РЕНО д.н.з., з якого вбачаються наступні недоліки: бампер має металічні латки на заклепках, ліві двері мають перекос і три вм'ятини, боковий правий спойлер сколотий, відсутній рожково-накидний ключ на 20 в наборі. В п. 17 відсутні застереження про несправність датчика тиску масла (а.с. 32). 24 грудня 2013 року було складено додатковий акт огляду зазначеного автомобіля, у якому вказано на тріснутий піддон картера двигуна в трьох місцях. Як встановлено судом, у період з 27 листопада по 24 грудня 2013 року на вказаному автомобілі РЕНО працював виключно водій [PERSON], який здійснював перевезення вантажів. Враховуючи те, що датчик тиску масла у автомобілі весь час був у справному стані, суд критично оцінює твердження позивача про те, що масляний піддон пошкоджений з вини водія [PERSON] і це було виявлено лише через місяць експлуатації транспортного засобу іншим водієм. Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що з вини водія [PERSON] на бампері автомобіля з'явилися пошкодження у вигляді трьох латок на заклепках, оскільки як вбачається з акту прийому-передачі від 31 липня 2013 року бампер уже мав пошкодження у вигляді тріщин (а.с. 16). Позивачем не було доведено, що накладення латок на бампер слід розцінювати як пошкодження в автомобілі, а не наслідки ремонту раніше виявленого пошкодження. Враховуючи те, що з 27 листопада 2013 року автомобіль РЕНО д.н.з. [NUMBER] був переданий іншому водієві, суд бере до уваги лише ті пошкодження, які були виявлені та відображені в акті прийому-передачі за 27 листопада 2013 року, і критично оцінює відомості, зазначене в наступних актах від 24 грудня та 27 грудня 2013 року (а.с. 18, 34). Таким чином, вартість пошкоджень обтічника правого та каркасу дверей лівого, згідно з рахунком на передоплату № 402509 від 15 квітня 2014 року становить 27 793 гривень 92 коп. (а.с. 65). Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Судом встановлено, що оклад водія [PERSON] складав 1 700 гривень на місяць (а.с. 59). Середня заробітна плата вираховується на підставі Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на відшкодування вищеописаної шкоди з [PERSON] слід стягнути на користь позивача його середньомісячний заробіток на посаді водія вантажного автомобіля в розмірі 1 700 гривень. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що загальна ціна позову при зверненні до суду склала 52 368 гривень 02 коп. Фактично позовні вимоги задоволено на 3,25 %. Таким чином [PERSON] слід сплатити на користь БПП «Константа» 17 гривень 02 коп. на відшкодування понесених ними судових витрат. На підставі ст. ст. 130, 132, 134, 135 КЗпП України,

Outcome: partial