Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року в справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.09.2011 року №8_49.10/18/11-КМК. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що розгляд справи відбувся без його належного повідомлення, а також судом не було повно з'ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. У зв'язку з наведеним [PERSON] просив визнати причини пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення поважними, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву. Представник ПАТ «Дельта Банк» заперечувала проти поданої заяви вказуючи на те, що виклики в судове засіданні відповідачам направлялися за їх зареєстрованим місцем проживання, більше того про розгляд справи здійснювалось оголошення в засобах масової інформації, а отже судом дотримано усіх можливих способів належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час та місце розгляду заяви за адресою вказаною заявником. У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, з огляду на позицію учасників справи суд вважає можливим розгляд заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення за відсутності [PERSON] Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі неодноразово викликалися в судові засідання шляхом направлення судових повісток за адресами зазначеними особисто в договорах та підтверджених довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві від 12.09.2014 року (а.с. 50, 52, 53, 62, 63). Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасниками справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За правилами ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, чинного на час розгляду справи, відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі викликалися в судове засідання, крім іншого, шляхом здійснення оголошення в засобах масової інформації. За таких обставин, посилання заявника на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином оскільки тимчасового проживав за іншою адресою та був позбавлений права на захист і права подати будь-які заперечення не приймаються судом до уваги. Таким чином, судом встановлено, що рішення було винесено без участі відповідачів оскільки останні свідомо не з'являлися в судові засідання. Твердження заявника про те, що ПАТ «Дельта Банк» не мав права вимоги до [PERSON] більше ніж на суму 392 355 грн. 18 коп., оскільки саме ця сума була переуступлена за договором про відступлення права вимоги спростовується матеріалами справи та Додатком №1 (а.с. 41) до договору купівлі-продажу права вимоги за кредитними договорами, інформація з якого заявником вирвана із контексту і озвучена без врахування інших відомостей довідки, яка врахована судом під час розгляду справи. Посилання заявника про часткову оплату заборгованості з жовтня 2015 року по квітень 2018 року на думку суду не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки усі вказані оплати були здійсненні після ухвалення рішення у справі і не могли бути враховані судом при розрахунку заборгованості. Інших посилань на докази які мають істотне значення для правильного вирішення справи і які могли б бути підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку заявником не наведено. За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: dismissed