Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У травні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 5700/10890-PR про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки від 15.10.2012 року, яка станом на 15.04.2021 року складає -14 439,73 грн., та судовий збір в сумі 2270,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі керуючого ТВБВ № 10015/0535 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі - Банк) та [PERSON] 15.10.2012 року укладено Договір № 5700/10890-PR про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно з п. 1.1., п. п. 1.1.1, 1.1.2. Договору, Банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України і надає клієнту платіжну картку типу MasterСard Debit Standard та ПІН - конверт до неї. 31.01.2014 між Банком та відповідачем було укладено Додатковий договір №1 та №2 28.02.2014 рокуу укладено Додатковий договір №3 та №4. Позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим станом на 15.04.2021 року за ним виникла заборгованість у сумі 14 439,73 грн., яка складається із: 12 200,00 грн.- основний борг по кредиту; 1 031,66 грн. - проценти за користування кредитом; 15,56 грн. - комісія; 1,40 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 13,85грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 2,93грн. - заборгованість за відсотками за несанкціонованим овердрафтом; 358,25 грн. - 3% річних несвоєчасне погашення основного боргу; 32,44 грн.- 3% річних з несвоєчасне погашення відсотків; 716,30грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 67,34грн. - втрати від інфляії за несвоєчасне погашення відсотків.Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 14.05.2021 року було відкрито провадження у зазначеній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, під особисту підпис, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядкустатті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розглядйого справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ч. 1 ЦК Українивстановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.10.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі керуючого ТВБВ № 10015/0535 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Договір № 5700/10890-PR про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно з п. 1.1., п. п. 1.1.1, 1.1.2. Договору, Банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України і надає клієнту платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН - конверт до неї. Таким чином, поточний рахунок відповідача [PERSON] було змінено з рахунку [NUMBER] , на рахунок [NUMBER] . 31.01.2014 між Банком та відповідачем було укладено Додатковий договір №1 та №2. 28.02.2014 між Банком та відповідачем було укладено Додатковий договір №3 та №4. Відповідно до п. п. 1.1.4. -1.1.6. Додаткового договору № 3, Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 13 700,00 гривень. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Пунктом 4.4., 4.6. Додаткового договору № 3, передбачено, що Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий термін; звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжний карток; відмови Клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок; розірвання договору, укладеного між Банком та організацією, та ненадання Клієнтом забезпечення виконання зобов`язань, пов`язаних із користуванням Кредитом; відмови від пропозиції Банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом. Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим. У разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Згідно п. 6.1. Договору №5700/10890-PR, Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених Договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Через невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором № 5700/10890-PR про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 15.10.2014 р., у Позичальника виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 15.04.2021 року складає 14 439,73 грн., яка складається із: 12 200,00 грн.- основний борг по кредиту; 1 031,66 грн. - проценти за користування кредитом; 15,56 грн. - комісія; 1,40 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 13,85грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 2,93грн. - заборгованість за відсотками за несанкціонованим овердрафтом; 358,25 грн. - 3% річних несвоєчасне погашення основного боргу; 32,44 грн.- 3% річних з несвоєчасне погашення відсотків; 716,30грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 67,34грн. - втрати від інфляії за несвоєчасне погашення відсотків, що підтверджено наданим позивачем розрахунком та Додатками до нього. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов`язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Крім цього, з наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається активне користування відповідачем кредитною карткою, що включало у себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки. Таким чином, відповідач своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин. Кредитний договір повністю або у частині недійсним не визнавався, отже вказаний договір є чинним, таким, що породжує права та обов`язки сторін, зокрема - обов`язок позичальника повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування такими коштами, а також інфляційні втрати - за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором. Необхідно зазначити, що до матеріалів справи додано належні та допустимі докази на підтвердження факту та розміру заборгованості за кредитним договором, серед яких - детальний розрахунок заборгованості по кредиту із зазначенням розміру відсоткової ставки, ставки пені, сум нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі - окремо по відсотках, пені, тілу кредиту; суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, у тому числі - накопичувальним порядком. Усі нарахування, зазначені у розрахунку заборгованості, є прозорими, простими для сприйняття та такими, що не потребують будь-яких спеціальних знань для їх вивчення та аналізу. Стороною відповідача такий розрахунок жодним чином не спростовано, не наведено контррозрахунку, який би підтверджував факт повного або часткового погашення заборгованості за договором, не надано доказів повної та своєчасної сплати заборгованості перед банком та відсутності заборгованості за договором або її наявності у розмірі, що відрізняється від запропонованої Банком. Відповідач також не скористався своїм правом на проведення судової експертизи правильності нарахувань заборгованості. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 5700/10890-PR про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки від 15.10.2014 року, яка станом на 15.04.2021 року складає - 14 439,73 грн., в межах заявлених позовних вимог. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн.

Outcome: approved