Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 квітня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони з відповідачем різні люди, через різні характери, почали виникати сварки та непорозуміння, що призвели до руйнування сім'ї. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що сім'я стала носити формальний характер, тому вважає краще розлучитися. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв, заяви про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 4. (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved