Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] . , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус КМНО Дубенко К.Є. про: визнання недійсною та скасування довіреності від 20.01.2017р., бланк НВІ 937388, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Дубенко К.Є., зареєстрованої в реєстрі за №40, за якою [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , надано право користуватися та розпоряджатися автомобілем марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., білого кольору, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , дата реєстрації 28.09.2016р., виданого Центр 5141 TSC1541; визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу №8044/2017/320163 від 04.02.2017р., укладеного Територіальному сервісному центрі МВС 80044 РСЦ МВС в м. Києві, за яким [PERSON] продав автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., білого кольору, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , [PERSON] ; скасування державної реєстрації автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун [NUMBER], тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, білого кольору, за [PERSON] , та свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] видане 04.02.2017р. ТСЦ №8044; визнання за [PERSON] право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун [NUMBER], тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, білого кольору; витребування із незаконного володіння [PERSON] (будь-яких інших осіб) автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун [NUMBER], тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, білого кольору, та повернути його [PERSON] .. Позов мотивований тим, що автомобіль позивача без її відома був проданий шляхом складання від її імені довіреності та підробки її підпису. При цьому жодних довіреностей на розпорядження своїм автомобілем позивач нікому не надавала, тому вона незаконно була позбавлена права власності на автомобіль. Із приводу скоєння відносно позивача злочину слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №42017160000001192, внесеного до ЄРДР 04.09.2017р. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом майном [PERSON] , а саме: автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., д/н [NUMBER] , внаслідок чого останній було завдано матеріальну шкоду в особливо великому розмірі. На підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 23.10.2017р. [PERSON] залучено до кримінального провадження №42017160000001192 як потерпілу. За твердженням позивача незнайомий їй [PERSON] на підставі підробленої довіреності (бланк НВІ 937388) від 20.01.2017р., посвідченої приватним нотаріусом КМНО Дубенко К.Є., зареєстрованої в реєстрі за №40, зняв автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., білого кольору, з обліку в ТСЦ 8044 регіонального сервісного центру МВС України та 04.02.2017р. за договором купівлі-продажу 8044/2017/320163 продав цей автомобіль [PERSON] .. Останній на підставі договору купівлі-продажу 04.02.2017р. отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . За висновком експерта №18-1891/01 судово-почеркознавчої експертизи від 29.05.2018р., проведеної в рамках кримінального провадження, було встановлено, що, - рукописний запис « [PERSON] », розміщений в графі «Підпис», у примірнику довіреності (бланк НВІ 937388) від 20.01.2017р., виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] на право користуватися і розпоряджатися автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Дубенко К.Є., і зареєстрованої в реєстрі за №40, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. - підписи від імені [PERSON] у примірниках довіреності (бланк НВІ 937388) від 20.01.2017р., виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] на право користуватися і розпоряджатися автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Дубенко К.Є., і зареєстрованої в реєстрі за №40, розміщені в графі «Підпис», виконані не самою [PERSON] , а іншою особою (особами). Також експертом встановлено, що досліджені підписи від імені [PERSON] у наданих на експертизу документах виконані з наслідуванням підпису (підписам) [PERSON] Позивач вважає, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ вибув з її володіння всупереч її волі - був викрадений, оскільки вона з [PERSON] не знайома, ніколи не уповноважувала його відчужувати автомобіль, довіреність від 20.01.2017р. є підробленою, а односторонній правочин, яким є довіреність за своєю правовою природою (ст.202 ЦК України), є недійсним, Ковальчук М.А. здійснив продаж автомобіля [PERSON] , не маючи на це ніяких цивільно-правових прав, підстав та повноважень; ніяких коштів від продажу автомобіля позивач не отримувала. У ході обшуку та виїмки, проведеної прокурором відділу прокуратури області 19.09.2017р. у рамках, автомобіль із ключами був вилучений та переданий на зберігання до арешт майданчика за адресою: м. Одеса , вул. Прохорівська, 29. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.09.2017р. у справі №522/16922/17 про арешт майна у кримінальному провадженні №42017160000001192, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.10.2017р., на даний автомобіль накладено арешт, заборонено [PERSON] користування та розпорядження арештованим майном, а також продовжено зберігання вказаного авто на арештмайданчику за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, 29. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2017р. у справі №523/17036/17 арешт зазначеного автомобілю був скасований, зобов`язано орган досудового розслідування безоплатно повернути власнику [PERSON] вказаний автомобіль під відповідальне зберігання. За викладених обставин позивачка звернулась до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 27.06.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 18.07.2018 року. 18.07.2018 року у зв`язку з неявкою відповідачів та третьої особи розгляд справи був відкладений на 08.10.2018 року. 08.10.2018 року розгляд справи був відкладений на 08.11.2018 року у зв`язку з неявкою учасників справи. Відповідачі наданим їм згідно ст.191 ЦПК України правом у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк надіслати суду (та копії позивачу) відзив на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалися, відзиву на позов не надіслали. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, наданим їй згідно ст.192 ЦПК України правом у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк подати письмові пояснення щодо позову або відзиву не скористалась та ніяких письмових пояснень не надала. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.11.2018р. підготовче засідання по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус КМНО Дубенко К.Є., про визнання правочинів недійсними, про визнання права власності на майно та витребування майна, закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 06.12.2018 року. У судовому засіданні 06.12.2018 року представник позивача адвокат Меняйлік О.О. позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мевлід Д.М . (по ордеру серії ОД №289923 від 08.10.2018 року) у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилався на те, що [PERSON] до 05.11.2018 року не був учасником кримінального провадження, також просив відкласти розгляд справи для узгодження правової позиції з клієнтом. Адвокат [PERSON]. - Шевирін А.О. також просив відкласти розгляд справи. З урахуванням клопотанням сторін розгляд справи був відкладений на 31.01.2019 року. У зв`язку з неявкою учасників справи 31.01.2019 року розгляд справи був відкладений на 13.03.2019 року. У судовому засіданні 13.03.2019 року представник позивача адвокат Меняйлік О . О . позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити. Пояснив, що з 28.09.2016 року позивачка була власником спірного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., д/н [NUMBER] . Ключі та свідоцтво на транспортний засіб вона передавала своєму знайомому [PERSON] , проте довіреності від свого імені не видавала. У подальшому позивачка дізналась, що її автомобіль був відчужений на підставі довіреності, а саме [PERSON] перепродав даний автомобіль на користь [PERSON] , який змінив номери автомобіля. Із цього приводу було заведено кримінальну справу, у рамках якої було проведено відповідну експертизу та визначено, що підпис на довіреності виконані не самою [PERSON], а іншою особою (особами). Стверджував, що позивачка ніяких коштів від продажу автомобіля не отримувала та не мала наміру на його відчуження і довіреність нікому не надавала і не підписувала. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мевлід Д.М . (по ордеру серії ОД №289923 від 08.10.2018 року) проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. 13.03.2019р. через канцелярію суду від адвоката Мевліда Д.М. надійшла заява про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, та зводиться до оцінки слідчих дій під час здійснення кримінального провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представника не направив, хоча повідомлявся судом належним чином. Про причини неявки не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилися, представника не направила, хоча повідомлялося судом належним чином. Про причини неявки не повідомила. Суд, із урахуванням вимог ч.3, ст. 223 ЦПК України, за згодою осіб, які були присутні в судовому засіданні, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача [PERSON] та третьої особи, сповіщених належним чином на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , двигун [NUMBER], тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , належав на праві власності позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , дата першої реєстрації 28.09.2016р., дата реєстрації 28.09.2016р., виданого Центр 5141 TSC 5141. Автомобіль був придбаний позивачем на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №4406/16/000359 від 28.09.2016р., укладеного з філією «Автомобільний Дім Одеса» ПАТ «ОДЕСА-АВТО» (65031, м. Одеса, Ленінградське шосе, 27-А, код ЄДРПОУ 39108145) за 2 227 386,00 грн. (з урахуванням ПДВ). На поточний рахунок продавця позивачем була сплачено повна ціна автомобіля. З пояснень сторони позивача встановлено, що перед виїздом в іншу країни позивач ключі і свідоцтво про реєстрацію ТЗ передала своєму знайомому [PERSON] , який без відома позивача шляхом складання від її імені на ім`я [PERSON] довіреності та підробки підпису позивача здійснив продаж належного позивачу автомобіля. При цьому довіреностей на продаж свого автомобіля позивач не надавала. Із приводу скоєння злочину позивач в порядку ст.214 КПК України звернулася з відповідною заявою до Прокуратури Одеської області, яка зареєстрована в ЄРДР 04.09.2017р. Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42017160000001192, внесеного до ЄРДР 04.09.2017р., за фактом заволодіння невстановленою особою на ім`я [PERSON] майном [PERSON] , а саме: автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, р/н [NUMBER] , внаслідок чого останній завдано матеріальну шкоду в особливо великому розмірі, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 23.10.2017р. [PERSON]. залучена до кримінального провадження №42017160000001192 як потерпіла. 19.09.2017р. на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2017р. проведено обшук за адресою: [ADDRESS] . За результатами обшуку виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль MERCEDES-BENZ з ключами та переданий на зберігання до арешт майданчика за адресою: м. Одеса, вул. Прохорівська, 29. 20.09.2017р. прокурором винесено постанову, якою автомобіль MERCEDES-BENZ, який був виявлений та вилучений в ході проведення обшуку, визнаний речовим доказом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.09.2017р. у справі №522/16922/17, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.10.2017р., на зазначений автомобіль накладено арешт, а також заборонено користування та розпорядження вказаним майном його власнику [PERSON] . Також продовжено зберігання вказаного авто на арешт майданчику за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2017р. у справі №523/17036/17 арешт на зазначений автомобіль MERCEDES-BENZ скасований, зобов`язано орган досудового розслідування безоплатно повернути власнику [PERSON] вказаний автомобіль під відповідальне зберігання. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль MERCEDES-BENZ був знятий з обліку в Територіальному сервісному центрі 8044 регіонального сервісного центру МВС України, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 52. На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2017р. проведено тимчасовий доступ до речей і документів в Територіальному сервісному центрі 8044 регіонального сервісного центру МВС України, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 52, в ході якого виявлено та вилучено оригінал довіреності, виданої власником автомобіля [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом КМНО округу Дубенко К.Є. від 20.01.2017р. за серійним номером НВІ 937388, якою уповноважено [PERSON] . користуватися та розпоряджатися від імені [PERSON] вищевказаним автомобілем. Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017р. проведено тимчасовий доступ до речей і документів у приватного нотаріуса КМНО Дубенко К. Є ., під час якого вилучено матеріали нотаріальної справи, зокрема, другий екземпляр довіреності від 20.01.2017р. за серійним номером НВІ 937388. У той час за твердженням позивача - потерпілої у кримінальному провадженні №4201716000000119, вона будь-яких документів щодо доручення вчинення дії від її імені не підписувала. У ході досудового розслідування кримінального провадження №42017160000001192 постановою ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 07.05.2018р. була призначена почеркознавча експертиза вилучених документів, яка проведена Одеським НДІСЕ Міністерства юстиції України. Висновком експерта №18-1891/01 судово-почеркознавчої експертизи, складеного 29.05.2018р. по матеріалам кримінального провадження №42017160000001192 встановлено: 1. Рукописний запис « [PERSON]. », розміщений в графі «Підпис:», у примірнику довіреності (бланк НВІ 937388) від 20 січня 2017 року, виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] на право користуватися і розпоряджатися автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., і зареєстрованої в реєстрі за №40 (документ №1), виконаний не [PERSON] , а іншою особою. 2-3. Підписи від імені [PERSON] у наданих на експертизу: - примірнику довіреності (бланк НВІ 937388) від 20 січня 2017 року, виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] на право користуватися і розпоряджатися автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., і зареєстрованої в реєстрі за №40 (документ №1), розміщені в графі «Підпис:»; - примірнику довіреності (бланк НВІ 937388) від 20 січня 2017 року, виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] на право користуватися і розпоряджатися автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., і зареєстрованої в реєстрі за №40 (документ №2), розміщені в графі «Підпис:», виконані не самою [PERSON] , а іншою особою (особами); Досліджені підписи від імені [PERSON] у наданих на експертизу документах виконані з наслідуванням підпису (підписам) [PERSON].. 4. Враховуючи те, що рукописний запис « [PERSON] », розміщений в графі «Підпис:» наявний тільки в одному примірнику довіреності (документ №1), питання постанови: «Чи виконано рукописний запис в графі «Підпис» від імені [PERSON] у другому екземплярі довіреності від 20.01.2017р., виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., зареєстрованої в реєстрі за №40, бланк НВІ 937388, якою вповноважено [PERSON] користуватись та розпоряджатись автомобілем марки MERCEDES-BENZ, GLE 350D 4 MATIC, 2015 року випуску, кузов [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , самою [PERSON] чи іншою особою?», не вирішувалось. Як вбачається з доданих до суду доказів, [PERSON] на підставі оспорюваної довіреності 04.02.2017р. зняв автомобіль MERCEDES-BENZ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , з обліку та на підставі договору купівлі-продажу 8044/2017/320163 продав його [PERSON] .. 04.02.2017р. вказаний автомобіль був зареєстрований на ім`я [PERSON] , ТСЦ [NUMBER] було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 28.02.2017р. автомобіль знятий з обліку для реалізації. Також як підтверджується доданими до позову доказами, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2016р. у справі №755/17052/16-к на автомобіль MERCEDES-BENZ, держ.номер [NUMBER] , належний згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] [PERSON], був накладений арешт, який не був скасований та був чинним як на час зняття зазначеного автомобіля з обліку [PERSON]. на підставі довіреності від 20.01.2017р., так і на час реєстрації автомобіля 04.02.2017р. на ім`я [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає доведеними посилання позивача на те, що особисто нею довіреність на розпорядження її автомобілем не підписувалась і не видавалась, а підписи на довіреності від 20.01.2017р. виконані іншими особами. Відповідно до статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Із аналізу доводів учасників справи та наданих до суду доказів на їх підтвердження судом встановлено, що між позивачем та відповідачами склалися правовідносини з приводу визнання довіреності та договору, укладеному з її використанням, недійсними, як укладені поза волею позивача, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, які врегульовано нормами ЦК України щодо представництва, недійсності правочинів та захист права власності. Відповідно до ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ст.245 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст. 45 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Відповідно до частин першої та четвертої ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Частиною першою та третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. За частиною першою ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, які пов`язані з його недійсністю. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України). Розгляд цивільних справ здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Доводи позивача про те, що вона не підписувала оспорюваний правочини, зокрема довіреність, є переконливими і підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, а відповідачами та третю особою об`єктивно ніяким чином не спростовані. Вирішуючи питання про недійсність довіреності та наступного правочину, вчиненого на підставі такої довіреності, суд оцінює сукупність доказів у справі, зокрема, чи було у довірителя волевиявлення на вчинення правочину, чи наділяв довіритель представника повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв представник у межах наданих йому повноважень, якщо ні, чи схвалив довіритель укладений представником у його інтересах правочин, доводи власника відчуженого майна при його зверненні до правоохоронних органів щодо протиправних дій відносно нього, висновки експертизи, отриманої в рамках кримінального провадження. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач не мала наміру відчужувати належний їй автомобіль, повноваженнями щодо його відчуження [PERSON] не наділяла, довіреність від 20.01.2017р. на ім`я відповідача [PERSON] не вчиняла та не підписувала, дії останнього не відповідали волі позивача та вона не схвалювала в подальшому вчинений від її імені правочин. Таким чином, належний їй на праві власності автомобіль вибув поза її волею. Суд погоджується із доводами позивача про належність обраного позивачем способу захисту шляхом визнання недійсності довіреності як одностороннього правочину. Із огляду на викладене суд доходить до висновку про те, що довіреність від 20.01.2017р. бланк НВІ 937388, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Дубенко К.Є., зареєстрованої в реєстрі за №40, за якою [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , надано право користуватися та розпоряджатися автомобілем марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, 2015р.в., білого кольору, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , дата реєстрації 28.09.2016р., виданого Центр 5141 TSC1541, позивачем не підписувалась, тому вона є недійсною з часу її вчинення (видачі). Доказами по справі підтверджується, що на підставі вказаної довіреності [PERSON]. автомобіль MERCEDES-BENZ був знятий з обліку в ТСЦ 8044 регіонального сервісного центру МВС України, та 04.02.2017р. був вчинений договір купівлі - продажу 8044/2017/320163 зазначеного автомобіля від імені позивача відповідачу [PERSON] Суд враховує при цьому, що на час вчинення довіреності на користування і розпорядження та договору купівлі-продажу автомобіля арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2016р. у справі №755/17052/16-к, не був скасований. Оскільки довіреність від 20.01.2017р. є недійсною, всі правочини, вчинені у подальшому на підставі цієї довіреності, також є недійсними, оскільки вчинені не уповноваженою особою поза волею власника, відповідні позовні вимоги є похідними до вже задоволеної судом вимоги. Із огляду на викладене суд доходить до висновку про недійсність договору купівлі-продажу 8044/2017/320163 від 04.02.2017р., укладеного [PERSON] від імені позивача щодо відчуження автомобіля [PERSON] Із цих же підстав підлягає скасуванню державна реєстрація зазначеного автомобіля за [PERSON] та відповідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 04.02.2017р. ТСЦ №8044. Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Із метою реалізації свого права власності власнику надано право на його захист у визначений ним спосіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. Одним із способів захисту порушеного права власності є віндикація (витребування майна із чужого незаконного володіння). Відповідно до закріпленого в ст.387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої ст.388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто умовою витребування майна з чужого незаконного володіння є фактичне позбавлення дійсного власника права повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Як підтверджується матеріалами справи, автомобіль MERCEDES-BENZ, зареєстрований за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу 8044/2017/320163 від 04.02.2017р. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 04.02.2017р. ТСЦ №8044. Із огляду на встановлені обставини, суд констатує факт незаконного позбавлення майна позивача та необхідність захисту її права власності у спосіб визнання за нею права власності на майно. При прийнятті рішення щодо недійсності довіреності, договору купівлі-продажу та визнання права власності на майно суд бере до уваги всі обставини їх укладення та наступну поведінку позивача після встановлення факту відчуження належного їй майна поза її волею. З цього приводу суд звертає увагу на те, що отримавши інформацію про незаконне відчуження автомобіля позивач невідкладно звернулася до органів поліції. Так, за заявою позивача Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні № 42017160000001192 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. Суд приймає до уваги висновки експерта №18-1891/01 судово-почеркознавчої експертизи від 29.05.2018р., зробленої в рамках кримінального провадження. При цьому будь-яких належних та допустимих доказів щодо спростування доказів наданих з боку позивачу відповідачем та його представником суду не надано. Доводи представника відповідача Мевліда Д.М. відносно того, що висновок судово-почеркознавчої експертизи ОНДІСЕ від 29.05.2018р. №1801891/01, проведеної в рамках кримінального провадження №42017160000001192, є недопустимими доказом, спростовуються положеннями пункту 4 §2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до ГПУ України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. №2147-VІІІ. Дані обставини в сукупності підтверджують добросовісність поведінки позивача та виключають її зловживання своїми процесуальними правами у цьому цивільному процесі. Вимога щодо витребування майна з незаконного володіння задоволенню не підлягає з огляду на те, що матеріалами справи не доведено, що автомобіль MERCEDES-BENZ знаходиться у відповідача [PERSON] , а крім того, на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2017р. у справі №523/17036/17 зазначений автомобіль орган досудового розслідування повернув власнику [PERSON] під відповідальне зберігання, що також підтверджено представником позивача в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яки з суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із проявів принципу диспозитивності (ст..13 ЦПК України) у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, здійснюючі права передбачені ст.. 42, 43 49 ЦПК України. За положеннями ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заява представника відповідача адвоката Мевліда Д. М ., відносно того, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, та додані до неї копії документів, надані до суду в день судового засідання під час розгляду справи по суті, судом оцінюється критично. Правом на надання відзиву на позов під час підготовчого провадження у справі відповідач не скористався. У наданій 13.03.2019р. заяві відповідач намагається оцінити слідчі дії у кримінальному провадженні, що свідчить про його обізнаність щодо обставин кримінального провадження. При цьому представником відповідача відповідність поданих до суду разом з позовом письмових доказів оригіналам під сумнів не ставилось. Додані до заяви ксерокопії документів надані суду представником відповідача з порушенням ч.ч.3,9 ст.83 ЦПК України, тому до уваги судом не беруться. Відповідно до ч.ч.2, 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Клопотання осіб, які беруть участь у справі, з вимогою про подання оригіналів письмових доказів до суду не надходило. Отже, суд дійшов висновку, що подані копії документів є належними та допустимими доказами по справі та підтверджують обставини, викладені у позові. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial