Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом та згідно уточнених позовних вимог просить визнати за нею право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої входить право на отримання земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області. Спадщину прийняла та частково оформила позивач, як спадкоємиця за законом. [PERSON] за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував у зв'язку зі смертю, однак був внесений до списку громадян - членів КСП «Промінь», який є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 23 листопада 1995 року. Відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» [PERSON] мав право на земельну частку пай у КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, тому [PERSON] з метою оформлення спадкового майна звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала письмову заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. Представники відповідачів Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, Ізяславської районної державної адміністрації у Хмельницькій області у судове засідання не з'явилися, надали суду письмові клопотання, у яких просять справу розглянути без їх участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданих письмових поясненнях просить розглянути спір без його участі та вказує, що при вирішенні справи покладається виключно на розсуд суду. Звертає увагу суду на необхідність застосування строку позовної давності у даній справі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позиції сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 24 червня 2011 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Шекеринецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 06 жовтня 1965 року, [PERSON] являється батьком [PERSON] Зміна прізвища позивача з «Власюк» на «Клімчук» підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 22 жовтня 2008 року. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 529, 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом довідки Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 17 серпня 2016 року № 403 після смерті [PERSON] фактично в управління та володіння спадковим майном вступила його донька [PERSON]. Після смерті [PERSON] в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 28/2018 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50686691 від 26 січня 2018 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 січня 2018 року, повідомлення завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області [PERSON] від 17 серпня 2018 року № 1424/01-16. Син спадкодавця [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про неприйняття спадщини після смерті батька, що підтверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук В. М. 13 січня 2018 року за № 15. Як вбачається із архівної довідки районного трудового архіву Ізяславської районної ради від 14 серпня 2015 року № 710-к, [PERSON] згідно даних стажової книги № 1 за 1953-2007 роки у 1961-1988, 1990-1995 роках працював у колгоспі ім. Петровського с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області різноробочим, трактористом, електриком, оператором. З даних архівної довідки архівного відділу Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 04 вересня 2018 року № 116/04-04 убачається, що у 1992 році на базі колгоспу ім. Петровського с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області було створено колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь» с. Шекеринці. У 2000 році дане підприємство було реформовано в товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь» с. Шекеринці. Згідно акту ліквідаційної комісії КСП «Промінь» зазначено, що ТОВ «Промінь» є його правонаступником. У відповідності до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11 травня 2010 року було внесено запис про припинення ТОВ «Промінь». Дані про правонаступників вказаного підприємства у реєстрі відсутні. Також судом встановлено, що на підставі рішення Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 15 червня 1993 року № 11 КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області 23 листопада 1995 року видано Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] площею 1227,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] зазначений у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», що додавався до вказаного Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 23 листопада 1995 року за № 303. У даному списку останній записаний як «[PERSON]». За № 302 також значиться мати позивача [PERSON]. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін № 00009229013 від 13 липня 2011 року, на підставі висновку відділу ДРАЦС Ізяславського РУЮ від 24 червня 2011 року внесені зміни до актового запису про смерть батька позивача [PERSON] № 21 від 20 листопада 1996 року, а саме: ім'я померлого змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з інформацією, наданою Відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за № 9-22-0.25-407/101-18 від 15 серпня 2018 року, середня площа земельної частки (паю) по КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області становить 1,95 в умовних кадастрових гектарах. У той же час, [PERSON] за життя не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Промінь», що підтверджується відомостями, наданими на вимогу суду Відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 липня 2018 року та від 31 серпня 2018 року. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року, чинного на час існування спірних правовідносин, визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно роз'яснень, викладених в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що засвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Як роз'яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. В абзаці десятому пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, оскільки він перебував в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання землі, отримання державного акта на право колективної власності на землю, і був включений до списку осіб, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Тому, враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем за законом після смерті батька, прийняла спадщину в установленому законом порядку, суд вважає, що з метою захисту прав позивача слід визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Суд не погоджується з доводами представника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо необхідності застосування строку позовної давності у даній справі. За змістом ст. 76 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. У відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, який підлягає застосуванню до даних правовідносин, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року не передбачали обов'язку спадкоємця одержати свідоцтво про право на спадщину у конкретно визначені строки. Тому, враховуючи, що спадкодавцю позивача [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай), вказане право входить до спадкового майна, яке було успадковане позивачем після смерті останнього. Це право у відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року належить [PERSON] з моменту відкриття спадщини, з того часу воно припинено не було та ніким не порушувалося, тому відсутні законні підстави вважати, що позивачем пропущений строк позовної давності. Отже, позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved