Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

у червні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати право власності в порядку спадкування за законом на: 1/6 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м.; 1/6 частину автомобіля марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] 22.01.2019 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сєніній О.О., якою того ж дня зареєстровано спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач, син померлої [PERSON] та чоловік померлої [PERSON] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , входить наступне майно: квартира [ADDRESS] , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м.; автомобіль марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; земельна ділянка, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Майно у виді квартири та автомобіля є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] . Оскільки заяви про прийняття спадщини від [PERSON] про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не надходило, позивач позбавлена права на подачу заяви про прийняття спадщини та визначення частки у майні, що спільною сумісною власністю подружжя. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 13.06.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 15.07.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 23.12.2019 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна О.О. про визнання права власності на спадкове майно, в якій просив визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на: 1/6 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м.; 1/6 частину автомобіля марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. 17.02.2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на первісний позов [PERSON] , в якому зазначено, що права позивача у жодний спосіб ним не порушені, остання не позбавлена можливості за зверненням до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, та приватним нотаріусом не винесено постанову про відмову у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на майно після матері [PERSON] . Відтак, відповідач зазначає, що відсутні будь-які правові підстави для визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сєніної О.О. надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність. 10.07.2020 року справу в порядку автоматизованого розподілу справ передано в провадження судді Шевченко Т.М. 13.10.2020 року від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшла заяву про визнання первісного позову [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Інші учасники процесу у судове засідання не з?явились. Заслухавши пояснення представникапозивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] (до реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.07.1973 року Міським палацем новонароджених м. Києва. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.06.1979 року Відділом РАЦС Мінського району м. Києва. 20.07.1989 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований РАЦС Московського району м. Києва, про що складено актовий запис № 1088, прізвище дружини після реєстрації - « [PERSON] ». Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 20.07.1989 року. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.12.2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової вбачається, що [PERSON] заповіту не складала. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, в силу вимог ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є донька померлої [PERSON] , син померлої [PERSON] , та чоловік померлої [PERSON] . З матеріалів спадкової справи, відкритої 22.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сєніною О.О. вбачається, що 22.01.2019 року із заявою про прийняття спадщини звернулась позивач [PERSON] . В подальшому, 09.02.2019 року заяву про прийняття спадщини подано відповідачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не звертався, однак, 06.06.2019 року подав заяву про зупинення нотаріальної дії, оскільки заперечує проти включення Ѕ частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м, до складу спадкового майна. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2018 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Вказана обставина стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142451485 від 24.10.2018 року. Крім того, матеріали цивільної справи містять копію договору купівлі-продажу, укладеного 17.07.2004 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., за умовами якого [PERSON] придбано у власність квартиру [ADDRESS] . 26.07.2004 року проведено реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Крім того, 25.10.2007 року за [PERSON] зареєстровано право власності на транспортний засіб марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого УДАІ ГУ МВС України в м Києві. З копії вказаного свідоцтва вбачається, що транспортний засіб придбано на підставі біржової угоди № ВР11984 від 01.06.2007 року. З наведеного вбачається, що квартира [ADDRESS] та транспортний засіб марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , набуто [PERSON] у власність у період перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У даному випадку суд надходить до висновку, що розмір частки [PERSON] , яка померла і не є титульним власником, у спільному майні подружжя (1/2 частина) презюмується в силу положень ст. 60 СК України, дія такої презумпції не спростована. Відповідно до ст. 71 цього Закону України «Про нотаріат», в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. З матеріалів цивільної справи вбачається, що згоди другий з подружжя, який є живим, відповідач [PERSON] у виді письмової заяви до приватного нотаріуса не подав. Останній заперечує право позивачів за первісним та зустрічним позовом на спадкування Ѕ частки їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] і не є титульним власником, у спільному майні. Однак, дія презумції, передбаченої ст. 60 СК України, відповідачем [PERSON] не спростована. Згідно частини першої та другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивачів за первісним та зустрічним позовом існують перешкоди для оформлення спадкових прав після смерті їх матері [PERSON] у нотаріальному порядку, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved