Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 47 у будинку № 15 по Північному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтований тим, що вона є власником вказаної квартири. На даний час в квартирі зареєстрований її племінник [PERSON], який з травня 2015 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача в квартирі створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала й просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.\~\~ З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно договору дарування від 12.07.2012 року позивач є власником квартири № 47 у будинку № 15 по Північному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.6). На день розгляду цивільної справи в домовій книзі для прописки громадян, що проживають в квартирі № 47 будинку № 15 по Північному кварталу в м.Марганець, за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.8-13). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 07 червня 2017 року (а.с.24). 30 травня 2017 року директором КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця» [PERSON] та паспортистом [PERSON] в присутності жильців-сусідів [PERSON], [PERSON] складено акт про те, що [PERSON], [INFO], не проживає в квартирі № 47 у будинку № 15 по Північному кварталу в м.Марганець більше двох років (а.с.27). Сукупністю досліджених достовірних доказів підтверджується, що відповідач, будучи зареєстрованим, в квартирі не проживає. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі № 47 у будинку № 15 по Північному кварталу в м.Марганець більше двох років і доказів того, що він відсутній за вказаною адресою з поважних причин, суду не надано. Реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження квартирою, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами.

Outcome: approved