Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.07.2021 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передано за підсудністю на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2015, спільних дітей не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось, у них різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаємопорозуміння, на даний час позивач та відповідач проживають окремо, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивачка змушена звертатись до суду з вказаним позовом. 06.07.2021 року справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 дана справа була передана на розгляд судді Зотько Т.А.. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи сповіщалась належним чином, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, шляхом розміщення друкованого тексту оголошення на сайті судової влади, про що свідчать матеріали справи. За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлявся судом про розгляд справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу заочно на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами 24.04.2015 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а/з № 584), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Як свідчить викладене позивачем в заяві, сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини з початку 2021 року. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивачки, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. При цьому, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища - « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved