Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У травні 2017 року Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, посилаючись на те, що відповідач при зверненні із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не зазначила інформації про те, що вона та члени її сімї мають у власності житлове приміщення в частці 1/4 ([ADDRESS]), що розташоване в регіоні, що не належить до тимчасово окупованих територій України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у період з 05.11.2014 року по 02.12.2015 року в сумі 30 260 грн. 65 коп. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2017 року позовні вимоги Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації надмірно сплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у сумі 30260 грн 65 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] просила скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що при поданні заяви про отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, нею надавалась достовірна інформація стосовно відсутності у нею та членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, оскільки м. Краматорськ, в якому знаходиться квартира №28 в будинку № 38 по бул. Краматорському, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275, є територією де проводилася антитерористична операція, а тому відповідачем не було подано недостовірної інформації. Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що Кабінетом Міністрів України було прийнято Розпорядження від лютого 2015 року № 1275-р та Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, відповідно до яких м. Краматорськ перебуває у зоні АТО, в той час, коли зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року про використання Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р було внесено лише Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 року № 370, що не може застосовуватись до спірних правовідносин. В запереченні Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації просило апеляційну скаргу [PERSON] відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни, мотивуючи вказану позицію його законністю та обґрунтованістю. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа (а.с. 29). Звернувшись 22.10.2014 року до Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON]зазначала, що ні вона, ні члени її сімї не мають у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (а.с. 33). 28.11.2014 року рішенням Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації [PERSON] було призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі у період з 22.10.2014 року по 21.04.2015 року на загальну суму допомоги для сімї 2 400 грн. на місяць (а.с. 34). В подальшому, за заявами [PERSON] від 12.05.2015 року, 13.11.2015 року, 21.04.2016 року та 21.10.2016 року їй продовжувалась виплата щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі (а.с. 36,39,42,45). При перевірці правильності та повноти інформації, поданої [PERSON] для призначення щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області було здійснено верифікацію виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, та було встановлено, що [PERSON] та члени її сімї мають у власності житлове приміщення в частці 1/4 за адресою: м. Краматорськ, бул. Краматорський, 38 кв. 28 (а.с.8-26). Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено факт надання відповідачем недостовірних даних про наявність у неї та членів її сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, при призначенні їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а тому наявні підстави для стягнення надміру виплачених бюджетних коштів з відповідача. Проте, апеляційний суд не погоджується з вищенаведеним висновком суду, оскільки він не ґрунтується на обставинах справи та вимогах закону. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб». Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений пунктом 1 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505). Згідно з пунктом 2 Порядку № 505 (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції (далі особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 505 передбачено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сімї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сімї про взяття на облік осіб, які переміщуються. Відтак, законодавством передбачено право позивача, як внутрішньо переміщеної особи, яка стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, отримати грошову допомогу з дня звернення із заявою за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно. Оскільки райони проведення антитерористичної операції чітко визначені діючими на час виникнення спірних правовідносин розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та 02 грудня 2015 року №1275-р, і місто Краматорськ входить до вказаних районів, не зазначення [PERSON] квартири в заяві про призначення грошової допомоги як на час звернення до позивача вперше, так і в подальшому, не свідчить про приховування нею будь-якої інформації, яку належало повідомити позивачу і яка могла вплинути на призначення грошової допомоги. Нова редакція п.2 Порядку № 505 передбачає, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085. При цьому зміни до пункту 2 внесені в редакції Постанови КМ № 370 від 31.05.2017 року, що свідчить про те, що в період отримання відповідачем допомоги її правомірно було призначено за Порядком у попередній редакції. Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції (пункт 6 Порядку № 505). Нову редакцію пункту 6 Порядку № 505 про те, що грошова допомога не призначається, якщо будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції), має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, було прописано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року №370. Висновок суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», до якого не включено місто Краматорськ, є помилковим, оскільки вказані зміни внесені до Порядку № 505 після 31 травня 2017 року. Зважаючи на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було враховано зазначені обставини, порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. У звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, з Держави Україна на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені останньою на сплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою.

Outcome: approved