Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що позивачем 25.08.2016 року, 23.07.2017 року подавались заяви до Малиновського ВП у м.Одесі про вчинення проти неї кримінальних правопорушень, відповідні відомості було внесено до ЄРДР, номер кримінального провадження - 12016160470003706, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 185 ч. 1 КК України, позивачем було надано перелік вкрадених та пошкоджених речей, проте належним чином досудове розслідування не здійснюється, відповідач, перебуваючи на посаді начальника кримінального розшуку Малиновського ВП, не виконує своїх прямих обов`язків, пов`язаних з забезпеченням доказів по справі, будь-якої роботи під його керівництвом по виявленню винних осіб, доказів не проводилося та не проводиться на протязі 3-х років, на заяви, звернення та скарги позивача до відповідача останній не відповідає, позивачка, як потерпіла, не може отримати по справі будь-якої інформації щодо руху справи, ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м.Одеси від 17 березня 2017 року та 09 жовтня 2018 року було встановлено неправомірність дій слідчих за вказаним кримінальним провадженням, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 380 000 гривень, моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 18.06.2019 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було відкрито провадження. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на викладене у позовній заяві, додатково пояснила суду, що зверталась до органів поліції з приводу крадіжки особистих речей та вчинення щодо неї неправомірних дій, пошкодження її майна та квартири, проте належним чином досудове розслідування не здійснюється, кримінальне провадження було закрито, відповідну постанову про закриття було скасовано, вважає, що слідчі діють за вказівкою відповідача, навмисно затягуючи досудове розслідування та не вчиняють дій, спрямованих на її захист. Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди позивач пояснила, що сума заявленої до стягнення матеріальної шкоди складається з вартості викрадених та зіпсованих речей, вартості ремонту належної їй квартири. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди позивач пояснила, що внаслідок неправомірних дій вона зазнає душевних страждань, стан її здоров`я погіршився, суму завданої шкоди оцінює в 200 000 гривень, які є необхідними для відновлення здоров`я. Представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію суду подав відзив, в якому вказав, що під час проведення досудового розслідування по кримінальним провадженням за заявою [PERSON] слідчими у повному обсязі виконані слідчі дії, а тому позов є необґрунтованим та безпідставним та не підлягає задоволенню. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25.08.2016 року [PERSON] звернулась до Малиновського ВП у м.Одесі з заявою про вчинення проти неї кримінального правопорушення. 26.08.2016 року відомості про її заяву щодо вчинення кримінального правопорушення були внесені в ЄРДР, номер кримінального провадження - 12016160470003706, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 185 ч. 1 КК України. Короткий виклад обставин: до Малиновського ВП надійшла заява [PERSON] про те, що її сусіди, 13.08.2016 року, перебуваючи спільно із потерпілою за її місцем мешкання, за адресою: [ADDRESS] , шляхом вільного доступу таємно викрали належні потерпілій речі.(а.с.11) 23.07.2017 року [PERSON] звернулась до Малиновського ВП у м.Одесі з заявою про вчинення проти неї кримінального правопорушення. Відомості щодо її заяви були внесені в ЄРДР з правовою кваліфікацією також ч. 1 ст. 185 КК України. Короткий виклад обставин: до Малиновського ВП надійшла заява [PERSON] про те, що невстановлена особа у невстановлений час таємно викрала у неї 300 доларів США, чим вчинила їй матеріальну шкоду. (а.с.11-12) 17.03.2017 року [PERSON] подала скаргу на бездіяльність слідчого та начальника Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 17.03.2017 року скарга представника [PERSON] була задоволена частково, визнана бездіяльність слідчого Малиновського ВП в м.Одесі, яка полягала у нездійсненні ним процесуальних дій. (а.с.15-16) 31.07.2018 року слідчий СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.10.2018 року була розглянута скарга [PERSON] . Постанова про закриття кримінального провадження від 26.08.2016 року була скасована. (а.с.13-14) Листами Начальника СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області - [PERSON] . № 38/в-475-с від 20.03.2019 р. та №38/в-886-с від 14.05.2019 р. [PERSON] було повідомлено, що слідчий СВ Малиновського ВП в м.Одесі здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 120160470003706 від 26.08.2019 р. (а.с.18-19). Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Згідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно з ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на недоговірні зобов`язання, що виникають із правопорушень (деліктні) правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів. Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.03.2017 року по справі № 521/3674/17 частково задоволено скаргу представника позивача, визнано бездіяльність слідчого Малиновського ВП в м. Одесі по кримінальному провадженню № 12016160470003706, внесеному в ЄРДР 26.08.2016 року щодо не розгляду клопотання скаржника неправомірною, що підтверджується копією вказаної ухвали (а.с. 15-16). Також ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2018 року по справі № 521/16361/18 задоволено скаргу адвоката Байрактар О. В., що діяла в інтересах позивача, скасовано постанову слідчого Малиновського ВП в м. Одесі від 31.07.2018 р. про закриття кримінального провадження № 12016160470003706, внесеного в ЄРДР 26.08.2016 року (а.с. 13-14). Стороною позивача не надано належних, допустимих, беззаперечних доказів вчинення саме відповідачем як посадовою особою органу державної влади протиправних дій, у зв`язку із чим суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відповідних сум матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: dismissed