Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] пред`явила через суд позов до ТОВ «Вердикт Капітал» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №114940, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 18 грудня 2020 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в загальному розмірі 84822,40 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 84822,40 грн., яка стягується з її заробітної плати, не є безспірною заборгованістю, будь-якої заборгованості перед відповідачем позивач не має та останнім не було повідомлено про наявність у позивача заборгованості та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає повністю. А також заявила про стягнення безпідставно набутої суми коштів в розмірі здійсненого стягнення - . З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 26 травня 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у витребуванні доказів від ТОВ «Вердикт Капітал» та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в копіях нотаріальної справи та документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, з вжиттям заходів забезпечення позову ухвалою суду від 26 травня 2021 року. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви, однак 11 червня 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслав документи, які витребовувались судом ухвалою суду від 11 червня 2021 року. Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень на позовну заяву не подавали. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» вчинений виконавчий напис № 114940 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1971/3273DCLRKPT, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 76503,09 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. 14 січня 2021 року відкрите виконавче провадження № 64125498 з примусового виконання виконавчого напису № 114940, вчиненого 1718 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 7603,09 грн. (а.с.11-12). На підставі постанови цього ж приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16 січня 2021 року із заробітної плати позивача, яка у відповідності до довідки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за вих. №20880/1/1371ЗП від 17 травня 2021 року працює продавцем-консультантом в магазині «Продукти 884» ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», стягуються кошти в погашення заборгованості перед відповідачем у загальному розмірі 84822,40 грн., що узгоджується також з відповіддю ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 17 травня 2021 року на запит адвоката Черкасова М.А.(а.с.13). Одночасно судом встановлено, що 12 листопада 2010 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] в простій письмовій формі укладений договір № 007-03521-121110 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.15), на умовах якого банк надає позичальнику грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби у розмірі 3000,00 грн. на відкритий для цього картковий рахунок № [NUMBER] , зі строком кредитування 364 календарних дні з можливість пролонгації дії договору зі сплатою за користування коштами відсотків за умовами тарифів «Лояльне Літо». Відповідно до договору № 03/11-01-П від 03 листопада 2020 року про відступлення права вимоги та заміну кредитора ТОВ «ФК «Женева» да витягу з Додатку №1 відступило право вимоги ПАТ «Платинум Банк» до позичальників фізичних осіб, в тому числі і до [PERSON] набуте за договором № 147 відсутплення прав вимоги, укладеним з банком 22 березня 2018 року, Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 1971/3273DCLRKPT (без зазначення дати укладення такого договору та стоку виконання зобов`язань) на суму 75853,09 грн. Відповідно, належить дійти висновку, що заявник звернувся до нотаріуса за вчинення виконавчого напису за заборгованістю, що виникла за зобов`язаннями, строк виконання яких не вказав ні у заяві, ні даних про який сам не мав, а тому суд приходить до висновку про недотримання вимог ст. 257 ЦК України в частині підтвердження стягувачем заявлені вимоги в межах строку позовної давності. Крім того, відповідачем не надано ні виписки по клієнтському рахунку позивача, ні інших первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували порушення позивачем виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, як і не надано доказів на підтвердження підстав нарахування заявленої суми за період з дня отримання кредиту. і до дня набуття права вимоги на цю суму в 75853,09 грн.,тобто на 03 листопада 2020 року, з огляду на те, що представлений розрахунок будь-яких даних про підстави нарахування такої суми не містить, а тому, суд приходить до висновку, що заборгованість за стягненням якої відповідач звернувся до приватного нотаріуса в порядку вчинення виконавчого напису не є безспірною. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів поданих відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» не міститься оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, як і не надані суду будь-які докази взагалі наявності чинного договору. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо форми правочину, за яким передбачена можливість вчинення такого напису, а також щодо змісту документів стягувача на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Розв`язуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 9635,02 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Як свідчить довідка ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за вих. №20880/1/1371ЗП від 17 травня 2021 року, що узгоджується також з відповіддю ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 17 травня 2021 року на запит адвоката Черкасова М.А., із заробітної плати [PERSON] , яка працює продавцем-консультантом у магазині «Продукти 884» ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з 25 січня 2019 року, відраховано на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за постановою приватного виконавця від 16 січня 2021 року у ВП № 64125498 у січні 2021 року - 2372,76 грн., у лютому 2021 року - 2731,86 грн., у березні - 3541,59 грн., у квітні - 988,81 грн., а всього - 9635,02 грн.(а.с.13,14). Враховуючи обставини визнання виконавчого напису нотаріуса, на виконання якого фактично стягнута з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» сума в розмірі 9635,02 грн., таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про безпідставне набуття вказаної суми відповідачем, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved