Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON] відшкодування майнової шкоди у розмірі 37 264, 00 грн., моральну шкоду 10 000,00 грн. та витрати на експертні послуги оцінки вартості шкоди, завданої внаслідрок залиття квартири у розмірі 2 700,00 грн. ; стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» 37 264, 00 грн. моральну шкоду 10 000,00 грн. та витрачені на експертні послуги оцінки вартості шкоди, завданої внаслідрок залиття квартири у розмірі 2 700,00 грн. та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 26.09. 2019 квартину [ADDRESS] було залито гарячою водою з вини відповідача, як власника квартири [ADDRESS] , яка розташована двома поверхами вище над її квартирою, в результаті чого завдано матеріальну шкоду. Позивач намагалася вирішити спір шляхом домовленостей з відповідачем, проте [PERSON] категорично заперечував свою вину і відмовлявся відшкодувати витрати на ремонт квартири. Факт завданої шкоди майну підтверджується актом комісії ЖЕД № 4 від 07.10.2019р. та звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «АЕЛЄКОН» від 03.12.2019. Комісія встановила, що причина залиття - прорив різьби до вентиля на трубопроводі гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до звіту розмір матеріального збитку, завданий позивачу складає 37 264,00 грн. За послуги експерта для оцінки вартості завданої шкоди майну внаслідок залиття квартири позивачем було витрачено 2 700,00 грн. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 10 000,00 грн., негативні емоції, переживання, порушення звичного ритму життя, проживання у знайомх. Був втрачений час на поїздки до оцінювача, суб`єкта оціночної діяльності «АЕЛЄКОН» з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру, доведення вини відповідача у заподіянні шкоди - це спричинило ряд незручностей та проблем. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.05.2020р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін/а.с.74/. Позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач надав до суду відзив в якому зазначив, що 26.09.2019р. о 08.35 год він перебував у власній квартирі [ADDRESS] . В цей час він почув хлопок у туалеті, та зайшовши побачив, що з труби гарячого водопостачання під напором витікає гаряча вода. Оскільки це відбулося до запираючого крану гарячого водопостачання у його квартиру, у нього не було можливості перекрити гарячу воду та зупинити потік гарячої води. Відповідач почав дзвонити на номер аварійної служби ЖЕД № 4, оскільки труби до першого запираючого крану перебувають на балансі ЖЕД, який обслуговує будинок. Вода була перекрита приблизно о 10.30 год. Вважає, що відгалуження від стояку центрального опалення в кімнаті квартири багатоквартирного будинку є тією межею відповідальності постачальника послуг-точкою розподілу послуг від виконавця споживачеві. За труби внутрішньо будинкової мережі до першого крану у жилому приміщенні відповідає ЖЕД № 4, а у відповідності до акту причинною залиття став прорив різьби до вентиля на трубопроводі гарячого водопостачання, тому вини в залитті квартири немає, адже за стан цього трубопроводу відповідає комунальне підприємство, яке зобов`язано у визначені законодавством України строки проводити поточні ремонти та профілактичні огляди системи водопостачання в тому числі й квартирі відповідача, чого зроблено не було. Провив різьби до вентиля на трубопроводі гарячого водопостачання є очевиним доказом того, що ЖЕД № 4 покладений на нього обов`язок проігнорував, тому згідно ст. 1166 ЦК України має нести матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду. Позивачем надано відповідь на вказаний відзив в якому зазначено, що аргументація відповідача щодо того, що на його думку місце з якого трапилося залиття гарячою водою 26.09.2019р. у квартирі [ADDRESS] знаходилося нібито до точки розподілу, в якій здійснюється передача послуг до власника квартири, жодним належним та допустимим доказом не обгрунтована. Відповідач не надав суду жодного документу, в тому числі не надав висновку експерта, в якому викладені результати встановленні експертом під час огляду квартири відповідача безпосередньо після залиття(після 26.09.2019р) місця, з якого трапилось залиття. Відповідачем не доведено жодним належним та допустимим доказом, що завдана позивачу шкода завдана не з його вини. Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заперечував проти позовних вимог, пред`явлених до комунального підприємства. Пояснив, що утримання та ремон (своєчасна заміна) внутрішньоквартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири, відповідно до п. 7 «Правил користування приміщенням житлових будинків». Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність та розмір моральної шкоди в матеріалах справи. Представник позивача надав відповідь на вказаний відзив в якому зазначив, що представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу того, що та ділянка трубопроводу в системі внутрішньобудикового гарячого водопостачання в межах квартири [ADDRESS] , яка виявилася пошкодженою, дійсно не відносилась до зони його обслуговування, як суб`єкта господарювання, який надає житлово-комунальні послуги споживачеві. А відповідач [PERSON] взагалі не здійснив необхідних дій для дослідження причини прориву труби 26.09.2019р. у його квартирі. Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» надав заперечення в яких зазначив, що а акті від 07.10.2019р. містяться точні причини залиття. Твердження позивача, що містяться у відповіді на відзив щодо відсутності доказів того факту, що порив стався в зоні відповідальності власника квартири спростовується доказами наданим самим позивачем. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] /а.с.29/. Відповідно до акту комісії ЖЕД № 4 від 07.10.2019р. причиною залиття у квартирі [ADDRESS] стався прорив різьби до вентеля на трубопроводі гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] /а.с.36/. Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] розмір матеріального збитку становить 37 264,00 грн./а.с.7-35/. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 1192 ЦК України урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що акт складений з явними порушеннями, так як його було складено працівниками співвідповідача ЖЕД № 4 (інженером, майстром ремонтної дільниці та майстром технічної дільниці) в якому є вся необхідна інформація про аварію та її наслідки для сторін. Крім того, [PERSON] не надано доказів порушення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» своїх обов`язків щодо проведення ремонту внутрішньо-будинкових мереж водопостачання, які б перебували в прямому причинному зв`язку з фактом залиття квартири позивача. Статтею 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередені квартири, яке обслуговує більше однієї квартири. Оскільки сантехнічне обладнання, яке вийшло з ладу та спричинило залиття квартири позивача, розташоване всередені квартири відповідача та обслуговує тільки його квартиру, то відповідальність за спричинену шкоду повинен нести власник цього майна. Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останньої у спричиненні вказаної шкоди. Враховючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 37 264,00 грн., оскільки вимоги є обгрунтованими, законними, підтвердженими доказами і такими, що підлягають задоволенню. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Водночас, п.5 постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки дійсно позивач зазнала душевних страждань у зв`язку з пошкодженням її майна, відсутністю волі відповідачів щодо врегулювання спірних стосунків, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., підлягають задоволенню частково, у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до квитанції № 1785-4103-2627-778 від 21.11.2019р. [PERSON] було сплачено за здійснення незалежної оцінки збитків квартири [ADDRESS] - 2 700,00 грн. Тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню кошти витрачені на експертні послуги оцінки вартості шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 2 700,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 942,80 грн. Також враховуючи, оскільки вину КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» не встановлено підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial