Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що в період з 17 вересня 2005 року по 15 вересня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 16.08.2006 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2006 року і до повноліття дитини. Фактично шлюбні стосунки із відповідачем припинені з червня 2006 року із того часу по теперішній дитина проживає із позивачкою. За весь час відповідач не цікавився життям доньки, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні та не сплачував аліментів, до школи не приходив. На підставі зазначеного просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, надала висновок органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так згідно свідоцтва про народження, виданого 27.04.2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO] року народження, є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], про що зроблено актовий запис № 249. 23 березня 2009 року Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що зроблено відповідний актовий запис №267 та зроблена відмітка на свідоцтві про шлюб. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2006 року з [PERSON] на користь позивачки стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2006 року і до повноліття дитини. За даними Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції за відповідачем значиться заборгованість зі сплати аліментів за період з моменту винесення рішення по 14 липня 2015 року в сумі 36 625,56 грн., що підтверджується довідкою розрахунком від 14.07.2015 р. №35477941/9. Згідно акту обстеження умов проживання позивачки від 02.07.2015 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області, [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Умови її проживанні задовільні, у всіх кімнатах належні умови для проживання, є всі необхідні меблі, особисті речі. У дочки є окрема кімната з необхідним меблями та речами. Дитина забезпечена харчуванням та доглядом. В будинку створені всі належні умови для проживання та розвитку малолітньої [PERSON]. Також згідно виданої 21.04.2015 року характеристики Маріупольської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат 1-ІІ ступенів №11 Донецької обласної ради характеристики учениці 2-В класу Глебової Аліни Олександрівни, [INFO], дитини мешкає з мамою. За період перебування дитини в школі приводили і забирали її мама або дідусь. Батько участі у вихованні доньки за період навчання її в школі участі не приймав, школу не відвідував, успіхами дитини не цікавився. КЕонтакт з класним керівником, вихователем та керівництвом школи не підтримував. Класні та загальношкільні заходи, відкриті уроки, батьківські збори не відвідував. Відповідно до листа Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м.Маріуполя» від 30.06.2015р. на диспансерному обліку у лікарні [PERSON] не знаходиться. До амбулаторії дитину приводить дідусь та мати, рекомендації лікарів виконуються. За письмовою інформацією Комітету самоорганізації населення МКР «Курчатово» від 24.06.2015 року відповідач до грудня 2014 року проживав за адресою [ADDRESS]. На сьогоднішній час відповідач за вказаною адресою не проживає. Зі слів сусідів виїхав на постійне місце мешкання до Російської Федерації. Згідно витягу із протоколу №14 від 08.07.2015 року комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації з метою соціального захисту малолітньої дитини вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Крім цього, головою комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради 12 липня 2015 року на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини був складений висновок, за яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Встановлено, що відповідач після народження доньки її життям та здоров'ям не цікавився, дитину не бачить, будь-якої участі у вихованні дитині не приймає, до школи не приходить, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує. Відповідач в судове засідання не прибув та доказів на спростування доводів позивача не представив. Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача щодо приймання участі у житті та вихованні дочки свідчить про його небажання виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітньої дитини, [PERSON], а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки.

Outcome: approved