Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

у червні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 20.01.2012 року отримав кредит у розмірі 22000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 умов та Правил надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 31.03.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 30019 грн. 69 коп., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17995 грн. 69 коп., заборгованості за процентами в розмірі 9468 грн. 30 коп., заборгованості з комісії та пені в розмірі 650 грн., штрафів 500 грн. фіксована частина та 1405 грн. 70 коп. процентна складова, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, представник за довіреністю №3734-К-Н-О від 04.09.2015 року [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Однак подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Долучив довідку про доходи та просив врахувати те, що він має невеликий дохід, з якого вираховуються аліменти, і всю суму заборгованості відразу погасити не зможе. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 20 січня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, у відповідності до умов якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна 30 днів пільгового періоду» в розмірі 22000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. «Умовами та правилами надання банківських послуг» передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, що визначено п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, що додані позивачем до позовної заяви. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 5457092301785774 клієнта [PERSON] від 19.04.2013 року, відбулась зміна кредитного ліміту: 19.04.2013 року знижено кредитний ліміт до 15000 грн., 23.04.2013 року знижено кредитний ліміт до 16000 грн., 29.04.2013 року знижено кредитний ліміт до 17000 грн., 02.05.2013 року встановлено кредитний ліміт 18000 грн., 07.05.2013 року збільшено кредитний ліміт до 19000 грн., 10.05.2013 року збільшено кредитний ліміт до 20000 грн., 15.05.2013 року збільшено кредитний ліміт до 21000 грн., 20.05.2013 року збільшено кредитний ліміт до 22000 грн., 30.05.2013 року зниження кредитного ліміту до 18000 грн., 13.08.2014 року встановлено кредитний ліміт 13980 грн., 22.09.2014 року зменшено кредитний ліміт 12460 грн., 20.02.2015 року збільшено кредитний ліміт до 18 000 грн. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як встановлено в суді, сторони визначили, що заява позичальника [PERSON] «Умови та Правила надання банківських послуг» і «Тарифи Банку» складають укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву позичальника від 20.01.2012 року, відповідач [PERSON] приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах - Умовах та правилах надання банківських послуг і Тарифах, які викладені на сайті позивача - www.privatbank.ua. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Крім того, сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна картка та телефон [PERSON], який проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 «Умов та Правил надання банківських послуг». Таким чином, позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та телефону, на який приходить динамічний пароль Пунктом 2.10.7 «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачено, що цей договір діє без обмеження строку і саме тому п. 5.3 даних Умов встановлено, що картрахунок відповідача відкритий на невизначений строк. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5., 2.1.1.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідач же [PERSON] в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг» належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, а саме не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.03.2016 року. Сторони домовились, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову (п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг). Статті 526, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 20.01.2012 року, станом на 31.03.2016 року [PERSON] має заборгованість в сумі 30019 грн. 69 коп., що складається з: 17995 грн. 69 коп. - заборгованості за кредитом, 9468 грн. 30 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 650 грн.- заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1405 грн. 70 коп. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем [PERSON] наданий банком розрахунок не оспорений та не надано суду інший, тому суд вважає його належним доказом заборгованості Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору та вищевказаних норм законодавства, останній позов визнав в повному обсязі, на час розгляду справи [PERSON] заборгованість не сплатив, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 30019 грн. 69 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 599, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved