overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 січня 2015 року відповідач [PERSON] взяв у неї /позивачки/ в борг кошти в розмірі 20\~000 грн., з терміном повернення коштів до 21 лютого 2015 року, про що останнім була написана власноручно відповідна розписка, проте до цього часу борг відповідачем не повернуто. Тому просила стягнути з [PERSON] на її /позивачки/ користь заборгованість у вказаній сумі 20 000 грн. та витрати, понесені по сплаті судового збору, в розмірі 243,6 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він дійсно писав зазначену розписку, але гроші у вказаній сумі він у позивачки не брав. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 січня 2015 року відповідач взяв в борг у позивачки грошові кошти в сумі 20 000 грн., які зобовязався повернути до 21 лютого 2015, про що ним була складена відповідна розписка /а.с.4/, однак, незважаючи на листи-вимоги від позивачки /а.с.5-8/, до цього часу борг останній не повернув. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки відповідач в добровільному порядку ухиляється від сплати боргу, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 20 000 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 02 липня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], 31.01. [INFO]. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, спору про розподіл майна та місце проживання дитини не має, а тому просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] надала заяву до суду, в якій підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 23.10.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №1136 від 23.10.2010 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з лютого 2015 року, спільне господарство не ведеться. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивачка підтримує, бажає лишити шлюбне прізвище, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №1136 від 23.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС № 089358. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У звязку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сімї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 30.08.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №441 від 30.08.2013 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з жовтня 2013 року, спільне господарство не ведеться. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивачка підтримує, бажає лишити шлюбне прізвище, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №441 від 30.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС № 127034. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У звязку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] вагітна, що підтверджено документально, батьківство зачатої дитини визнане іншою особою [PERSON], про що суду надано відповідну заяву. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сімї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, в якому зазначила, що навчається в Маріупольському коледжі ПДТУ, потребує додаткових коштів на проїзд, харчування, придбання літератури, яких її батько-відповідач у справі, добровільно не надає. На даний час відповідач працює в ТОВ «Метінвест» та має можливість надати допомогу на її утримання. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на період навчання. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2006 по 2013 р.р., від якого 13.10.2006 року народилась донька Крістіна. На теперішній час сторони однією сім'єю не проживають, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, судовий збір просив стягнути з нього. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що перебувають у шлюбі з відповідачем з 30 квітня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1032,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2011 року. Позивачка є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-НО № 467597, виданим 31 липня 2012 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, про що складено актовий запис № 633. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1032,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого народились діти [PERSON] Дільшан Пітерович, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після фактичного розірвання шлюбу сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі, від якого народились діти [PERSON] Дільшан Пітерович, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до наданих позивачкою свідоцтв про народження дітей, відповідач по справі [PERSON] є їх батьком. На теперішній час сторони спільно не проживають. Діти залишились проживати разом з позивачкою. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 червня 2013 року уклала шлюб з відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 211. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони фактично разом не проживають з 2014 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згоден. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 15 червня 2013 року уклав шлюб з відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 211. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю тривалий час та за цей час втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 03 лютого 2007 року вона уклала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 29. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року однією родиною із чоловіком не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, у звязку із чим позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у сумі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 03.02.2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 лютого 2007 року, актовий запис № 29. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Гавриленко». Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 27.09.2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 657 від 19.06.2015 року, виданої головою Старо-Кримської селищної ради, [PERSON] мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Згідно довідки № 238/25 від 17.06.2015 року, виданої ПАТ «Азовзагальмаш», заробіток [PERSON] за період з грудня по травень 2015 року становить 16199,49 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі 500 гривень щомісячно. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей посилаючись на те, що з 2007 року з відповідачем перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя в них народилася дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Відповідач коштів на утримання дітей добровільно не надає тому, просила вирішити питання про стягнення з нього аліментів в судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила постановити рішення відповідно до норм цивільно - процесуального та сімейного законодавств, пояснила, що відповідач бере участь у вихованні дітей та в кінці червня надав грошову допомогу дітям і їй. Відповідач в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, про день час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що мається в матеріалах справи поштове повідомлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі встановлено. Сторони зареєстрували шлюб 14.07.2007 р. (а.с.6), від спільного життя у них народилися дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] (а.с.7,8). Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що аліменти слід стягувати відповідно до вимог ст.182, 183 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, стабільного заробітку не має, відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідач, який є батьком її дитини [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не опікується її навчанням, лікуванням та не приймає участі в утриманні. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання. У судовому засіданні позивач надала суду пояснень, аналогічних викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив, тому суд,

Outcome: approved