overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. В обгрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] відповідач народила сина [PERSON]. 30 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 927. 30 листопада 2013 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано народження дитини [PERSON], [INFO], актовий запис №1785, про що видане відповідне свідоцтво. Позивач зазначає, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю до квітня 2014 року, після чого шлюбні відносини між ними були фактично припинені, оскільки відповідач повідомила, що [PERSON] не є біологічним батьком народженої дитини [PERSON] Зважаючи на викладене вище, позивач просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1785 від 30.11.2013 року про народження [PERSON], зареєстрованим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. У судове засідання позивач не з'явився, направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність, судові витрати покласти на нього. Відповідач у судове засідання не з'явилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, направленим до суду листом просив розглядати справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. [INFO] відповідач народила дитину, [PERSON], про що 30 листопада 2013 року в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1785, де батьком дитини записаний [PERSON]. Відповідно до частин 1, 2 ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оскільки факт відсутності споріднення між [PERSON] та дитиною, [PERSON] визнає сама відповідач, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що від шлюбу з [PERSON] мають двох дітей; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON], за скоєння злочину був засуджений у 2008 році до позбавлення волі строком на чотири роки, які відбував покарання у м. Кривий Ріг. 23 вересня 2009 року [PERSON] приїхав до дому та повідомив, що йому змінили покарання з позбавлення волі на поселення за місцем відбування покарання, а тому він взяв з дома теплі речі, ковдру, гроші та в той же день поїхав до місця відбуття покарання м. Кривого Рогу, про те туди [PERSON] не доїхав. З того часу жодних відомостей від [PERSON] не надходило. Зважаючи на викладене вище, заявник просить оголосити [PERSON], [INFO] - безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Амур-Нижньодніпровського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції направленим листом просив справу розглядати за його відсутності, рішення суду винести згідно чинного законодавства. Заслухавши думку заявника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] його батьком записано [PERSON] та матір'ю записано [PERSON]. Виходячи з довідки від 13.01.2016р. виданої Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, [PERSON] був засуджений 05.02.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.203 ч.2, ст..300 ч.3, ст..301 ч.3 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 04.08.2008р., кінець строку відбування покарання 09.04.2012р.. 30 вересня 2009 року з дільниці соціальної реабілітації при Криворізькій виправній колонії № 80 здійснив втечу засуджений [PERSON]. 01 жовтня 2009 року начальником Криворізької виправної колонії № 80 порушено кримінальну справу № 58091030 у відношенні засудженого [PERSON] за ознаками ч.1 ст.393 Кк України. Оперативно-розшукова справа № 151/09/030 відносно [PERSON] заведена 22.11.2009 року Дзержинським РВ м. Кривого Рогу. На теперішній час розшук здійснює Амур-Нижньодніпровське відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою встановлення місцезнаходження та затримання розшукуваного злочинця [PERSON], про те місцезнаходження останнього не встановлено. Свідок [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини викладеній в позовній заяві. Відповідно до ст. 43 ЦК України, Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зважаючи на те, [PERSON] з 22.11.2009 року перебуває у розшуку, за місцем постійного проживання [PERSON] не проживає більше 7 років, його місце перебування невідоме, суд вважає, що його слід оголосити безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 800,00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. У судове засідання позивач не з'явилася, її представник направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу, подружжям на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 2012 року було усиновлено дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800, 0 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-184 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач просив призначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі не більше 1\~500. 0 грн на двох дітей, оскільки має мінливий дохід. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З липня місяця 2013 року сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, як відповідач має мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1600, 0 грн - по 800 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON], звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєїдоньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у цивільному шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON], звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька, [PERSON]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON], звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 45% від усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів). Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У січні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, з листопада 2015 року вони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] . аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходів), але не менше 30 % від усіх видів заробітку ( доходів) для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач позов визнав. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з від якого у них [INFO] року народилася дитина, [PERSON]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач належним чином не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходів) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивач [PERSON], звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 06 березня 2009 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилась спадщина земельна ділянка, площею 2,59 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 136297. Позивач вважав, що батько залишив усе майно його молодшому брату [PERSON] і не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В 2015 році йому повідомив брат, що є заповіт батька, відповідно до якого обидва брати є спадкоємцями майна в рівних долях. За таких обставин позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку для прийняття спадщини, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном до 3-х місяців. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач [PERSON] проживає в м.Черкаси, дізнався про існування заповіту батька лише у кінці 2015 року тому і пропустив строк для прийняття спадщини після його смерті. Відповідач в судове засідання не з»явився, проти позову не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON], являється спадкоємцем майна померлого 06 березня 2009 року батька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилось після смерті батька. Позивач пропустив, встановлений законодавством шестимісячний строк для звернення до нотаральної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних\~ причин, оскільки має скрутне фінансове становище та не знав про те, що батько склав заповіт на обох синів. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~\~ ст.1270 ЦК України\~\~ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно до п. 24\~\~ постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~\~ вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними,\~\~\~\~\~\~ непереборними,\~\~\~\~\~\~ істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ Таким чином, суд вважає, що\~\~позивач пропустив строк для прийняття\~\~спадщини після смерті батька з поважної причини та визначає йому додатковий строк, достатній\~\~\~\~\~\~\~\~для подання\~\~заяви\~\~про прийняття спадщини\~\~-\~\~\~ три місяці з дня набрання чинності\~\~зазначеного рішення суду.

Outcome: approved