overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з 2012 року з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки підтримували періодично, на даний час втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через постійні суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Позивачка в судове засідання не з'явилися, але надала суду письмову заяву в якій просять справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши причини своєї неявки. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 11 жовтня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 1819 (а.с. 3 ). Від спільного шлюбу мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з відповідачкою з травня 2014 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через непорозуміння та суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали суду письмові заяви в яких просять справу розглядати без їх участі позовні вимоги визнають. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави, актовий запис № 134 (а.с. 6 ). Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO] ( а.с. 3 ). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до їх повноліття. В своєму позові позивачка вказала, що вони з відповідачем з 11 жовтня 1997 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі РАЦС виконкому Полтавської міської ради. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач не надає належним чином матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення . Судом встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем 11 жовтня 1997 року у відділі РАЦС виконкому Полтавської міської ради. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці належним чином матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання -[PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла від нього заява, в якій він просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення . Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року позивачка [PERSON] вступила у шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації шлюбів від 06.10.2012 року зроблено актовий запис №170. Від шлюбу мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO], який разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Сторони припинили сімейні відносини , відповідач в сім»ї не проживає та не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та додаткових належних доходів не має, а тому в неї відсутня можливість в повній мірі забезпечити матеріальні потреби її сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В заяві зазначила, що за постановою Решетилівського районного суду з відповідача утримувались аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON], батьком якої є відповідач. Аліменти утримувалась з 23.01.2008 року і до досягнення нею повноліття. В даний час , в зв'язку з досягненням дочкою повноліття, виконавче провадження щодо стягнення аліментів закрито. Зараз донька навчається на 3 курсі Аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії. Всі витрати пов'язані з утриманням доньки вона несе сама, а тому одній їй важко утримувати доньку і створювати їй належні умови для життя та навчання. [PERSON] вважає, що відповідач має змогу і повинен надавати дочці матеріальну допомогу до закінчення нею навчання. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити /а.с.12/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення /а.с.10/ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] в селі Пасічники Решетилівського району Полтавської області народилась [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Потічанською сільською радою 04 вересня 1995 року. /а.с.4/. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження виданої відділом державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції від 29.10.2013 року встановлено, що закінчився термін даного виду стягнення: дитина досягла повнолітнього віку. Заборгованість по несплачених аліментах на момент повноліття становить 8373 грн. 36 коп. /а.с. 5/. З довідки Аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії №2261 вбачається, що [PERSON] у 2012 році вступила до Аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії (нак №65/н від 20.08.2012) і зараз навчається на 3 курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2015 р. /а.с.3/. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки, незважаючи на такі обставини, відповідач ухиляється від витрат, пов'язаних з навчанням повнолітньої доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає, таким чином є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначала, що 16.11.1999 року в відділі РАГС Богуславського РУЮ Київської області, актовий запис № 129, зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили в березні 2014р. Причиною розпаду сім'ї є те, що між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що сімейні відносини припинили в березні 2014 року, внаслідок постійних сварок . Відповідач [PERSON] позов не визнав і прохав суд надати строк для примирення. Ухвалою суду від 22.05.2014рку провадження в справі зупинено і надано сторонам строк для примирення. Після відновлення провадження у справі позивачка пояснила, що не помирилась з відповідачем і прохала задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували 16.11.1999 року в відділі РАГС Богуславського РУЮ Київської області (а.с. 3). Від спільного проживання мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Шлюбні відносини припинили у березні 2014 р. Протягом строку, наданого судом для примирення. сторони не помирились. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначала, що 20.08.2010 року в Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 11. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили в 2012р. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони втратили почуття та повагу одне до одного. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.08.2010 року в Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 11 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили з 2012 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що у сторін від шлюбу з відповідачем є діти - дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на утримання яких відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходів відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що у сторін від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] на утримання якого відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею в твердій грошовій сумі розміром 500 гривень, до повноліття дитини. Відповідач проживає окремо і ніякої допомоги на утримання сина не надає. Вданий час вона має скрутне матеріальне становище, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з постановленням по справі заочного рішення та уточнила розмір позовних вимог і просила суд стягти з відповідача 1/4 частину з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причини своєї неявки. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.08.2012 року шлюб між сторонами розірвано. ( а.с. 3). Сторони від спільного шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO] ( а.с. 4 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею в розмірі зо відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідач проживає окремо і ніякої допомоги на утримання доньки не надає. Вданий час вона має скрутне матеріальне становище, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з постановленням по справі заочного рішення та уточнила розмір позовних вимог і просила суд стягти з відповідача 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причини своєї неявки. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2013 року шлюб між сторонами розірвано. ( а.с. 3). Сторони від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO] ( а.с. 2 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved