Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач з 04.10.2008 року до 27.10.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який на цей час не навчається, та проживає з позивачем. З жовтня 2013 року позивач з відповідачем проживають окремо. Як зазначає позивач, до вересня 2015 року відповідач приймав участь у вихованні спільної дитини, а саме надавав кошти на утримання, час від часу купував одяг, брав особисту участь у вихованні. Однак відповідач з вересня 2015 року припинив будь-яку сплату коштів та істотно обмежив особисте спілкування з сином. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 30 відсотків з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Одночасно зменшила позовні вимоги в частині розміру аліментів. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. В решті позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву\~ про розгляд справи в його відсутності, зменшені позивачем позовні вимоги визнає\~ повністю. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 04.10.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 468, що стверджується копією відповідного свідоцтва. Як вбачається з копії рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.09.2014 року по справі 159/2326/14-ц, що набрало законної сили 27.10.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька). У відповідності до ч. 2 с. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що фактично визнав відповідач, подавши заяву про визнання позову. Відповідач працює на посаді старшого державного інспектора Волинської митниці ДФС та отримує стабільний дохід, що підтверджується довідкою про його доходи № 5/53-942 від 02.07.2016 року. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку. Відповідач має вік 40 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 18.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць в сумі 1199,95 грн. (виходячи з середньої заробітної плати відповідача за останні шість місяців) слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved