Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, представник позивача просить усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом виселення та зняття з реєстрації відповідача, зареєстрованого [INFO], та стягнути з нього судовий збір на користь позивача за подання цього позову. В це судове засідання сторони не зявились, їх представники надали заяви про проведення судового засідання без їх участі. Ухвалою суду від 17 листопада 2017 року провадження у справі в частині зняття з реєстрації відповідача закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Згідно з позовом, 07 березня 2006 року позивачем оформлено спадкове майно, у звязку з чим, отримано свідоцтво про спадщину за заповітом, згідно з яким останньому належить житловий одноповерховий саманний будинок обкладений цеглою з надвірними будівлями, що розташований на неприватизованій земельній ділянці в с. Серго Кегичівського району Харківської області. Відповідно до довідки Вовківської сільської ради від 27 березня 2017 року №205, будинку присвоєно адресу: с. Серго, вул. Яблунева, 28. Як стало відомо позивачу із довідки Вовківської сільської ради від 28 лютого 2017 року №142, за даними погосподарського обліку в домоволодінні, яке йому належить, зареєстровано [PERSON], 1936 р. н. Відповіддю Кегичівського районного сектору МСУ в Харківській області №37/191 від 15 березня 2017 року, було повідомлено з посиланням на діюче законодавство, що до повноважень місцевого самоврядування входить облік та реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи. Представник позивача зазначає, що відповідач не є наймодавцем або орендарем, не є членом сімї позивача, не був членом сімї або родичем спадкодавця, згоди на реєстрацію відповідача не надавав. Згідно довідок Вовківської сільської ради від 03 березня 2017 року та 26 травня 2017 року №№ 148, 321 відповідно, в домоволодінні, належному позивачеві близько двох років, з січня - лютого 2015 року ніхто не проживає. Крім того, відсутність фактичного мешкання зареєстрованої особи підтверджується фототаблицею із звіту про оцінку майна від 29 березня 2017 року. Із вказаного документу вбачається, що домоволодіння пустує, особисті речі відповідача відсутні. Як вбачається із довідки Вовківської сільської ради від 26 травня 2017 року №322 відповідач проживає [INFO]. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на ст. ст. 319, ст. 383, 391 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК УРСР щодо прав власника на житловий будинок, неможливості його обмеження та усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У попередніх судових засіданнях представник позивача викладені в позові обставини підтвердив, позивні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, додатково повідомив, що позивачеві про продаж матірю будинку нічого не відомо, відповідача не знає, дозволу на реєстрацію відповідача в цьому будинку він не надавав, бажає розпоряджатися своїм будинком на власний розсуд, а реєстрація відповідача перешкоджає в цьому. Представник відповідача надала письмове заперечення проти позову, яке також підтримала у попередніх судових засіданнях, згідно з яким, будинок по вул. Яблуневій, 28, с. Серго Кегичівського району Харківської області залишився позивачеві у спадок за заповітом, посвідченим 23 травня 1995 року виконкомом Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, після його баби [PERSON], яка померла 29 червня 1997 року. Про те, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] був її малолітній онук (позивач по справі), відповідачу відомо не було. Коли померла спадкодавиця позивачеві виповнилося 10 років. В силу закону батьки є законними представниками своїх малолітніх дітей. Мати позивача [PERSON], у 2001 році, як вбачається з матеріалів доданих до позову, являлася законним представником позивача, продала вказаний вище будинок [PERSON] сину відповідача. За продаж будинку [PERSON] отримала кошти в сумі 1000 грн. в присутності [PERSON], про що надала 10 жовтня 2001 року відповідну розписку. За час проживання в будинку відповідача та членів його сімї, ними було побудовано сарай із ракушняка, добудовано із ракушняка тамбур на всю довжину будинку. Від дня повноліття позивача 28 вересня 2005 року, і до подання ним до суду вказаного вище позову минуло майже 12 років. Протягом багатьох років поспіль позивач не звертався до відповідача з відповідною вимогою, що, як на думку представника відповідача, свідчить про його обізнаність про продаж будинку його матірю [PERSON], вказаним вище чином, сину відповідача та мовчазну згоду на те позивача. Також повідомила, що після смерті дружини відповідач проживав у спірному будинку сам, після перенесеного інфаркту став проживати із сином. На даний час будинок знаходиться в такому стані, що в ньому неможливо проживати, що підтверджується долученими до матеріалів справи фото. За таких обставин, сторона відповідача позов не визнає, просить суд відмовити у його задоволенні. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача з підтвердженням його анкетних даних; копія технічного паспорта на житловий будинок в с. Серго від 11 лютого 2002 року; копія довідки Вовківської сільської ради від 27 березня 2017 року №205 про те, що житловому будинку з надвірними будівлями, який належить [PERSON] та знаходиться в с. Серго по вул. Яблуневій, присвоєно номер 28; копія довідки Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 03 березня 2017 року №148 про те, що у домоволодінні, яке належить [PERSON] близько двох років ніхто не проживає; копія довідки Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 28 лютого 2017 року №142 про те, що згідно даних погосподарського обліку в домоволодінні, яке належить [PERSON], зареєстрований [PERSON], [INFO]; копія довідки Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 26 травня 2017 року №322 про те, що [PERSON], 1936 р. н., в даний час проживає [INFO] у свого сина [PERSON]; довідка Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 26 травня 2017 року №321 про те, що в домоволодінні, яке належить [PERSON] по вул. Яблуневій, 28 с. Серго ніхто не проживає з січня-лютого 2015 року, будь-які особисті речі та меблі в домоволодінні відсутні; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 березня 2002 року №335, згідно з яким, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є онук [PERSON], [INFO], до складу такого майна входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Серго Кегичівського району Харківської області та право на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектарів КСП ім. Паризької Комуни Кегичівського району Харківської області; копія відповіді Кегичівського РС ДМС України від 15 березня 2017 року № 37/191 про те, що для отримання відомостей про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи необхідно звертатись до органів місцевого самоврядування, на які покладені такі функції; копія звіту про оцінку майна №1736008_29032017_55 від 29 березня 2017 року з фототаблицею; копія розписки [PERSON] від 10 жовтня 2001 року про те, що вона отримала від [PERSON] 1000 грн. за будинок, який продала в с. Серго в присутності [PERSON] Ісмаіла, про що написала цю розписку; фото таблиця без підписів, на якій зображено будівлі, що не ідентифіковані. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 та 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що будинок дійсно належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 березня 2002 року №335, після померлої 29 червня 1997 року [PERSON] Зазначене, серед іншого, підтверджується довідками Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, виданих на підставі даних погосподарського обліку, доказів зворотного суду не надано, в звязку з чим, суд вважає цей факт належним чином доведеним та обґрунтованим. Відтак, посилання представника відповідача на те, що, відповідно до розписки від 10 жовтня 2001 року, мати позивача [PERSON], будучи його законним представником, продала зазначений будинок [PERSON], суд не бере до уваги, оскільки, по-перше, ці відомості не стосуються матеріалів справи, оскільки не розглядається питання про права власності, по-друге, така розписка, в розумінні вимог цивільного законодавства, не є правовстановлюючим документом на житловий будинок. Таким чином, позивач позбавлений можливості вільно реалізовувати свої права власника, оскільки реєстрація відповідача у будинку створює перешкоди у користуванні та розпорядженні цим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, при прийнятті рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Ці витрати, як передбачено ст. 79 ЦПК України, серед іншого, складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що провадження у справі по розгляду позовної вимоги про зняття з реєстрації відповідача закрите, витрати по сплаті судового збору у даній справі підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в сумі 640 грн., за задоволення однієї позовної вимоги про виселення відповідача. Підстав допустити негайне виконання цього рішення суд не вбачає.

Outcome: approved