Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У червні 2014 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що 23 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Укрисиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11349713000. Згідно з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства» №514-6 від 17 вересня 2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких банк перейме нова на публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 24000,00 дол. США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 22.03.2018 року, а також сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитними коштами в розмірі 12,5 %. Крім того, умовами договору визначено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється шляхом внесення ануїтет них платежів та відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору розмір щомісячного ануїтетного платежу визначено в розмірі 355,00 дол. США Також вказував на те, що 23 травня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] і [PERSON] укладено договори поруки № 206240 та № 206238, за умовами яких поручителі взяли на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що виникли з кредитного договору й відповідно відповідальність позичальника та поручителів є солідарною. Крім того, зазначав, що банк добросовісно виконав свої зобов'язання за кредитним договором й відповідно надав відповідачу у користування грошові кошти. Разом з тим, [PERSON] у порушення умов кредитного договору не в повному обсязі здійснює сплату ануїтетних платежів, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 06 травня 2014 року становить 17876,03 дол. США. що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року еквівалентно 205 030,49 грн. й відповідно складається з: заборгованості за кредитом - 17547,33 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 189790,86 грн., заборгованості по процентам - 993,05 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 11398,86 грн., пені за прострочення сплати за кредитом - 292,96 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 3360,13 грн. та пені за прострочення сплати процентів - 42,69 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 489,64 грн. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, позивач 07.04.2014 року надіслав відповідачам вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак станом на день подачі позову до суду відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконують. Посилаючись на вказане, а також на те, що позичальник прострочив виконання зобов'язання, не повернувши в установлений строк суми коштів, передбачених графіком розрахунків, у зв'язку із чим у кредитора виникло право на стягнення коштів у примусовому порядку, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11349713000 від 23 травня 2008 року у розмірі 17876,03 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 205,030,49 грн., а також стягнути суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання та за адресою, що міститься в відповіді Адресно-довідкового підрозділу ГУДМИ УДМС України в Чернівецькій області. Причину своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З наявних у справі доказів убачається, що відповідно до укладеного договору №11349713000 23 травня 2008 року відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 24000,00 дол. США. на строк до 22 березня 2018 року на споживчі цілі із щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних (а.с. 5, 14). Умовами укладеного між сторонами кредитного договору визначено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється шляхом внесення ануїтет них платежів. Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору розмір щомісячного ануїтетного платежу складає 355,00 дол. США З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] і [PERSON] 23 травня 2008 року укладено договори поруки № 206240 та № 206238, за умовами яких поручителі взяли на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань (а.с. 15-16, 17-18). Крім того, умовами договорів поруки визначено, що поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Однак, як встановлено судом та підтверджується наданими позивачем доказами, позичальник повністю припинив сплату платежів згідно кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 06 травня 2014 року становить 17876,03 дол. США. що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року еквівалентно 205030,49 грн. й відповідно дана заборгованість складається з: заборгованості за кредитом - 17547,33 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 189790,86 грн., заборгованості по процентам - 993,05 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 11398,86 грн., пені за прострочення сплати за кредитом - 292,96 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 3360,13 грн. та пені за прострочення сплати процентів - 42,69 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06 травня 2014 року становить 489,64 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 19-30). У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, позивач 07.04.2014 року надіслав відповідачам вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак станом на день подачі позову до суду відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконують (а.с. 52-53, 54-55, 56-57). Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, й відповідно не надав доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно із положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України). За таких обставин суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved