Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У червні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, 11.06.2005 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області - актовий запис № 111. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 04.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Києво-Святошиснького районного суду Київської області від 04.07.2013 року. Згідно рішення від 22.01.2014 року Києво-Святошинського районного суду з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.09.2013 року. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на позивачку, як дружину, з якою проживає хвора дитина, про що свідчить довідка № 41 про потребу дитини інваліда у домашньому догляді видана поліклінікою Києво-Святошинського району від 23.05.2014 року, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. Позивач перебуває у декретній відпустці у зв'язку з захворюванням сина, який перебуває на Д - обліку та потребує індивідуального догляду. Позивач створює умови за яких стан здоров'я [PERSON] покращується - слідкує за розпорядком дня, харчуванням, надає рекомендоване лікарем лікування, організовує відпочинок. Позивачка не може працювати так як доглядає хвору дитину, про що свідчить наказ ПАТ «Універмаг Київ» про продовження відпуски по догляду за дитиною д 6 років № 03-ОС від 26.05.2014 року. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною вона не має. Позивачка проживає зі своїм малолітнім сином за місцем її реєстрації. Їхній син хворий та перебуває на Д - обліку, потребує домашнього режиму та індивідуального догляду матері. Оскільки син має поганий стан здоров'я та потребує правильного харчування, лікування, та відвідування спеціальних розвиваючих занять, то позивач вважає за можливе стягнути з нього кошти у розмірі 2000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку та на додаткові витрати на дитину у розмірі 2000 гривень щомісячно. Тому просила позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти, у розмірі 2000 гривень до досягнення дитиною шестирічного віку та на додаткові витрати на дитину у розмірі 2000 гривень. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти позову, з тих підстав, що відповідач в добровільному порядку надає допомогу своїй дитині, його заробітна плата є низькою та складає 1350 гривень, інших джерел доходу він немає, аліменти відповідач сплачує в межах рішення постановленого 22.01.2014 року, окрім того відповідач несе всі додаткові витрати, що включають в себе придбання одягу, іграшок, ліків, відвідування розважальних закладів разом з дитиною, а саме: кінотеатрів, аквапарку, інших закладів культури. Тому просила в позові відмовити. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 11.06.2005 року між позивачкою та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області - актовий запис № 111. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №235 виданого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. 04.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2013 року. Згідно рішення від 22.01.2014 року Києво-Святошинського районного суду з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.09.2013 року. Їхній син [PERSON], хворіє, що підтверджується довідкою № 41 про потребу дитини інваліда у домашньому догляді виданою поліклінікою Києво-Святошинського району від 23.05.2014 року. Позивачка перебуває у декретній відпустці у зв'язку з захворюванням сина, який перебуває на диспансерному - обліку та потребує індивідуального догляду, потребує домашнього режиму та індивідуального догляду матері. Позивач створює умови за яких стан здоров'я [PERSON] покращується - слідкує за розпорядком дня, харчуванням, надає рекомендоване лікарем лікування, організовує відпочинок. Позивачка не може працювати так як доглядає хвору дитину, про що свідчить наказ ПАТ «Універмаг Київ» про продовження відпуски по догляду за дитиною до шести років № 03-ОС від 26.05.2014 року. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною позивачка не має. Як пояснила позивачка відповідач [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 400 гривень, чого відповідно не вистачає на потреби дитини. Відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов»язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору Як вбачається з матеріалів справи їхній син [PERSON], відвідує розвиваючі заняття з перебуванням у дитячому садочку та індивідуальними заняттями з логопедом у «Дитячому Розвививаючому центрі Розумашка». Кожного місяця позивачка сплачує за навчання дитини, що підтверджується товарними чеками від 25.04.2014 року та 04.04.2014 року, де позивачкою сплачено 540 гривень за заняття, товарними чеками від 06.05.2014 року, згідно якого позивачка сплачено за навчання 600 гривень, товарним чеком від 16.05.2014 року згідно якого позивачка понесла витрат за навчання на 780 гривень, товарними чеками від 06.06.2014 року та 13.06.2014 року, де разом позивачкою сплачено 940 гривень за заняття. Окрім того згідно чека № 193262 від 03.04.2014 року дитина хворіла і позивачкою були понесені витрати на лікування дитини в розмірі 678 гривень, 28 коп., згідно чеків №27646, №26687, та № 26861 позивачкою за придбання ліків було сплачено 244 гривні 62 копійки. Всі необхідні для розвиваючих занять книги, олівці для малювання предмети і інструменти позивач також купує самостійно. Так, за придбання розвиваючих книг, олівців, позивачкою сплачено 183 гривні, що підтверджується товарним чеком від 15.03.2014 року. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 18 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що батьки повинні брати участь у додаткових витратах на дитину викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача та на її утримання в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною шестирічного віку та на додаткові витрати на дитину в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд також зазначає, що при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат на дитину суд врахував стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей і непрацездатних осіб. Суд оцінив докази та надані пояснення сторонами у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на відповідача. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи навищенаведене,

Outcome: partial