Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 04.02.2015 року між нею та відповідачем було укладено договір-заява № 300937/10077/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті, за яким нею було розміщено вклад на суму 10000,00 дол. США з виплатою їй 10,10 % річних на суму депозитного вкладу. На її письмову вимогу від 07.05.2015 року внесені нею кошти на депозит та відсотки відповідачем виплачені не були, чим порушені її права на отримання власних коштів та внаслідок перенесених ним душевних страждань заподіяна моральна шкода. Тому просила стягнути з відповідача депозитний вклад у сумі 10000,00 дол. США, 72,69 дол. США нарахованих відсотків, 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та три відсотка річних за прострочення грошового зобовязання в сумі 137,24 грн. У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. У заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, просить залишити без розгляду вимоги в частині стягнення з відповідача 72,69 дол. США нарахованих відсотків, а також стягнути три відсотка річних за прострочення грошового зобовязання в сумі 1550,00 грн., уточнивши вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 29.07.2015 року залишено без розгляду позов у частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 72,69 дол. США нарахованих відсотків. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до\~ ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 04.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-заява № 300937/10077/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 міс. в іноземній валюті, згідно якого позивачем розміщено вклад на суму 10000,00 дол. США з виплатою їй 10,10 % річних на суму депозитного вкладу, що підтверджується копією договору-заяви. Умовами договору передбачено, що банком було прийнято зазначена сума коштів по 04.05.2015 року. Як убачається з виписки по особовому рахунку за період з 04.02.2015 року по 08.05.2015 року, відкритого відповідачем на позивача, залишок коштів по договору-заяві № 300937/10077/3-15 від 04.02.2015 року станом на 08.05.2015 року складає 10072,69 дол. США, в тому числі 72,69 дол. США - нараховані відсотки. 07.05.2015 року позивач звернулася до відповідача із письмовою вимогою про виплату належних за договором грошових коштів у звязку з закінченням дії договору. Однак відповідачем не було здійснено виплати позивачу внесених нею на депозит грошових коштів. І за наведених обставин суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача депозитного вкладу в сумі 10000,00 дол. США, що станом на 12.05.2015 року за офіційним курсом НБУ становить 205900,00 грн. (10000,00 дол. США х 20,59 грн.). Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановленний договором\~або законом. Оскільки грошове зобовязання щодо виплати позивачу внесених нею на депозит у визначені договорами строки відповідачем виконані не було, тому суд стягує з відповідача на користь позивача в межах заявлених вимог три проценти річних за 87 днів прострочення виконання грошового зобовязання (за період з 04.05.2015 року по 29.07.2015 року) в сумі 1472,33 грн. (205900,00 грн. х 3 % : 365 днів х 87 днів). Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позову вчастині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням договору, оскільки його умовами, а також нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасного повернення банківського вкладу. У зв'язку з частковим задоволенням позову на підставі\~ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2073,72 грн. (205900,00 грн. + 1472,33 грн. = 207372,33 грн.). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial