Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У травні 2015 р. [PERSON] предявила через суд зазначений позов до [PERSON], уточнив його предмет та підставу (а.с. 112-113), посилаючись на те, що 09.09.2008 р. помер її дядько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді частки домоволодіння у м. Дніпропетровську по вул. Флотській буд. 84, з яких 1/10 частки жилого будинку належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Кіровської районної ради депутатів трудящих від 18.12.1973 р. на підставі рішень виконкому Кіровської районної ради депутатів трудящих №1458 від 06.12.1973 р. (1260 від 13.10.1973) в обмін свідоцтва про право спадкування від 24.07.1973 р., та записано в реєстрову книгу за №291 реєстр 76 Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації. 1/10 частки жилого будинку, яка належала померлій 09.04.1995 р. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Кіровської районної ради депутатів трудящих від 18.12.1973 р. на підставі рішень виконкому Кіровської районної ради трудящих №1458 від 06.12.1973 р. (1260 від 13.10.1973 р.) в обмін свідоцтва про право на спадкування від 24.07.1973 р. та записано в реєстрову книгу за №291 по реєстру 76 Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації, дядько позивача [PERSON] прийняв, оскільки був прописаний та мешкав в спадковому домі. 12.08.2010 р. виконкомом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в якому власником 6/100 частки домоволодіння по вул. Флотській, буд. 84 у м. Дніпропетровську є [PERSON] на підставі рішення виконкому Кіровської районної ради народних депутатів №487 від 15.05.1986 р., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494. 12.08.2010 р. виконкомом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в якому власником 6/100 частки домоволодіння по вул. Флотській, буд. 84 у м. Дніпропетровську є [PERSON] на підставі рішення виконкому Кіровської районної ради народних депутатів №487 від 15.05.1986 р., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494. Державним нотаріусом пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] 17.11.2010 р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому посвідчено, що на підставі статті 1266 ЦК України спадкоємцем [PERSON], [INFO], який помер 09.09.2008 р., є його двоюрідна сестра [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: 12/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флотська, б. 84 на земельній ділянці площею 781 кв.м, з яких 6/100 часток належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.08.2010 р. виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів 15.05.1986 р. за №487, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494 та 6/100 частки домоволодіння, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.08.2010 р. виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів 15.05.1986 р. за №487, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційний номером 13738494, яка померла 09.04.1995 р., спадкоємцем якої був її син - [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, 12/100 частин домоволодіння, зазначеного вище, були прийняті у спадщину двоюрідною сестрою померлого [PERSON], яка 27.09.2009 р. подала до пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в якій умисно вказала про відсутність інших спадкоємців, хоча була обізнана про те, що позивач є спадкоємцем після смерті своєї бабусі [PERSON] та свого дяді [PERSON], чим порушила ст. 1258 ЦК України. Посилаючись у позові також на те, що позивач вважала, що спадщина після поховання нею свого дяді прийнята, оскільки вона розпоряджалася часткою спірного домоволодіння, та в неї біли ключі від квартири, здійснила ремонт та вважала, що прийняла спадщину, а за час життя дяді та тітки доглядала їх, та була необізнана про строки звернення до нотаріальної контори, а такою на ст.ст. 25, 346, 1216-1218, 1261 1272, 1264 ЦК України, у позові й заявлені наступні вимоги: -про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її дядька [PERSON] на 12/100 частки домоволодіння по вул. Флотській, буд. 84 у м. Дніпропетровську; -про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2010 р., виданого на імя [PERSON] державним нотаріусом пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на 12/100 частки домоволодіння №84 по вул. Флотській у м. Дніпропетровську після смерті [PERSON]; -про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2010 р., виданого виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на 6/100 частки домоволодіння по вул. Флотській буд. 84 у м. Дніпропетровську на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів №487 від 15.05.1986 р., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 1373894; -про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2010 р., виданого виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на 6/100 частки домоволодіння по вул. Флотській у м. Дніпропетровську, буд. 84 на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів №487 від 15.05.1986 р., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494; -про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 12/100 частки домоволодіння по вул. Флотській буд. 84 у м. Дніпропетровську за [PERSON], яка є спадкоємцем за законом померлого 09.09.2008 р. [PERSON]. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали, в подальшому представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд повністю задовольнити поданий позов з наведених у ньому підстав. Відповідач заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Третя особа просила в окремо наданій суду заяві розглядати справу у відсутності її представника. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Як встановлено судом на підставі наданих суду у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів, позивач є племінницею [PERSON], який помер 09.09.2008 р., та онукою [PERSON], яка померла 09.04.1995 р. [PERSON] прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] в силу ст. 548, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (а.с. 14) від 18.12.1973 р. 1/10 житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Флотській, №84, належить [PERSON]; дане свідоцтво було видано на підставі рішень виконкому Кіровської районної ради трудящих №1260 від 13.10.1973 р., №1458 від 06.12.1973 р., свідоцтва про право на спадщину від 24.07.1973 р., та зареєстровано в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності (записано в реєстрову книгу №291 по реєстру 76). Разом з тим, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с. 15) від 18.12.1973 р. 1/10 житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Флотській, №84, належить [PERSON]; дане свідоцтво було видано на підставі рішень виконкому Кіровської районної ради трудящих №1260 від 13.10.1973 р., №1458 від 06.12.1973 р., свідоцтва про право на спадщину від 24.07.1973 р., та зареєстровано в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності (записано в реєстрову книгу №291 по реєстру 76). 17.11.2010 р. державним нотаріусом пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.19), згідно з яким спадкоємцем після смерті [PERSON] є його двоюрідна сестра [PERSON]. Спадщина, на яку видано дане свідоцтво, складається з: 12/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флотська, буд. 84 на земельній ділянці площею 781 кв.м, з яких: 6/100 частки домоволодіння належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.08.2010 р. виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення Кіровської виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів 15.05.1986 р. за №487, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494, та 6/100 частки домоволодіння, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.08.2010 р. виконкомом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів 15.05.1986 р. за №487, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494, яка померла 09.04.1995 р., спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав. 27/02/2009 р. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого двоюрідного брата [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS], та 17.10.2010 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до виданого свідоцтва (а.с. 53 зворот) спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: 12/100 (дванадцяти сотих) домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флотська, буд. 84 на земельній ділянці площею 781 кв.м, з яких: 6/100 частки домоволодіння належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.08.2010 р. виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення Кіровської виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів 15.05.1986 р. за №487, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494, та 6/100 частки домоволодіння, що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.08.2010 р. виконкомом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів 15.05.1986 р. за №487, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р. за реєстраційним номером 13738494, яка померла 09.04.1995 р., спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав. Задовольняючи позов частково, суд керується тим, що за ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Племінники не належать до спадкоємців за законом третьої черги, а спадкують за правом представлення (ч. 3 ст. 1266 ЦК), рівно як і діти рідного дядька та тітки спадкодавця, тобто двоюрідні брати та сестри спадкодавця (ч. 4 ст. 1266 ЦК). Таким чином, позивач, яка доводиться померлому [PERSON] племінницею, є родичем ближчого ступеня споріднення, ніж відповідач [PERSON], яка є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] Стаття 1301 ЦК України визначає підстави і порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, та згідно з цією статтею свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, оскільки свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, та даний нотаріальний акт був виданий державним нотаріусом пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контри 17.11.2010 р. особі, яка не мала права на спадкування, для суду наявні підстави для задоволення вимоги позову про визнання його недійсним. Що стосується вимоги позову про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її дядька [PERSON] на 12/100 частки домоволодіння по вул. Флотській, буд. 84 у м. Дніпропетровську, то, відмовляючи в її задоволенні, суд виходить з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Утім, позивач не виконав покладений на нього обовязок, не надав суду у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів про прийняття спадщини після смерті померлого 09.09.2008 р. дядька [PERSON], тоді як за ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, не клопотав про забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування за умови складнощів в їх отриманні, тому оскільки суд, розглядаючи справу у порядку позовного провадження, позбавлений з власної ініціативи збирати докази, підстави для задоволення даної позовної вимоги відсутні. Оскільки задоволення вимоги позову про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після померлого 09.090.2008 р. дядька [PERSON] 12/100 частки домоволодіння по вул. Флотській, буд. 84 у м. Дніпропетровську є похідним від задоволення вимоги позову про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], в задоволенні якого судом відмовлено з підстав, викладених вище, підстави для визнання судом права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] відсутні. Розвязуючи спір по суті позовних вимог про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2010 р., виданих на імя [PERSON]П, та [PERSON], суд виходить з наступного. Як встановлено судом та вже було зазначено вище, свідоцтва про право власності на нерухоме майно були видані [PERSON] та [PERSON] 12.08.2010 р. на підставі рішень виконкому Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради №487 від 15.05.1986 р., які були зареєстровані у КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 24.08.2010 р., тобто через декілька років після припинення цивільної дієздатності фізичних осіб в результаті їх смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК), за якими право власності на дане нерухоме майно зареєстровано. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оскільки вочевидь видача виконкомом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради 12.08.2010 р. свідоцтв на імя [PERSON] та [PERSON] вже після смерті вказаних осіб (ч. 4 ст. 25 ЦК), дані свідоцтва підлягають визнанню недійсними. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: partial