Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом посилаючись на те що ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 23.04.2004 року була затверджена мирова угода за умовами якої відповідач [PERSON]Г зобовязався відшкодувати позивачу [PERSON] борг у розмірі 55758 грн. до 31.1.2004 року. До теперішнього часу вказана заборгованість відповідачем не погашена. Крім того, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 21.10.2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто втрати від інфляції та 3% річних за період з 01.06.2009 року по травень 2009 року включно в розмірі 56114,85 коп. Позивач просив стягнути з відповідача інфляційні збитки (втрати від інфляції) в розмірі 112095,74 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, заявою просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не був присутнім під час затвердження судом мирової угоди, гроші позичалися юридичною особою, між сторонами існувала домовленість про списання боргу шляхом надання відповідачем послуг позивачу. В подальшому заявив клопотання про відкладення судового розгляду для надання йому можливості скористатися правовою допомогою, однак в наступне судове засідання, будучи під особистий підпис повідомленим про час та місце судового розгляду, не зявився. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 23.04.2004 року судом було затверджено мирову угоду за умовами якої [PERSON] був зобовязаний відшкодувати [PERSON]Д борг в розмірі 55758 грн. до 31.12.2004 року. Ухвала набрала законної сили. Вказані обставини відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином зобовязання [PERSON] сплатити борг [PERSON] є грошовим. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-113цс14. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 21.10.2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто втрати від інфляції та 3% річних за період з 01.06.2009 року по травень 2009 року включно в розмірі 56114,85 коп. Рішення набрало законної сили. Таким чином позивач має право на отримання від відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, а з урахуванням рішення суду від 21.10.2009 року з 01.06.2009 року по 08.06.2015 року. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-369цс15. З наданих позивачем копій постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві вбачається, що до теперішнього часу заборгованість відповідачем позивачу не погашена. Доказів протилежного в порядку ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем суду не надано. Таким чином, в межах заявлених позовних вимог з грудня 2009 року по травень 2015 року включно розмір заборгованості відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції складає 112073,58 грн. (розрахунок судом здійснено на калькуляторі інфляції з сайту Державної служби статистики України http://database.ukrcensus.gov.ua). При цьому суд не може погодитися з розміром втрат від інфляції визначеному позивачем, оскільки до цією суми входить і основна сума боргу, яка вже стягнута рішенням суду. Таким чином розмір інфляційних збитків складає 112073,58 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції в межах позовних вимог за період з грудня 2009 року по травень 2015 року включно) 55758 грн. (основного боргу, який вже стягнутий з відповідача на користь позивача ухвалою суду від 23.04.2004 року) = 56315,58 грн. (втрат від інфляції в межах позовних вимог за період з грудня 2009 року по травень 2015 року включно). На підставі вищевикладеного суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню і з відповідача має бути стягнуто на користь позивача 56315,58 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 562,72 грн. сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (56315,58 грн. задоволені позовні вимоги/1120,96 грн. 1% від заявлених позовних вимог = 50,2% позовних вимог задоволено. 1120,96 грн. сплаченого судового збору х 0,502 відсоток задоволених позовних вимог = 562,72 грн.).

Outcome: partial