Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батьківство посилаючись на те, що перебував з останньою у зареєстрованому шлюбі, який у 2003 році Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було розірвано , проте не було зареєстровано органами реєстрації актів громадянського стану. Нещодавно йому стало відомо, що відповідачка народила дитину , батьком якої він записаний . Посилається на вимоги статті 136 Сімейного кодексу України , яка регулює право на звернення до суду з такими позовними вимогами , і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком , та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги ,просив задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі , просила позов задовольнити. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що позивач не може бути батьком дитини, яку народила відповідач [PERSON], оскільки вони з [PERSON] проживають однією сім`єю. Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області просили справу розглянути у їхню відсутність. Заслухавши доводи сторін , перевіривши матеріали справи , суд дійшов до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6) , який у встановленому законом порядку розірвано 05 березня 2015 року , актовий запис №29 ( а.с. 10). 17 лютого 2015 року відповідач народила дитину [PERSON] , батьком якої записаний позивач [PERSON] ( а.с. 8) , що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ( а.с. 30-31). Отже спірні правовідносини щодо оспорювання запису про батьківство мають регулюватися нормами СК України. Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. 122 СК України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Ст. 122 СК України врегульовано визначення походження дитини від матері і батька , які перебувають у шлюбі між собою. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на час народження дитини сторони перебували у шлюбі. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог та її пояснення про те, що позивач не є батьком дитини [PERSON], не можуть бути визнані допустимими доказами у справі про оспорювання батьківства. В суді позивачу та відповідачу роз'яснено право на подання клопотання про призначення відповідної експертизи, проте таке клопотання подане не було, сторони направили суду письмові заяви , де заперечували проти проведення експертизи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України, і відносить витрати на рахунок позивача.

Outcome: dismissed