Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У червні 2017 року Орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та про стягнення аліментів з відповідачів на користь Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу», в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі заяв [PERSON] та [PERSON] їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у 2016 році було влаштовано до Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» тимчасово, терміном до 6 місяців в звязку з тим, що в сімї не були створені належні побутові умови для утримання, виховання та проживання малолітніх дітей. За час перебування дітей в дитячому будинку відповідачі, та їх рідні, дітей не відвідували, не цікавилися станом їхнього здоровя та розвитку. Після закінчення термінів перебування малолітній дітей в будинку дитини, батьки їх не забрали з державного закладу, не створили умов для проживання та утримання дітей в сімї. При цьому, місце знаходження відповідачки [PERSON] невідоме, а відповідач [PERSON] заявив, що не є біологічним батьком [PERSON] та подав заяву про відмову від сина. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позовних вимог органу опіки та піклування звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про оспорювання свого батьківства та просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON]. Свої вимоги обґрунтував тим, що він з відповідачкою [PERSON] з 2009 року фактично розірвав шлюбні стосунки. [PERSON] виїхала на заробітки до Росії де народила дитину [PERSON] В актовому записі про народження дитини його було зазначено батьком дитини так як [PERSON] на час народження дитини перебувала в зареєстрованому з ним шлюбі, проте він не погоджується з тим, оскільки фактично не є біологічним батьком дитини. Ухвалою суду від 06 грудня 2017 року зі згоди представника первісного позивача зустрічний позов обєднано з первісним позовом в одне провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, проти зустрічного позову не заперечував. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали з підстав викладених в ньому. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому порядку, в судове засідання повторно не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти заявлених позовних вимог не надала, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст.ст.223, 280 ЦПК України. Від третьої особи - Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, щодо вирішення спору покладається на розгляд суду. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про народження 21 грудня 2014 року в м. Саратов Саратовської області Російської Федерації народився, батьками якого визначено [PERSON] та [PERSON], про що 28 січня 2015 року складено запис акту про народження №216 Міжрайонним відділом запису актів громадянського стану по Фрунзенському і Волзькому районам м. Саратова Управління по справам ЗАГС Уряду Саратовської області. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 01 липня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, розірвано між ними шлюб, зареєстрований 16 лютого 2007 року. Допитані за клопотанням позивача [PERSON] свідки [PERSON].[PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що дійсно їх односельчани [PERSON] та [PERSON] у 2009 році розійшлися та не жили однією сімєю. Вони проживали окремо, [PERSON] жив постійно у своєї матері, а [PERSON] перестала жити у селі та коли приїжджала, то жила в с. Калантаєві зі своєю бабусею. [PERSON] виїхала на жила в Росії звідки у 2015 році привезла сина, потім знову виїхала і через деякий час в 2016 році привезла доньку. [PERSON] не міг бути батьком хлопчика, оскільки з [PERSON] не проживав та не спілкувався з 2009 року. З метою визначення походження дитини від батька за клопотанням позивача для призначення та проведення у справі судово-медичної генетичної експертизи спірного батьківства для вирішення питання чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON], [INFO], неодноразово в судові засідання 27 липня, 20 вересня, 17 жовтня, 06 листопада, 06 та 20 грудня 2017 року викликалася відповідачка [PERSON], проте так до суду і не зявилася, заперечень проти позовних вимог не надала. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Оскільки відповідачка [PERSON] на судові виклики до суду не зявилася, суд розцінює її поведінку як ухилення від обовязку доказування і подання доказів, а тому, з врахуванням зібраних у справі доказів, беручи час і місце народження дитини, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та малолітнім [PERSON]. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Беручи до уваги встановлений судом факт відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON], який записаний батьком дитини [PERSON], який народився 21 грудня 2014 року в м. Саратові Російської Федерації, суд вважає, що його позовні вимоги про виключення відомостей про [PERSON] як батька дитини [PERSON] з актового запису про народження підлягають задоволенню. Також, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в [INFO], та є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які з серпня та грудня 2016 року року відповідно, знаходяться на повному державному забезпеченні у Комунальному закладі «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу в м. Кропивницький. Відповідачка протягом всього часу перебування її дітей в будинку дитини жодного разу не відвідувала своїх дітей, їх життям та здоров»ям не цікавилася. За місцем реєстрації та відомим місцем проживання відповідачки та в її сім'ї не були створені належні умови для утримання, виховання та проживання малолітніх дітей, умови її проживання незадовільні. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 20 червня 2016 року, батьком дитини [PERSON], яка народилася 20 червня 2016 року в м. Кіровоград, є [PERSON], відомості про якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері дитини. Згідно довідки Великоандрусівської сільської ради від 02 березня 2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO], але за вказаною адресою не проживає, місце її проживання невідоме. Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.164 СК України, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоровя без поважної причини, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Позивачем доведено, що відповідачка [PERSON] без поважних причин протягом тривалаго часу не забрала своїх дітей з будинку дитини, належні умови для проживання, виховання та утримання дітей не створила, протягом вказаного часу ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дочки [PERSON] та сина [PERSON], утриманням дітей не займається, не виявляє турботи про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ст. 165 СК України, - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування підлягають задоволенню, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], та слід стягувати з неї аліменти на користь Комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» на утримання [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 червня 2017 року. З підстав ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial