Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДІЄСА» про стягнення заробітної плати. Свої вимоги обґрунтував наступним. З грудня 2012 року позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «ДІЄСА» та працював на посаді техніка з налагоджування та випробувань. Під моральним тиском керівництва, у зв'язку із різким зменшенням рівня заробітної плати, позивач 13 листопада 2017 року вимушений був звільнитися з займаної посади за власним бажанням. Вказує, що у період з 01 вересня 2017 року по день звільнення відповідач, всупереч нормам ст. 24 Закону України «Про оплату праці», не в повному обсязі виплачував йому заробітну плату, а саме без врахування премій, тоді як іншим працівникам, які обіймали аналогічні посади, заробітна плата виплачувалась в повному обсязі. Рішення про позбавлення позивача премії прийняті відповідачем без додаткового узгодження з уповноваженим на представництво трудовим колективним органом та без попередження позивача, чим порушено ст. 97 КЗпП України. За підрахунком позивача сума невиплаченої йому заробітної плати за період з вересня по листопад 2017 року становить 31594,46 грн. Позивач звертався до відповідача з проханням надати письмові пояснення з приводу невиплати йому заробітної плати в повному обсязі, однак останнім такі були проігноровані. Посилаючись на наведене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу по заробітній платі у розмірі 31594,46 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. від 10 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. Позивач та його представник у суді позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Білека Ю.І. проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що виплата заробітної плати здійснювалась підприємством з дотриманням вимог чинного законодавства, позивач повністю отримав посадовий оклад, встановлений йому штатним розписом. Разом з тим зазначив, що 31 жовтня 2017 року на позивача за порушення трудової дисципліни було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що негативно вплинуло на фінансові показники його заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 грудня 2012 року [PERSON] був прийнятий на посаду техніка з налагодження та випробувань в ТОВ «ДІЄСА» з посадовим окладом у розмірі 1440,00 грн. (а.с. 51). Наказом ТОВ «ДІЄСА» № 3329-К «Про припинення трудового договору (контракту) від 13 листопада 2017 року [PERSON] звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно штатного розкладу ТОВ «ДІЄСА», затвердженого 01 серпня 2017 року, посадовий оклад техніка з налагоджування та випробувань з 01 серпня 2017 року та по день звільнення складав 3200,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Матеріалами справи підтверджено, що в день звільнення позивачу було видано трудову книжку та проведено з ним розрахунок. У розписці від 13 листопада 2017 року про отримання трудової книжки позивач підтвердив, що претензій до відповідача не має. Звернувшись з даним позовом до суду, позивач стверджує, що за період з 01 вересня по 13 листопада 2017 року йому не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, чим погіршено умови оплати праці. Так, як вбачається з розрахункового листка за вересень 2017 року заробітна плата позивача становила 3316,20 грн. (до виплати - 2669,54 грн.), з яких: 3200,00 грн. - посадовий оклад та 116,20 грн. - індексація зарплати (кількість відпрацьованих днів - 21). За жовтень 2017 року сума заробітної плати, яка нарахована позивачу, складає 2249,53 грн. (до виплати - 1810,87 грн.), з яких: 2133,33 грн. - посадовий оклад та 116,20 грн. - індексація зарплати (кількість відпрацьованих днів - 14), що підтверджується відповідним розрахунковим листком. У період з 01 по 13 листопада 2017 року позивач перебував у адміністративній відпустці без збереження заробітної плати. Відповідно до розрахункового листка за листопад 2017 року йому нарахована компенсація відпустки за 13 днів у розмірі 6379,88 грн. (до виплати - 5135,80 грн.) Отже, у вересні-листопаді 2017 року позивачу була нарахована заробітна платна згідно встановленого штатним розписом посадового окладу та без нарахування премій. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. За приписами ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. З наведених норм Закону випливає, що премія відноситься до додаткової заробітної плати, встановлення її розміру є правом, а не обов'язком роботодавця, тому зміна розміру премії не вважається зміною умов оплати праці та не потребує додаткового погодження, а отже доводи позивача, що ТОВ «ДІЄСА» змінило оплату праці у сторону погіршення є безпідставними, оскільки у вересні-листопаді 2017 року він повністю отримав заробітну плату згідно встановленого посадового окладу та у відповідності до кількості відпрацьованих днів. До того ж представник відповідача у суді не заперечував, що заробітна плата позивача у вказаний період виплачувалась без нарахування премії, посилаючись на те, що у товариства були вагомі причини мати претензії до виконання ним трудового розпорядку. Так, наказом ТОВ «ДІЄСА» № 646/1 «Про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани» від 31 жовтня 2017 року позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Зазначений наказ позивач не оспорював. Крім того, суд враховує, що при звільненні 13 листопада 2017 року позивач зазначив, що не має претензій до товариства. З огляду на вищевикладене, суд не вбачає в діях відповідача порушень норм трудового законодавства, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed