Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Сєверодонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення коштів. Ухвалою судді Сєверодонецького міського суду Луганської області від 06 травня 2015 року відкрито провадження у цій справі за № 428/3743/15-ц. У процесі розгляду справи представник позивача згідно заяви від 17.09.2015 року уточнила позовні вимоги та у клопотанні від 21.09.2-15 року просила замінити первісного відповідача у справі № 428/3743/15-ц з відповідача [PERSON] та залучити відповідачем третю особу [PERSON]. Ухвалою Сєверодонецького міського суду Луганської області від 25 вересня 2015 року клопотання представника позивача задоволено. На підставі ухвали Сєверодонецького міського суду Луганської області від 18 листопада 2015 року за клопотанням відповідача [PERSON] справ № 428/374315-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів передана на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва за місцем проживання відповідача [PERSON]. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року прийнято до провадження суду за № 2/761/2999/2016 року цивільну справу № 428/3743/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів та призначено в судове засідання. Позивач зазначила, що у вересні 2012 року між позивачкою та відповідачем [PERSON], як власником ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я», велися переговори стосовно придбання цього підприємства. Учасником переговорів була родичка відповідача [PERSON]. Після проведення перших перемовин стосовно купівлі-продажу ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я» [PERSON], постійно попереджав [PERSON], що в нього є інші покупці. у зв'язку з чим сторони домовились про нотаріальне укладення договору-купівлі продажу. Однак за вимогою [PERSON] про виплату попередньо позивачкою частини грошей через його родичку [PERSON] для придбання Сєверодонецького підприємства «Здоров'я» 30 жовтня 2012 року позивачка передала частину грошей у сумі 50.000 (п'ятдесят тисяч) євро, які у той же день згідно письмової розписки [PERSON] були нею отримані для передачі [PERSON] 50000 євро. У розписці від 30 жовтня 2012 року зазначено [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 50000 євро. Гроші - (залог, задаток) для передачі [PERSON], з метою майбутньої покупки ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я». Згодом після отримання відповідачем [PERSON] 50000 євро, він зайняв дещо іншу позицію; - не поспішав укладати нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, як було домовлено між сторонами та запропонував позивачці прийняти майно, що належало ТОВ «Здоров»я», в управління, що було здійснено за укладеним та засвідченим нотаріальним договором від 19 листопада 2012 року про управління майном строком на 3 місяці. В зв'язку з тим що після сплину трьохмісячного терміну, відповідач не вирішував питання щодо продажу майна, договір купівлі-продажу ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я» не було укладено, але кошти до цього часу позивачці не повернуті, вона звернулась до суду з позовними вимогами: 1. Стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] отримані ним кошти у розмірі 50 000 евро, що за курсом НБУ на 21.09.2015 року складає : 1 235 500 грн., (один млн. двісті двадцять п'ять тисяч п'ятсот гривень). 2. Стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] судові витрати за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 3654 грн. (неоподаткований мінімум 1218 грн. 3= 3654 грн.). В процесі розгляду справи № 428/3743/15-ц представник позивача [PERSON] неодноразово збільшувала позовні вимоги залежно від зміни курсу євро позивачки, згідно заяв від 08.08.2016 року та від 14.02.2017 року, та просила: 1.Стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] отримані ним кошти у розмірі 50 000 євро, що за курсом НБУ на 14.02.2017 року складає: 1 443 000 грн. 2. Стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] судові витрати за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 3654 грн. (неоподаткований мінімум 1218 грн. 3 = 3654 грн.). У письмових запереченнях відповідач зазначив що посилання позивача на те, що відповідач постійно ухилявся від продажу майнових прав на ТОВ СП «Здоров'я», але зазначене не відповідає дійсності, оскільки він здійснював дії для продажу, про що знали працівники підприємств. Позивач до укладання договору управління майном від 19.11.2012 року отримала доступ до документації підприємства, фактично провела його аудит, щоб знати фактичний фінансовий стан підприємства. Крім цього у своїх поясненнях до суду (коли справа розглядалась Сєверодонецьким міським судом Луганської області) Відповідач повідомляв, що готовий продати підприємство Позивачу за обумовлену ціну до кінця 2015 року і в разі продажу готовий вирахувати завдаток в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) євро з ціни продажу підприємства. Позивач вважає, що сплачені нею Відповідачу 50 000 євро є авансом купівлі підприємства, тому просила повернути кошти. Однак таку вимогу він вважає безпідставною, оскільки [PERSON] видала позивачу розписку, в якій зазначено, що кошти в сумі 50 000 євро [PERSON] отримала від позивача як завдаток для майбутньої покупки підприємства. Зі змістом розписки Позивач фактично погодилась, отримавши її від [PERSON] і не висловивши ніяких зауважень. Посилання позивача положеннями ст. 570 ЦК України, яка регулює питання поняття завдатку, не доведені. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, стверджуючи, що відповідачем не були дотримані умови виконання домовленості щодо придбання нею, як зазначено у розписці ООО СП «Здоровье» (ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я»), та не виконані умови щодо повернення коштів. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог з посиланням на викладені у письмових та усних запереченнях обставинита та зазначив що позивач до укладання договору управління майном від 19.11.2012 року отримала доступ до документації підприємства, фактично провела його аудит, щоб знати фактичний фінансовий стан підприємства. Але згодом відмовилась від його покупки. Крім цього у своїх поясненнях до суду (коли справа розглядалась Сєверодонецьким міським судом Луганської області) відповідач повідомляв, що готовий продати підприємство Позивачу за обумовлену ціну до кінця 2015 року і в разі продажу готовий зарахувати завдаток в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) євро при продажу підприємства. Однак, позивач відмовилась від купівлі, а тому наданий нею завдаток поверненню не підлягає. Сторони у судове засідання не з'явився, направили для участі у справі своїх представників, про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені. У справі зібрано достатньо матеріалів для вирішення спору по суті за останнім відомим місцем перебування відповідача у порядку передбаченому ст. 110 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, у вересні 2012 року між позивачкою та відповідачем велися переговори стосовно придбання позивачем ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я»цього (далі - підприємства). Відповідач запропонував позивачці 30 жовтня 2012 року передати частину грошей у сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) євро через свою родичку [PERSON]. У той же день згідно письмової розписки [PERSON] передано [PERSON] для передачі [PERSON] 50000 євро. У розписці від 30 жовтня 2012 року зазначено що вона [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 50000 євро. Гроші - (залог, задаток) для передачі [PERSON], з метою майбутньої покупки ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я» (далі підприємство). Після отримання відповідачем [PERSON] 50000 євро, запропонував укласти договір управління майном. За договором управління майном, укладеним 19 листопада 2012 року строком на 3 місяця між [PERSON], засновником ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я», далі Установником управління Товариства з обмеженою відповідальністю та [PERSON], діючою як фізична особа підприємець на підставі виписки із ЄДРДРФОП, остання прийняла майно ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я», як єдиний майновий комплекс, в управління строком на три місяці. Згідно із пп.3.4.3розділу 3 договору Управитель має пріоритетне право на купівлю майна, що є предметом договору у разі прийняття Установником управління, тобто відповідачем, рішення про його продаж. Після проведення перших перемовин стосовно купівлі-продажу ТОВ Сєверодонецького підприємства «Здоров'я» [PERSON], постійно попереджав [PERSON], що в нього є також інші покупці, у зв'язку з чим сторони домовились про нотаріальне укладення договору-купівлі продажу, та надання позивачкою частини грошей для придбання Сєверодонецького підприємства «Здоров'я». [PERSON] Уклавши договір управління майном, [PERSON] залишив за позивачем пріоритетне право придбання нею у майбутньому, переданого в управління майна, у разі якщо ним буде прийнято рішення про його продаж, про що було зазначено п. 3.4.4 укладеного Договору управління майном. Як зазначила позивач, без офіційної пролонгації договору управління майном, як це передбачено п. 6.2. договору про управління майном, на прохання відповідача вона певний час допомагала йому в налагоджуванні функціонування підприємства для подальшого його розвитку. При цьому. як вказала позивач, фактично вона не стала повноцінним управителем майна, оскільки не була допущено до фінансів та роботи з фінансовими документами,. Фактично її управління майном було обмежено тим, що вона домовлялась з постачальниками стосовно асортименту медикаментів і медичних засобів. та формувала цінову політику в аптеках. У письмових запереченнях відповідач додатково пояснив, що оскільки [PERSON] ефективне управління. не забезпечила, підприємство було доведено до стану банкрутства, він вирішив шукати іншого управителя майном, а [PERSON] рекомендувала йому майбутнього покупця з м.Рубіжного , з якою він уклав договір управління майном.. На даний час він є одноосібним власником ТОВ «СП «Здоров'я». Завдаток в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) євро від [PERSON] отриманий у вересні 2012 року він готовий у разі продажу до кінця 2015 року ТОВ «СП «Здоров'я» [PERSON] за ціну, яку вони раніше погодили, зменшивши її на суму завдатку. Згідно ст.570 ЦК України. «завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належаних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом». Досліджуючи зібрані у справі докази, у їх числі пояснення сторін, інші матеріали справи судом встановлено наступне. Як вище було зазначено, за змістом розписки від 30.10.2012 року [PERSON] при передачі грошових коштів у розмірі 50 000 євро їй було запропоновано передати зазначену суму грошей через уповноважену відповідачем родичку [PERSON], яка не була власником підприємства ТОВ «Здоров»я». будь яких письмових повноважень від його власника на укладення договору купівлі-продажу не мала. Відповідач, посилаючись на те, що він на той час мав намір продати ТОВ «СП «Здоров'я», при цьому мав інших покупців, бажаючих придбати підприємство, просив позивачку передати зазначену суму грошей через уповноважену відповідачем родичку [PERSON], якою було у розписці вказано про послідуючу купівлю підприємства. За змістом укладеного між сторонами договору управління майном від 19.11.2012 року позивачці було лише надано пріоритетне право придбання нею у майбутньому, переданого в управління майна, у разі якщо ним буде прийнято рішення про його продаж, як було зазначено п. 3.4.4 укладеного Договору управління майном. Тобто на той час чіткого рішення з боку відповідача на продаж майна саме позивачу не було. У подальшому, як зазначив відповідач у додаткових письмових запереченнях, ефективне управління [PERSON] не забезпечила, підприємство було доведено до стану банкрутства, тому він вирішив шукати іншого управителя майном. [PERSON] рекомендувала мені майбутнього покупця з м.Рубіжного - [PERSON], з якою він також уклав договір управління майном. Договір управління майном з [PERSON] продовжений не був і на той час його дія була припинена. Ним було заявлено, що він готовий до кінця 2015 року продати ТОВ СП «Здоров'я» [PERSON] за ціну, яку вони раніше погодили та у разі продажу завдаток буде вирахуваний із ціни продажу ТОВ «СП «Здоров'я» . Однак у послідуючі роки позивач зазначила. що втратила бажання придбати підприємство і у 2015 році відмовилась від пропозиції [PERSON], посилаючись на те, що пропозицій щодо продажу саме їй підприємства протягом наступних років не було, передбаченого законодавством попереднього договору між ними укладено не було. Як слідує із матеріалів справи тривалий час після отримання грошових коштів від позивача протягом тривалого часу відповідач не пропонував їй ні укладення попереднього договору ні договору купівлі-продажу підприємства, більш того він шукав інших клієнтів на продаж підприємства, що він не заперечує у поясненнях Оскільки зобов'язань щодо купівлі підприємства через тривалий час після надання нею грошових коштів між ними не виникло, вона мала право відмовити від пропозиції відповідача у 2015 році і вимагати повернення грошових коштів. Згідно із ст.. 546 ЦК України визначені види забезпечення виконання зобов'язання, а саме виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1) Отже завдаток може забезпечувати виконання зобов'язання Положеннями ст..657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Як вбачається із матеріалів справи на підставі зібраних доказів у відповідача були наміри продати підприємство, проте доказів про дійсне волевиявлення на продаж підприємства позивачеві відповідачем не надано доказів. У даному випадку відповідач навіть не пропонував позивачу укладення переднього договору, згідно із яким, як зазначено у ст. 635 ЦК України сторони зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, які встановлюються цим договором. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що при отриманні відповідачем грошових коштів від позивача та його усних обіцянок продати підприємства не було дійсного волевиявлення продажу підприємства саме позивачеві, що також підтверджено наданням їй пріоритетного права на купівлю майна у договорі управління майном у разі прийняття відповідачем рішення про його продаж, тобто такого рішення на той час прийнято не було. Крім того, як вище зазначено після закінчення дії договору управління майном відповідач знайшов інших клієнтів. Окрім того, у запереченнях відповідач посилається на те що предметом позову є майнові права на ТОВ СП «Здоров'я», між тим за попередніми його поясненнями та у інших документах йдеться про купівлю-продаж майнового комплексу. У договорі управління майном [PERSON] як сторона договору, зазначений засновником ТОВ СП Здоров'я, як єдиного майнового комплексу, та у договорі визначений Установником управління. У п3.4.4. договору надано пріоритетне право позивачці як управителю за договором на купівлю майна, що є предметом договору у разі прийняття Установником управління рішення про його продаж. У поясненнях на ас. 30 відповідач зазначив що на даний час, тобто липень 2015 року він є одноосібним власником ТОВ СП «Здоров'я». Як вбачається із долучених Сєверодонецьким міським судом у свідоцтвах про право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення (аптеки) вказана форма власності приватна без зазначення власником відповідача, а у графі «власники» вказано ТОВ СП «Здоров'я».(84,85) В інших свідоцтвах про право власності на нерухоме майно а саме на нежитлові приміщення вказана форма власності колективна без зазначення власником відповідача, а у графі «власники» вказано ТОВ СП «Здоров'я».(ас.86-88). У ч. 2 ст. 570 ЦК України про поняття завдатку передбачено, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що виходячи із вищенаведених обставин та зазначених положень законодавства, у тому числі ч.2 ст.570 ЦК України слід задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми за розпискою [PERSON] про отримання 50.000 євро від [PERSON] для передачі [PERSON] як завдаток з послідуючою купівлею ТОВ СП «Здоров'я», яке останній мав намір продати та стягнути з [PERSON] на її кошти у розмірі 50 000 євро, що за курсом НБУ на 14.02.2017 року складає суму 1 443 000 грн., а також судові витрати за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 3654 грн. З огляду на викладене на підставі ст.ст. 386, 387, 546, 570,657 ЦК України,

Outcome: approved