Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 19 січня 2011 року уклав з [PERSON] договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-29515-190111. За цим договором ПАТ «Дельта Банк» зобовязався надати [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 гривень та на день укладення договору встановити ліміт кредитної лінії на рахунку у розмірі 3000 гривень строком на 364 календарні дні. На виконання даного договору ПАТ «Дельта Банк» відкрив [PERSON] картковий рахунок №26259904269118 в національній валюті Україні - гривні та надав платіжну картку, за допомогою якої відповідач отримала можливість знімати з рахунку грошові кошти. [PERSON] зобов'язалася щомісячно повертати грошові кошти на рахунок у розмірі, в якому вона зняла їх з рахунку у попередньому місяці, сплачувати відсотки за користування кредитною лінією у розмірі 0,0001% річних у день поповнення карткового рахунку, а також сплачувати 3% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку як плату за обслуговування кредитного ліміту. Крім того, [PERSON] зобовязалася у разі неналежного виконання грошового зобов'язання сплачувати штраф у розмірі 0,01%, але не менше 75 гривень за кожен факт прострочення. За допомогою платіжної картки відповідач знімала з рахунку грошові кошти, але не в повному обсязі повертала їх на рахунок. Тому у неї виник борг у розмірі 3040 гривень. [PERSON] ухиляється від добровільного повернення заборгованості. Тому ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути з неї заборгованість за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки у розмірі 3040 гривень та витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. Сторони у судове засідання не з'явились. Вони у встановленому законом порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Представник позивача [PERSON] надав заяву, в якій просить розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.23,24). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 19 січня 2011 року уклав з [PERSON] договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №002-29515-190111. За цим договором ПАТ «Дельта Банк» зобовязався надати [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 гривень та на день укладення договору встановити ліміт кредитної лінії на рахунку у розмірі 3000 гривень строком на 364 календарні дні. На виконання даного договору ПАТ «Дельта Банк» відкрив [PERSON] картковий рахунок №26259904269118 в національній валюті Україні - гривні та надав платіжну картку, за допомогою якої відповідач отримала можливість знімати з рахунку грошові кошти. [PERSON] зобов'язалася щомісячно повертати грошові кошти на рахунок у розмірі, в якому вона зняла їх з рахунку у попередньому місяці, сплачувати відсотки за користування кредитною лінією у розмірі 0,0001% річних у день поповнення карткового рахунку, а також сплачувати 3% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку як плату за обслуговування кредитного ліміту. Крім того, [PERSON] зобовязалася у разі неналежного виконання грошового зобов'язання сплачувати штраф у розмірі 0,01%, але не менше 75 гривень за кожен факт прострочення. (а.с.1-4). У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що 16 лютого 2011 року [PERSON] за допомогою платіжної картки зняла з рахунку грошові кошти у розмірі 3040 гривень, проте в повному обсязі не повернула їх на рахунок. Тому у неї виник борг за кредитним договором у розмірі 3040 гривень. Вказана обставина підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом 30 квітня 2015 року (а.с.6). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 3040 гривень. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч.1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» запроваджується тимчасова адміністрація по 02 вересня 2015 року включно. Тому позивач звільнений від сплати судового збору. Крім того, ч.3 ст.88 ЦПК України передбачає, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved