Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі третя особа, ТДВ «СТ «Домінанта»)про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з вини відповідача у грудні 2017 року сталася ДТП, внаслідок якої був технічно пошкоджений належний йому автомобіль «Toyota Venza», д.н.з. [NUMBER] та завдані збитки пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля у розмірі 179 392,06 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 350 грн. Просить стягнути із відповідача завдані збитки, а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн., що була спричинена йому внаслідок ДТП, що полягала у нервовому напруженні і хвилюванні, душевних стражданнях пов`язаних з тим, що позивач маючи у власності автомобіль не міг протягом тривалого часу користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб; хвилюваннях у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 22.11.2018, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач до суду не з`явився, однак його представники у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, письмові пояснення на адресу суду не направив, хоча про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представники позивача не заперечують проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30.01.201, 24.12.2017 о 23 год. 30 хв. з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Toyota Rav 4», д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був технічно пошкоджений автомобіль «Toyota Venza», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Судом встановлено, що пошкоджений автомобіль «Toyota Venza», д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачу [PERSON] /а.с.13-14/. Згідно зі звітом № 1/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» 22.02.2018 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Venza», д.н.з. [NUMBER] , складає 173 041,55 грн, а вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Venza», д.н.з. [NUMBER] становить 183 713,51 грн. (а.с.21-25). За проведення вказаного автотоварознавчого дослідження позивач поніс витрати у розмірі 2 350 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1/02-ТЗ від 01.02.2018 на суму 1750 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордера № 21/02-ТЗ від 21.02.2018 на суму 600 грн. /а.с.48,49/. Відповідно до акту виконаних робіт № 2018002633 від 15.03.2018, квитанції № 41 від 15.03.2018 на суму 79 392,06 грн. та квитанції № 18 від 07.02.2018 на суму 100 000 грн. позивач за виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля сплатила на користь ТОВ «Автосаміт ЛТД» фактичну вартість ремонту з урахуванням заміни деталей на нові в розмірі 179 392,06 грн. /а.с.15,16,17-20/. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Стаття 22 цього Закону визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1593144 із лімітом відповідальності 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну та франшизою у розмірі нуль гривень (а.с.11). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Таким чином, укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 342/134/16-ц (провадження № 61-13937св18). Під час розгляду справи № 342/134/16-ц Верховний Суд врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, про те, що власник автомобіля який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом спочатку до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що 27.02.2018 позивач звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою на виплату страхового відшкодування /а.с.50-51/. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між розміром фактично завданої шкоди та сумою страхового відшкодування у розмірі 79 392,06 грн. (179 392,06 грн. витрати на проведення відновлювального ремонту - 100 000,00 грн. ліміт страхового відшкодування), а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 350 грн, а всього 81 742 грн. 06 коп. У задоволені решти вимог у цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивач має право заявити їх до ТДВ «СТ «Домінанта», як страховика цивільно-правової відповідальності [PERSON] на момент ДТП. Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 5000 грн. в рахунок моральної шкоди, що була спричинена йому внаслідок ДТП. Згідно ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, витрачений час на відновлення життєвих зв`язків, його душевної рівноваги та морального стану, обставин її завдання та вини відповідача у вчиненні ДТП, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору пропорційну розміру задоволених вимог у розмірі 1875,20 грн.

Outcome: partial