Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У травні 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та повідомило, що відповідно до умов Кредитного договору б/н від 10.10.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік (3% на місяць) з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON], станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 81557,76 грн., з яких 1894,99 грн. - заборгованість за кредитом, 71102,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4200,00 грн. - комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3859,89 грн. - штраф (процентна складова). У досудовому порядку борг відповідачем повернутий не був, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 81557,76 грн. за Кредитним договором № б/н від 10.10.2006 року та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачем до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін є кредитними та ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 10561 ЦК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов'язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 10.10.2006 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік (3% на місяць) з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір складається з Заяви Позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 8-14). Як вбачається із Розрахунку заборгованості (а.с.7), відповідач [PERSON] належним чином не виконувала зобов'язання відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 81557,76 грн., з яких 1894,99 грн. - заборгованість за кредитом, 71102,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4200,00 грн. - комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3859,89 грн. - штраф (процентна складова). Отже, боржником - відповідачем [PERSON] було порушено права кредитора - позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку із неналежним виконанням нею умов кредитного договору. Однак, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.7) та зазначає наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 10561 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року (справа № 489/9289/14-ц, провадження № 61-5307св18), у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо; боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку; такий висновок наведений і у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. З розрахунку заборгованості вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 36,00 % на рік, з 01.01.2013 року процентна ставка була зменшена до 30,00 % річних, з 01.09.2014 року - до 34,80% річних, а з 01.04.2015 року - збільшена до 43,20 % річних. Однак, суду не надано доказів того, що позивачем узгоджувалася з відповідачем зміна процентної ставки - її збільшення до 43,20 % річних з 01.04.2015 року, а тому суд бере до уваги первинну процентну ставку - 36,00 % річних (3% на місяць). Щодо дотримання порядку зміни процентної ставки до 30,00 % річних у період з 01.01.2013 року до 31.08.2014 року та до 34,80% річних у період з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, то слід зазначити, що зменшення процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку правомірно. Крім того, суд звертає увагу, що поняттю «базова процентна ставка» не надано визначення в Умовах і правилах надання банківських послуг та таке поняття не може розумітись як початкова процентна ставка, яка може змінюватись банком в односторонньому порядку. До 11.09.2013 розмір заборгованості за тілом кредиту змінювався, та станом на 11.09.2013 року загальна заборгованість за процентами становила 98,47 грн. Починаючи з 11.09.2013 року та до 31.03.2018 року (дата, станом на яку пред'явлено позов), заборгованість за тілом кредиту не змінювалася та становила 1894,99 грн. У період з 11.09.2013 року до 31.08.2014 року (354 дні) процентна ставка за Кредитним договором становила 2,5% на місяць (30% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,08%. У період з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року (211 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 2,9% на місяць (34,8% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,097%. У період з 01.04.2015 року до 31.03.2018 року (1095 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,6% на місяць (43,20% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,12%. Заборгованість за процентами за період з 11.09.2013 року до 31.08.2014 року є добутком: 1894,99 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) * 354 дні (з 11.09.2013 року до 31.08.2014 року включно) * 0,08% та дорівнює 536,66 грн. Заборгованість за процентами за період з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року є добутком: 1894,99 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) * 211 днів (з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року включно) * 0,097% та дорівнює 387,85 грн. Заборгованість за процентами за період з 01.04.2015 року до 31.03.2018 року є добутком: 1894,99 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) * 1095 днів (з 01.04.2015 року до 31.03.2018 року включно) * 0,12% та дорівнює 2 490,02 грн. У підсумку, заборгованість за процентами за весь період користування кредитом складає 3513 грн. (98,47 грн. + 536,66 грн. + 387,85 грн. + 2 490,02 грн.), а не 71 102,88 грн. Що стосується стягнення комісії, то суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії - за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у розмірі 4200,00 грн. відсутні. Що стосується стягнення штрафу, то суд зазначає наступне. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до умов п. 8.6 Кредитного договору (Умов і правил надання банківських послуг), при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи те, що розмір задоволених позовних вимог становить 5407,99 грн. (1894,99 грн. - заборгованість за кредитом + 3513 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом), то процентна складова штрафу (5% від суми позову) становить 270,40 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 10.10.2006 року у розмірі 6 178,39 грн., з яких 1894,99 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 3513 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 270,40 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 133,56 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 7,58 %).

Outcome: partial