Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У травні 2015 року позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) - звернувся через свого представника до суду з вищезазначеним позовом про стягнення з [PERSON] (далі - Відповідач) боргу спадкодавця в сумі 19.876,48 гривень, посилаючись на те, що на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідно до укладеного договору № б/н від 24.12.2007 року [PERSON] (далі - Позичальник) 24.12.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додасться до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 11.01.2014 року позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.01.2014 року. На виконання вимог норми закону Позивачем 03.11.2014 року була направлена претензія кредитора до Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області. 17.12.2014 року було отримано відповідь приватного нотаріуса за № 1015/02-14 від 09.12.2014р., в якій зазначалось, що спадкоємця померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є відповідач [PERSON]. 31.12.2014 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 24.12.2007 року становить 19.876,48 грн., яка складається з наступного: 6.546,79 грн. - заборгованість за кредитом; 12.059.42 грн. - заборгованість за відсотками; 1.270.27 грн. - заборгованість з комісії. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати з розгляду справи, а саме витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача за довіреністю № 3114-О від 29.08.2013 року [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, просив суд їх повністю задовольнити з підстав наведених в позовній заяві, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце судового засідання був повідомлений належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини його неявки суду не відомі, заперечення на позов до суду не надавав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.12.2007 року [PERSON] (далі - Позичальник) 24.12.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додасться до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-17). Доказів про визнання даного кредитного договору недійсним, чи про його розірвання відповідачем суду не надано, а отже вказаний кредитний договір є дійсним і підлягає виконанню. 11.01.2014 року позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.01.2014 року (а.с.18). На виконання вимог норми закону Позивачем 03.11.2014 року була направлена претензія кредитора до Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області (а.с.22). 17.12.2014 року було отримано відповідь приватного нотаріуса за № 1015/02-14 від 09.12.2014р., в якій зазначалось, що спадкоємця померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є відповідач [PERSON] (а.с.23-24). 31.12.2014 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано (а.с.25). Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 24.12.2007 року становить 19.876,48 грн., яка складається з наступного: 6.546,79 грн. - заборгованість за кредитом; 12.059.42 грн. - заборгованість за відсотками; 1.270.27 грн. - заборгованість з комісії (а.с.5-9). Відповідно до статей 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, мас подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ч.2 ст.1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщин). Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Посилаючись на ч.2 ст.1282 ЦК України, то вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved