Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј на утримання їхньої спільної дитини та у розмірі 1/6 - на її утримання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала на те, що у 2017 році між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у Інгульському районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №372 від 04 серпня 2017 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Через часті суперечки, причинами яких є різні погляди на сімейне життя, трату грошей, спільного відпочинку та недбале ставлення відповідача до сім`ї, які в свою чергу призвели до фактичного припинення сімейних відносин, сторони проживають окремо, питання поділу сумісного майна вирішено в добровільному порядку. З огляду на викладене [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким укладений між ними шлюб розірвати. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] працює але всі кошти приховує та з огляду на те, що [PERSON] не має можливості працювати та заробляти кошти на утримання дитини та себе, просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) боржника але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 всіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання сторони у справі не з`явилися з невідомих суду причин. 04 червня 2021 року відповідачем [PERSON] до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва подано заяву, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, одночасно з цим зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд його задовольнити. 16 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивачки [PERSON] про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу без участі сторін, які не з`явилися. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між сторонами 04 серпня 2017 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 372. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (1 рік 11 місяців). Зазначене підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Із наявних у матеріалах справи доказів та позовної заяви слідує, що сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, примиритися позивачка не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved