Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство Акцент-Банк (далі Банк або ПАТ\~Акцент-Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 07 липня 2011 року в розмірі 18429 грн. 37 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 07 липня 2011 року між ПАТ\~Акцент-Банк і [PERSON] (далі Позичальник, Клієнт) був укладений кредитний договір №\~б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1400 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у визначеній договором сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого [PERSON] має перед Банком заборгованість за цим договором, яка станом на 24 травня 2016 року складає 18429 грн. 37 коп., з яких: 1211 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом, 12913 грн. 92 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2950 грн. заборгованість за пенею і комісією, а також відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 853 грн. 78 коп. (процентна складова). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення на позов, у яких зазначав, що позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх повністю та розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у суді позов не визнав та пояснив, що строк дії виданої йому платіжної картки до травня 2013 року, до суду з позовом Банк звернувся лише у червні 2016 року, що свідчить про пропуск позивачем ПАТ\~Акцент-Банк строку позовної давності. Просив суд у задоволенні позовних вимог Банку відмовити повністю у звязку зі спливом позовної давності. Також у письмових запереченнях на позов відповідач вказував на те, що із наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що заборгованість за тілом кредиту складає 1211 грн. 67 коп., заборгованість по процентам 12913 грн. 92 коп., що перевищує у 10 разів суму основного боргу, тому умови кредитного договору про сплату коштів за обслуговування кредиту є несправедливими та вимогам ч. 5 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів не відповідають. Вимоги Банку про стягнення з нього штрафу задоволенню не підлягають, оскільки згідно із ст. 61 Конституції України одночасне стягнення штрафу і пені не допускається. Також не підлягають задоволенню й вимоги про стягнення пені більш ніж за один рік. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 07 липня 2011 року на підставі заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і тарифів позивач ПАТ\~Акцент-Банк і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №\~б/н. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1400 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач [PERSON] у своїй заяві від 07 липня 2011 на видачу йому кредитної платіжної картки підтвердив, що його заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку становить між ним і ПАТ\~Акцент-Банк договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який в будь-який момент має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно із п. п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У п. 6.7 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що Клієнт зобовязаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту. За змістом п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку порушення Позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 120 днів він зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5\~% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором № б/н від 07 липня 2011 року виконав повністю, видав [PERSON] кредитну платіжну картку та встановив Позичальникові кредитний ліміт у розмірі 1400 грн. Відповідач [PERSON] у порушення вимог закону та умов договору погашення заборгованості за кредитним лімітом своєчасно не здійснював, проценти за його користування та інші платежі Банку не сплачував. Із розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 07 липня 2011 року станом на 24 травня 2016 року відповідач має перед ПАТ\~Акцент-Банк заборгованість за вказаним договором на загальну суму 18429 грн. 37 коп., з яких: 1211 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом 12913 грн. 92 коп. заборгованість по процентам, 2950 грн. заборгованість за пенею та комісією і 1353 грн. 78 коп. штрафи (500 грн. фіксована частина + 853 грн. 78 коп. процентна складова). Також із розрахунку заборгованості видно, що останній раз погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем [PERSON] здійснено 22 серпня 2013 року. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є різними видами неустойки як відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошового зобовязання. При цьому законодавством не забороняється забезпечення різними видами неустойки різних зобовязань або застосування різних видів неустойки до різних порушень зобовязань. У ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У ч. 1 ст. 264 ЦК України встановлено, що п еребіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У поданих до суду письмових поясненнях на позов представник позивача [PERSON] вказував на те, що строк позовної давності Банк не пропустив, оскільки Клієнт неодноразово вчиняв дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед ПАТ\~Акцент-Банк. Згідно із розрахунком останній раз погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем здійснено 22 серпня 2013 року, до суду з даним позовом до відповідача ПАТ\~Акцент-Банк звернулося 09 червня 2016 року, тобто до спливу трирічного строку позовної давності. Також він зазначав, що одночасне стягнення пені і штрафу, які є різними формами неустойки, вимогам ст. 61 Конституції України не суперечить, так як пеня і штраф підлягають стягненню за різні, передбачені кредитним договором правопорушення. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж у рахунок погашення суми заборгованості за кредитним договором №\~б/н від 07 липня 2011 року в розмірі 150 грн. [PERSON] здійснено 22 серпня 2013 року. Виходячи з наведеного вище, позовна давність щодо звернення ПАТ\~Акцент-Банк до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 липня 2011 року обчислюється з 23 серпня 2013 року та закінчується 22 серпня 2016 року. Із зазначеним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором ПАТ\~Акцент-Банк звернулося до суду 09 червня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентам і штрафу. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 257 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Оскільки ПАТ\~Акцент-Банк звернулося до суду з даним позовом 09 червня 2016 року, вимоги щодо стягнення пені підлягають стягненню за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду з позовом. Із розрахунку заборгованості вбачається, що розмір пені за період з 09 червня 2015 року по 24 травня 2016 року становить 1000 грн. (2950 грн. 1950 грн.). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] із 22 серпня 2013 року своїх зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 07 липня 2011 року не виконує, дату подачі Банком позову, суд дійшов висновку, що вимоги ПАТ\~Акцент-Банк щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1211 грн. 67 коп., заборгованості по процентам у розмірі 12913 грн. 92 коп., пені в розмірі 1000 грн. та штрафів у розмірі 1353 грн. 78 коп. (500 грн. фіксована частина + 853 грн. 78 коп. процентна складова), які заявлені в межах позовної давності, підлягають задоволенню. Доводи [PERSON] щодо спливу позовної давності до вказаних вище вимог свого підтвердження в суді не знайшли та спростовуються обставинами справи. Безпідставними є і посилання відповідача на те, що одночасне стягнення пені та штрафу за порушення умов кредитного договору згідно із ст. 61 Конституції України не допускається. Укладаючи договір про надання банківських послуг, [PERSON] погодився з його умовами щодо сплати пені за несвоєчасне виконання зобовязання та штрафу за порушення строків платежів більш як на 120 днів, що є відповідальністю за різні правопорушення. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial