Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та громадянином України [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 001-29004-031211, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 5 434, 06 грн. на придбання певного майна/послуг з розрахунку 24 % річних та за ведення кредитної справи в розмірі 0,89% в місяць на строк по 02 грудня 2013 року. У зв'язку з тим, що відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, утворилася заборгованість. В позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 090, 73 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.03.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та громадянином України [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 001-29004-031211 (а.с.5-7). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5 434, 06 грн. на придбання певного майна/послуг з розрахунку: перші 10 місяців - 0,01 %, починаючи з 11-го місяця користування - 24 % річних, за ведення кредитної справи в розмірі 0,89% в місяць на строк по 02 грудня 2013 року, що підтверджується меморіальним ордером № 43959624 від 05.12.2011 року (а.с.3). Відповідно до п. 2.9 Кредитного договору № 002-16007-280311 від 23.03.2011 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: позичальник щомісячно не пізніше 3 числа кожного місяця зараховує на рахунок Кредитора, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за Кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 327,00 грн., у відповідності до графіку платежів, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В місяці, на який припадає закінчення терміну користування Кредитом, платіж повинен бути сплачений Позичальником не пізніше терміну повернення кредиту (а.с.5). У п. 1.2 Кредитного договору, зазначено, що кредит надається на строк 24 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 02 грудня 2013 року на умовах, визначених цим договором. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Кредитним договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до ст. 3 Кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені Кредитним договором. Виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Позичальник умов Кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.04.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 4 090 грн. 73 коп., яка складається з: - 2 937 грн. 84 коп. - тіло кредиту; - 401 грн. 37 коп. - відсотки; - 751 грн. 52 коп. - комісія. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved