Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У травні 2015 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Уточнивши позовні вимоги [PERSON] посилалася на те, що відповідно до ордеру №2374 від 11.09.1980 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів на імя її матері [PERSON], вона проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. 22.04.1996 року померла мати позивача [PERSON]. Спірна квартира є неприватизованою та відноситься до державного житлового фонду. Окрім позивача в квартирі зареєстровані відповідачі донька позивача [PERSON] та її син, тобто онук позивача [PERSON]. В позовній заяві зазначено,що відповідачі в квартирі не проживають та нею не користуються, витрати на утримання квартири не несуть, особистих речей в ній не зберігають. Позивачка з відповідачами не спілкується, оскільки сторони між собою мають неприязні стосунки. З урахуванням викладеного, [PERSON] просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку за адресою реєстрації. У свою чергу [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про вселення та виселення. Обґрунтування уточнених зустрічних позовних вимог зазначив, що він зареєстрований за адресою: [INFO]. Позивач по справі [PERSON] є його рідною бабусею, однак він не має ключів від вхідних дверей до спірної квартири та доступу до квартири, оскільки [PERSON] чинить йому перешкоди в проживанні в спірній квартирі. З урахуванням викладеного, [PERSON] просив суд вселити його у [ADDRESS]; виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON]; зобовязати [PERSON] надати йому ключі від вхідних дверей [ADDRESS]. У свою чергу, [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, виселення та вчинення певних дій. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона є рідною донькою [PERSON] та зареєстрована за адресою: [INFO]. [PERSON] зазначила в зустрічній позовній заяві, що вона постійно проживає в спірній квартирі, має особисту кімнату, де знаходяться її речі. Однак, також за адресою її реєстрації без її згоди проживає відповідач [PERSON], який чинить їй перешкоди в проживанні. З урахуванням викладеного, [PERSON] просила суд усунути їй перешкоди в користуванні [ADDRESS] шляхом вселення її до квартири та виселення з квартири [PERSON], зобов?язати [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні [ADDRESS] та надати [PERSON] ключі від вхідних дверей. В судовому засіданні позивач [PERSON] (відповідач за зустрічними позовними заявами) позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] (позивачі за зустрічними позовними заявами) позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні. На задоволенні зустрічних позовних вимог наполягали. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи ГУ ДМС Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] відповідно до ордеру №2374 від 11.09.1980 року, видаваного Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів була надана в порядку обміну [PERSON] та її доньці [PERSON] 22 квітня 1996 року [PERSON] померла. Відповідно до довідки від 05.10.2015 року, виданої начальником Індустріального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 14.10.1980 року, [PERSON] з 30.06.1981 року та [PERSON] з 29.05.2013 року. Рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська від 16.10.1998 року №416.3 призначено [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO] та його частину квартири за адресою:м. Дніпропетровськ, [ADDRESS]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2003 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO]. В спірній квартирі на час розгляду справи поживає [PERSON] та її співмешканець [PERSON] Факт не проживання [PERSON] за адресою реєстрації підтверджується актом не проживання від 25.02.2015 року (а.с. 9). Також в судовому засіданні свідок [PERSON], яка була опікуном над неповнолітнім [PERSON], надала суду пояснення, в яких зазначила, що останній ніколи не проживав за адресою реєстрації, а мешкав разом із нею. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. До зустрічної позовної заяви [PERSON] приєднала акт проживання, зі змісту якого вбачається, що вона проживає в квартирі за місцем реєстрації, однак у звязку з відрядженнями періодично в ній не проживає (а.с. 152). Однак, як член сімї квартиронаймача, [PERSON] не надала суду доказів того, що вона виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму. Останньою також не надано доказів, що підтверджують сплату комунальних послуг тощо. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки санітарні норми проживання по кількості одностатевих або різностатевих осіб, зареєстрованих в спірній квартирі, не дозволяють встановити порядок користування квартирою № 52 в буд. № 29-б по вул. Косіора в м. Дніпропетровську та змінити договір найму квартири, згідно положень ст. ст. 63, 103 ЖК України. Також, враховуючи те, що між сторонами склалися неприязні та конфліктні відносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] є законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем за первісними позовом судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved