Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 червня 2008 р. між нею та філією «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» був укладений депозитний договір № ЗП-100608Б про розміщення грошових коштів на внеску «КВАРТАЛЬНИЙ». Цього ж дня, нею відповідно до п.п.1.1 депозитного договору було внесено на депозитний рахунок № ЗП-100608Б грошові кошти в сумі 62 000 грн. строком на 12 місяців, з 10.06.2008 р. по 10.06.2009 р. Згідно з п.1.2 депозитного договору, відсотки на депозитний внесок за договором становлять 25% річних, їх розмір не може бути змінений протягом 12 календарних місяців від строку укладання договору. Нарахування відсотків за депозитним внеском здійснюється раз на три місяці на дату укладення договору протягом строку дії. Відповідно до п.п. 3.1.2, 3.1.3 депозитного договору, філія зобов»язується забезпечити повне збереження грошових коштів вкладника; своєчасно і належним чином нараховувати та виплачувати відсотки у розмірі та в строки, передбачені п.п.1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 цього договору. П.5.1 договору передбачено, що ніяка дія не може бути причиною невиконання або неналежного виконання умов договору, тільки якщо це сталося не з вини сторони або сторін договору і відноситься до форс-мажорних обставин. Сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дати його підписання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов»язань. 10.09.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № ЗП-000001067 до договору членського внеску № ЗП-100608Б від 10.06.2008 р. Відповідно до умов додаткової угоди нею, у якості додаткового внеску по договору № ЗП-100608Б від 10.06.2008 р., внесено кошти в розмірі 15 000 грн. Умовами додаткової угоди встановлено, що на додатковий внесок поширюються всі умови договору членського внеску № ЗП-100608Б. До цього часу сума вкладу та нарахованих відсотків відповідачем їй не повернута. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.526, 530, 625, 629 ЦК України, за позовом [PERSON] просить суд стягнути з філії «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» на її користь загальну суму неповернутого вкладу в розмірі 77 000 грн. та несплачені відсотки в сумі 9 625 грн., а разом стягнути 86 625 грн. Позивач надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду від нього не надходило. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги позицію позивача, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З наданих позивачем письмових доказів встановлено, що 10.06.2008 р. між [PERSON] та філією «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» був укладений депозитний договір № ЗП-100608Б про розміщення грошових коштів на внеску «КВАРТАЛЬНИЙ» (а.с.10-11). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № ЗП-100608006 (а.с.9), позивачем, відповідно до п.1.1 депозитного договору, було внесено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 62 000 грн. строком на 12 місяців, з 10.06.2008 р. по 10.06.2009 р. П.1.2 депозитного договору передбачено, що відсотки на депозитний внесок за договором становлять 25% річних, їх розмір не може бути змінений на протязі 12 календарних місяців від строку укладання договору. Нарахування відсотків за депозитним внеском здійснюється раз на три місяці на дату укладення договору протягом строку дії. Відповідно до п.п. 3.1.2, 3.1.3 депозитного договору, філія зобов»язується забезпечити повне збереження грошових коштів вкладника; своєчасно і належним чином нараховувати та виплачувати відсотки у розмірі та в строки, передбачені п.п.1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 цього договору. Сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дати його підписання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов»язань. 10.09.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № ЗП-000001067 до договору членського внеску № ЗП-100608Б від 10.06.2008 р. (а.с.13). Відповідно до умов додаткової угоди, 10.09.2008 р. [PERSON] у якості додаткового внеску по договору № ЗП-100608Б від 10.06.2008 р. внесено кошти в розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.12). П.3 додаткової угоди встановлено, що на додатковий внесок поширюються всі умови договору членського внеску № ЗП-100608Б. Станом на 10 червня 2009 року, тобто після закінчення строку вкладу за депозитним договором № ЗП-100608Б від 10.06.2008 р., [PERSON] суми вкладу та нарахованих відсотків від відповідача не отримала. У ч.2 ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Належною формою кредитного договору на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України є письмова форма. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Укладений між [PERSON] та філією «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» депозитний договір № ЗП-100608Б від 10.06.2008 р. та додатковий договір № ЗП-000001067 від 10.09.2008 р., є договорами надання фінансових послуг, а тому на нього поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Таким чином, оскільки кредитна спілка не виконала свого обов'язку з повернення вкладу за депозитним договором, кошти, внесені на депозитний рахунок, та відсотки за користування грошовими коштами, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, заяву позивача, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до філії «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» про стягнення суми грошового внеску є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Враховуючи зазначене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 866,25 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved