Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У травні 2017р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим у подальшому до Одеської міської ради, посилаючись на те, що 11 червня 2014 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі, яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 1999 року. Позивач зазначав, що при житті померла оформила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Отже спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є він [PERSON], якій прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців на за заповітом, на за законом не має. Зазначав, що 01 грудня 2016року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Посилаючись на те, що він після смерті [PERSON] не має можливості оформити своє право власності на спадкове майно, позивач просив суд встановити факт належності померлої на праві власності квартири №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі, та визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на квартиру №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі, яка складається з житлової кімнати площею 16,5 кв.м., кухні площею 6,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,9 кв.м., загальною площею 32,2 кв.м., житловою 16,5 кв.м. Представник позивача, діючий за довіреністю від 03 березня 2017 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 47). Представник Одеської міської ради, діючий за довіреністю від 16 травня 2017 року в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надав заяву про слухання справи у його відсутність (а.с.109). Ухвалою суду від 16 березня 2017 року за заявою [PERSON] було замінено неналежного відповідача [PERSON] підприємство «Одеська залізниця» на належного відповідача Одеська міська рада (а.с.49). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 84 книги шостої ЦК України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 11 червня 2014р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.3). Встановлено, що при житті, а саме 31 серпня 2012 р. [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]О.(а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді недоодержаної пенсії, грошових вкладів та квартири №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі, яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 1999 року (а.с.25). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], позивач у справі, який прийняв спадщину, оскільки в установлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців немає (а.с.80-81). Судом встановлено, що квартира №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі, належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 1999 року (а.с.25). 28 вересня 1999 року право власності [PERSON] на квартиру №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі було зареєстроване в КП «БТІ» Одеської міської ради, що підтверджується довідкою від 01.09.2014 р. (а.с.11). Судом встановлено, що 14 січня 2015 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недоодержану пенсію, та грошові вклади (а.с.94). Постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 01 грудня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі, яка належала [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 1999 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності (а.с.13). Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що у позивача відсутні документи, перераховані у п.4.15 вказаного Порядку, а саме відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке належало померлій. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач та його представник також суду не надали, тому суд прийшов до висновку, що у позивача немає можливості їх надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Суд вважає, що право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Встановлено, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, а саме Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 10 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), яке діяло на момент видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 вересня 1999 року. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах справи також відсутні документи про державну реєстрацію спадкового нерухомого майна, а саме право власності спадкодавця на квартиру №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі. Відповідно до довідки КП «БТІ» Одеської міської ради від 01.09.2014 р. за [PERSON] було зареєстровано на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 1999 року квартира №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі. За таких обставин, суд вважає встановленим факт володіння [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 1999 року квартира №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме на квартиру №51, що розташована по вул. Космонавтів,27/3 в м. Одесі, загальною площею 32,2 кв.м., у тому числі жилою 16,5 кв.м. Судовий збір по справі складає 3001,61грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. Витрати по справі за згодою сторін суд покладає на позивача.

Outcome: approved