overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У червні 2015 р. лікар-психіатр Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 Грінчук Валерія Олексіївна звернулася до суду із заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], 1963 року народження, посилаючись на те, що у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона може вчиняти дії, небезпечні для себе та оточуючих. Вислухавши думку лікаря-психіатра Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 Рудого С.І., прокурора, заінтересвоаної особи, суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно висновку лікаря-психіатра що [PERSON], 1963 року народження страждає психічним захворюванням - шизофренія параноїдна, безперервно прогредієнтний перебіг параноїчний сидром, виражений апато-дисоціативний тип дефекту та потребує надання примусової амбулаторної допомоги у примусовому порядку (а.с.2). Згідно колективної скарги заінтересована особа порушує спокій сусудів за її місцем проживання (а.с.3-6). Таким чином, суд вважає, що [PERSON], 1963 року народження, потребує надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначають, що 10 січня 1997 року [PERSON] одружилась з [PERSON] 06 травня 1997 року у них народилась донька [PERSON]. 07 серпня 2014 року згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області шлюб між сторонами було розірвано. З 01 вересня 2014 року [PERSON] навчається в Харківському національному університеті міського господарства ім. О. М. Бекетова, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, і у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Форма навчання денна. Оформлено контракт на 4 роки на платне навчання. Усі витрати, повязані з утриманням, несе позивачка сама. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачі просять стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач позов визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 10 січня 1997 року [PERSON] одружилась з [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.9). 07 серпня 2014 року згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області шлюб між сторонами було розірвано. (а.с. 10). Відповідач проживає окремо від сім'ї. [PERSON] повнолітня та навчається в Харківському національному університеті міського господарства ім. О. М. Бекетова, що підтверджується копією договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг та довідкою (а.с.11-12) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона є опікуном своєї онуки [PERSON] відповідно до рішення виконкому Дзержинської міської ради від 20.05.2015 року № 138. [PERSON] має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Батько дитини, [PERSON] помер 25.06.2013 року. Мати дитини, відповідач по справі, відбуває покарання у Надержинщинській виправній колонії № 65, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, а також уточнила позовні вимоги, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог. Відповідач відповідно до ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 22.06.2015 року була допитана начальником Надержинщинської виправної колонії № 65 згідно судового доручення. З позовними вимогами погодилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі, зазначеному у позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що рішенням Дзержинської міської ради від 20.05.2015 року № 138 [PERSON] була назначена опікуном малолітньої онуки [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач - мати дитини матеріально не утримує доньку в добровільному порядку. Батько [PERSON] [PERSON] помер 26.06.2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.\~180,\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст.\~182,\~183,\~\~Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання доньки, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що\~\~відповідає вимогам\~ст. 182 Сімейного Кодексу України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 листопада 1999 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери і погляди на сімейне життя. Причиною негараздів стало те, що відповідач не приділяє належної уваги сімї, виявляє неповагу до позивача, зловживає алкоголем, матеріально сімю не забезпечує. У судове засідання позивач не зявилася, проте у заяві від 9.07.2015, позивач просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, проте, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суд установив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-АМ № 038031 (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження 1-АМ № 121652, 1-АМ № 176471 (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери і погляди на сімейне життя. Причиною негараздів стало те, що відповідач не приділяє належної уваги сімї, виявляє неповагу до позивача, зловживає алкоголем, матеріально сімю не забезпечує. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 серпня 2012 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери і погляди на сімейне життя, у звязку із чим між ними виникають суперечки та непорозуміння, що негативно впливає на здоровя позивача. Сторони перестали поважати один одного, подружні стосунки між ними припинені місяць тому. У судове засідання позивач не зявилася, проте у заяві від 9.07.2015, позивач просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, проте, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суд установив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-АМ № 117756 (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серія 1-АМ № 149456, Серія І-АМ № 232637 (а.с. 5, 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери і погляди на сімейне життя, у звязку із чим між ними виникають суперечки та непорозуміння, що негативно впливає на здоровя позивача. Сторони перестали поважати один одного, подружні стосунки між ними припинені місяць тому. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач) про захист прав позивача, виконання умов договору та стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 листопада 2014 року між сторонами був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» відповідно до якого позивач вніс на депозитний рахунок відповідача 6000,00 доларів США на строк з 17.11.2014 року по 17.06.2015 року. Позивач зазначив, що 26.06.2015 року він повідомив Банк про бажання повернути вклад, однак до даного часу кошти вкладу не повернуті, у зв'язку з чим позивач просив суд протиправними дії банку, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором-заявою №300937/70741/7-14 від 17.11.2014 року в сумі 6000,00 доларів США, суму нарахованих процентів по банківському вкладу в розмірі 350,99 доларів США. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувсь до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що тривалий час він зі своєю дружиною не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають двох дітей [PERSON] та [PERSON]. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, подружжя має різні погляди на життя та на сімейні стосунки, у звязку з чим між подружжям склалися неприязні відносини та виникають постійні сварки. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 11 березня 2008 року у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 45. У судове засідання позивач не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідачка не зявилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. При розгляді справи судом встановлено, що 11 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 45. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] та [PERSON]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом тривалий час. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила суду, що сторони проживають окремо. Вважає, що примирення між сторонами неможливе. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні сторони зазначили, що проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Зазначили, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом позивач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій просить постановити рішення про визнання його бабусю [PERSON], [INFO], недієздатною. В заяві зазначав про те, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], є його бабусею. Вона тяжко хворіє, що підтверджуються висновком ЛКК від 26 березня 2015 року, та з приводу захворювання систематично протягом останніх років перебувала на стаціонарному лікуванні. В даний час її стан здоровя ще більше погіршився, вона прикута до ліжка та стала більш агресивною. Бабуся страждає явними ознаками психічного захворювання, безпричинно влаштовує сварки, кричить, забуває та у звязку з цим потребує постійного догляду. 07 червня 2013 року бабуся подарувала йому свою квартиру та він, будучи на сьогоднішній день її найближчим родичем, переживає за її подальшу долю. У звязку з психічними розладами, які носять стійкий характер, бабуся не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, а тому він вирішив звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 07 грудня 2015 року о 14.00 год., учасники процесу не зявились та від заявника [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу у його відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з положеннями ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає в [INFO]. З долучених до справи письмових доказів та висновку судово-психіатричного експерта №778 від 20 жовтня 2015 року видно, що [PERSON] дійсно страждає стійким хронічним психічними розладом психічної діяльності у формі судинної деменції та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та не може приймати участі в судовому засіданні. Дані обставини стверджуються долученими до справи копіями паспортів громадянина України заявника [PERSON] та його бабусі [PERSON], довідкою з місця проживання про склад сімї і прописку №1958, яка видана ЛКП «Збоїща-408» 02 квітня 2015 року, копією висновку ЛКК від 26 березня 2015 року, висновком судово-психіатричного експерта №778, який складений експертами комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» 20 жовтня 2015 року та іншими доказами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Чемеровецького районного суду від 12.03.2015 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак у звязку з погіршенням стану здоровя, оскільки він є інвалідом ІІІ групи з дитинства та з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, позивач просить змінити розмір стягнення аліментів та стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач зявився, просить зменшити розмір аліментів, щодо зміни розміру аліментів покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання зявилася, проти задоволення позову заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно рішення Чемеровецького районного суду від 12.03.2015 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду від 12.04.2007 року з [PERSON], стягуються аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається із довідки серії ХМ № 078797 [PERSON], є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, та те, що [PERSON] ніде не працює, у нього регулярний дохід, погіршився стан здоровя, оскільки згідно довідки Сер.МСЕ № 078797 є інвалідом ІІІ групи з дитинства, суд приходить до висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial