overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У травні 2015 році позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 14.08.2006 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №49.29/02290/06-ТК001000213.. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 7\~762.00 з розрахунком 24.00% річних за користування кредитом на строк з 14.08.2006 року до повного повернення кредиту. 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк та «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. Внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора. Відповідач [PERSON]. умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість 9\~058.75 грн., яка складається: -7\~762.35- тіло кредиту; -1\~296,40- відсотки. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі: 9\~058, 75, яка складається: - 7\~762.35- тіло кредиту; - 1\~296,40- відсотки. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 14.08.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк», який в подальшому уклав договір права вимоги з ПАТ «Дельта Банк» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ «Кредитпромбанк» [PERSON] було укладено кредитний договір №49.29/02290/06-ТК001000213. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 7\~762.00 з розрахунком 24.00% річних за користування кредитом на строк з 14.08.2006 року до повного повернення кредиту. Відповідач [PERSON]. умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість 9\~058.75 грн., яка складається: -7\~762.35- тіло кредиту; -1\~296,40- відсотки. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У травні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 25354,88 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 253,55 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 21 листопада 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 8000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 20 квітня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 25354,88 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 16694,07грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 6697,24 грн., 280,00 грн. пені та комісії, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 1183,57 грн. штраф(процентна складова) (а.с.5-6). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 25354,88 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 253,55 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У травні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 58\~620,34 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 586,20 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника №NKXRRC11980050 від 31 жовтня 2007 р., йому був наданий кредит в сумі 10998,88 грн. на споживчі цілі строком до 31 жовтня 2010 р. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 1,0 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки, які обумовлені в заяві та Умовах і правилах надання банківських послуг, щомісячно з 01 по 05 число кожного місяця шляхом сплати суми мінімального платежу в розмірі 564,18 грн. (а.с. 11). Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам передбачена відповідальність позичальника, зокрема, сплата пені в розмірі 0,5 % від суми просроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (п. 5.1). Також, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, більше ніж 30 днів, позичальник сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 7-13). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 03 квітня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 58620,34 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 9700,39 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 997,96 грн., пеня 42476,57 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 2767,64 грн. штраф(процентна складова) (а.с. 6-7). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню повністю, в сумі: 58\~620,34 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 586,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У травні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (після зміни прізвища - Беленкової) Л.В. з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 14700,14 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 21 травня 2010 року [PERSON]В отримала кредит у розмірі 7600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 січня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 14700,14 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 5231,26 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 6652,68 грн., 1640,00 грн. комісії та пені, штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 676,20 грн. штраф(процентна складова) (а.с.5). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 14700,14 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 263,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся в суд до відповідача з позовом, в якому просить визнати дійсним договір міни за №2297 нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS], укладений на біржі 02.06.2001р., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 02.06.2001р. мати позивача [PERSON] за життя обміняла квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], що належала відповідачу, всі умови за договором сторони виконали, нотаріально засвідченим договір не був через оформлення його на біржі. У судовому засіданні сторони були відсутні, їх представники надали заяви про підтримку і визнання позову і розгляд справи без їх участі. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 02.06.2001р. мати позивача [PERSON] за життя обміняла квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], що належала відповідачу [PERSON], про що було укладено договір міни №2297. Згідно копії договору, що є в справі, після реєстрації на товарній біржі «Південь» договір був зареєстрований в БТІ 12.06.2001р. Нотаріально договір міни нерухомого майна між сторонами не посвідчений. Відповідно до ч.2ст.47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., що діяв на час укладення договору, та ст.220 ЦК України зазначений договір може бути визнаний дійсним, оскільки сторони у письмовій формі домовилися щодо усіх істотних умов відчуження нерухомого майна та виконали їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У травні 2015 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 05 червня між ним та ПАТ «Марфін Банк» був укладений генеральний договір добровільного страхування фінансових ризиків №ФР6/2012. На підставі вказаного договору та страхового акту ОФ №000286 від 15.01.2015 р. ним було сплачено на користь ПАТ «Марфін Банк» за позичальника [PERSON] страхове відшкодування на суму 25533.93 гр., 785,92 гр. з яких потім було повернуті, як сплачені залишково. Відповідно до п.8.3.9 п.13.1 вищевказаного генерального договору «Страхове товариство «Іллічівське» має право на здійснення вимоги до особи, відповідальної за завчасний збиток. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодовує сплачене страхове відшкодування, позивач вимушений звернутись до суду та просити суд на підставі ст.ст.993 та 1191 ч.1 ЦК України стягнути з відповідача на його користь 24768 гр. 01 коп. та судові витрати по справі. В заяві, направленій до суду позивач свою вимогу підтримав та просив суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання сповіщений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідив письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що дійсно 05.06.2012 р. між ПАТ «Марфін Банк» та позивачем був укладений вищевказаний генеральний договір (а.с.5-8). На підставі вказаного договору позивачем було виплачено ПАТ «МАРФІН БАНК» заборгованість по кредитному договору, укладеному ПАТ «МАРФІН БАНК» та відповідачем. (а.с.18-26) З вказаних підстав позов і підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі в сумі, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 247 гр. 68 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У травні 2015 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 12.12.2007 р. між відповідачем та ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «Таскомбанк», було укладено кредитний договір № КФ(07)269-07, за яким позивач надав кредит позичальнику - відповідачу [PERSON] у розмірі 22 400 доларів США на термін по 12.12.2017р. зі сплатою 14,5 % річних. Згідно з умовами іпотечного договору позичальник (відповідач) зобов'язався повернути банку кредит не пізніше термінів, передбачених графіком, встановленим кредитним договором. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору Банк має право достроково стягнути суму виданого кредиту та відсотків за користування кредитом у випадку порушення позичальником умов кредитного договору, зокрема затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на 1 календарний місяць. Вимогою від 16.09.2014р. позивач повідомив відповідача про необхідність сплатити всю суму заборгованості, але відповіді або погашення заборгованості позивачем не отримувалося. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, станом на 28.04.2015р. сума заборгованості відповідача перед Банком за кредитним договором № КФ (07)269-07 від 12.12.2007р. складає 19 621,04 дол. США., у тому числі: поточна заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) - 10 918,86 дол. США, заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена) - 947,66 дол. США, пеня - 7 754,52 дол. США. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 19 621,04 дол. США та судові витрати. Рішенням Комунарського районного суду від 16.07.2015р. позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 19621,04 дол. США та судові витрати у сумі 3654 грн. Ухвалою суду від 29.10.2015р. за заявою відповідача заочне рішення суду від 16.07.2015р. скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, проте, надав до суду заяву про застосування строків позовної давності щодо сплати відсотків за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного договору від 31.07.2011р. відповідач [PERSON] 31.07.2011р. отримав кредит у розмірі 2355 грн. 17 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам („Розстрочка) (Стандарт), Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам („Розстрочка), (Стандарт», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення умов договору, Відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав та станом на 14.05.2015р. має заборгованість у сумі 17565 грн. 94 коп., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 2355 грн. 18 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 1 грн. 57 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 734 грн. 76 коп.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 13161 грн. 77 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 812 грн. 66 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 17565 грн. 94 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача та задовольнити позов, при цьому погоджується на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що він є власником квартири №100 у житловому будинку №114 по вулиці Космічній в місті Запоріжжя. Після набуття права власності на цю квартиру, позивач дізнався, що в ній залишилася зареєстрованою відповідач по справі [PERSON] Позивачу невідомо де на даний час перебуває відповідач, тому просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на квартиру шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою належної йому квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд \~розглядати справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, в якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити запис про нього як батька з актового запису №3322 від 19.10.2010р. про народження [PERSON], 07.10.2010р.н., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що на час реєстрації народження дочки відповідача він вважав себе батьком її дитини та подав про це заяву до органу РАЦС, але вказана дитина народилася у відповідача не від нього. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись додатково на те, що на час реєстрації народження дочки відповідача він вважав себе батьком її дитини та подав про це заяву до органу РАЦС, оскільки в минулому обставини перебування з відповідачем на спільній вечірці та її твердження запевнили, що ця дитина його, але після реєстрації народження мати дитини зізналася в омані; відповідач - позов визнала, зазначені обставини підтвердила. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 07.10.2010р. у відповідача [PERSON] народилась дочка [PERSON]. У актовому записі про народження дитини, складеному міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції 19 жовтня 2010р. за №3322, батьком дитини записаний позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження. З тверджень сторін слідує, що в шлюбі вони не перебували та походження дитини при реєстрації її народження визначили спільною заявою до органу РАЦС. При цьому, позивач на той час не знав, що не є батьком дитини. Стосунки сторони в подальшому не підтримували, та спілкування позивача з дитиною не було. Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України слідує, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Визнання позову відповідачем суд вважає достатнім доказом відсутності кровного споріднення між позивачем та дочкою відповідача.

Outcome: approved