Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що восени 2003 року вона познайомилася із громадянином Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] , [INFO] , перебувала з ним у близьких відносинах, вони мали намір одружитися, проживали спільно однією сім`єю та у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції 26.02.2008 року. Оскільки вони не перебували в шлюбі, тому в свідоцтві про народження сина відповідач не зазначений батьком дитини. Запис про батька сина [PERSON] в книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а по батькові сина записано за її вказівкою. Приблизно з 2010 року вона та відповідач спільно не проживають, але, не зважаючи на це, відповідач ніколи не заперечував своє батьківство. Син [PERSON] з відповідачем та його матір`ю [PERSON] постійно спілкувалися по телефону, іноді вони зустрічаються, у них склалися доброзичливі відносини. Тому позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина Федеративної Республіки Німеччини, батьком [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції внести в книгу записів актів громадянського стану про народження аковий запис № 2634 від 09.11.2004 року в графі «батько» вказати [PERSON] , [INFO] . Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Позивач пояснила, що після припинення стосунків із відповідачем вона самостійно виховує дитину, відповідач спілкується із сином та надає йому матеріальну допомогу особисто, про що їй може бути не відомо, син вважає його своїм батьком. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив та відзиву не подав. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши позивача та його представника, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції 26.02.2008 року, є позивач, а батьком зазначено « [PERSON] ». На час народження дитини його батьки в шлюбі не перебували. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої\~статті 135\~СК України\~від 01.11.2010\~року.\~ Допитана в судовому засідання в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що з 2003 року по 2010 рік сторони проживали разом як сім`я в орендованій квартирі в м. Житомирі, відповідач визнавав завжди себе батьком [PERSON] , [INFO] , між ними склалися гарні відносини, відповідач забезпечує сина одягом, дитина відвідувала свого батька та його матір, які проживають за кордоном. \~ \~ \~ \~Позивачем була надана нотаріально посвідчена 28.02.2019 року згода на виїзд до Федеративної Республіки Німеччини та інших країн Шенгенської угоди її неповнолітнього сина [PERSON] у період з 01.03.2019 року по [INFO] у супроводі [PERSON] , громадянина Федеративної Республіки Німеччини. Відмітки в паспорті сина позивача свідчать про те, що він перебував за кордоном з 03.03.2019 року по 04.04.2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, та рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 126 СК України). Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У пунктах 6 та 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що у тих випадах, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215\~ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження, що передбачено положеннями ст. 134 СК України. З наведених вище обставин суд вважає доведеним батьківство відповідача відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню. Поряд із тим, вимоги позову щодо зобов`язання відділу реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції внести в книгу записів актів громадянського стану про народження актовий запис № 2634 від 09.11.2004 року в графі «батько» вказати [PERSON] , [INFO] , не ґрунтуються на положеннях закону з огляду на те, що статтею 134 СК України передбачено порядок внесення на підставі рішення суду відповідних змін до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану Україн, а також ці вимоги заявлені до третьої особи при тому, що позивачу не було відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: partial