Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У червні 2018 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохало стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 881458127 від 16 січня 2014 року, яка становить 40031 гривню 40 копійок, а також судовий збір у розмірі 1762 гривні (а.с. 2-3). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між з ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] 16 січня 2014 року укладено кредитний договір № 881458127. 14 липня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 881458127 від 16 січня 2014 року, на підставі якого воно отримало право на стягнення з відповідача на свою користь боргу. Станом на 14 липня 2017 року року за відповідачем утворилася заборгованість, яку позивач прохає стягнути із [PERSON], у сумі 40031 гривні 40 копійок, що складається із неповернутих грошових коштів у розмірі 15037 гривень 22 копійок; заборгованості несплачених відсотків у розмірі 3934 гривні 98 копійок; заборгованості плати за управління кредитом у розмірі 12479 гривень 02 копійки; пені у розмірі 8580 гривень (а.с. 2-3). Судові витрати по справі становлять 1762 гривні (а.с. 1). Ухвалою суду від 27 червня 2018 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначене на 11 липня 2018 року (а.с. 35). Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений судом належним чином. В позовній заяві прохав про розгляд справи за відсутності його представника (зворот а.с. 3). Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, в силу вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявилася, письмових заяв та клопотань суду не надала. Враховуючи, що відповідач, зловживаючи своїми процесуальними правами, не отримує поштові конверти із судовими повідомленнями за зареєстрованим місцем проживанням, які повертаються до суду із відміткою «за закфнченням встановленого строку зберігання» (а.с. 39-40, 41-42, 47-48), суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 січня 2014 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 881458127, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 17160 гривень з процентною ставкою 9,99% річних, строком на 48 місяці (а.с. 4). [PERSON] зобовязалася вносити плату за кредитом на поточний рахунок кредитодавця. Відповідно до умов п. 11 вказаного договору, підписанням цього договору позичальник надав згоду на заміну кредитодавця на нового кредитодавця, що передбачає перехід всіх прав (відступлення всіх прав вимоги) та перехід всіх обовязків (переведення всіх боргів) кредитодавця до іншої особи. У разі прийняття кредитодавцем рішення про зазначену заміну сторони за цим договором, додаткова згода від Позичальника не вимагається. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] заборгованість за кредитом № 881458127 від 16 січня 2014 року становить 40031 гривні 40 копійок (а.с. 15). 14 липня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги № 20170714 (а.с. 18-20). Відповідно до реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] на суму, яка згідно з розрахунком заборгованості, становить 40031 гривні 40 копійок та складається із неповернутих грошових коштів у розмірі 15037 гривень 22 копійок; заборгованості несплачених відсотків у розмірі 3934 гривні 98 копійок; заборгованості плати за управління кредитом у розмірі 12479 гривень 02 копійки; пені у розмірі 8580 гривень (а.с. 21). 21 липня 2017 року позивач повідомив [PERSON] про відступлення права вимоги до нього первинним кредитором (а.с. 16). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] 16 січня 2014 року укладено кредитний договір, за яким позичальник отримав у строкове користування грошові кошти у розмірі 17160 гривень. Позичальник умови договору належним чином не виконав, в результаті чого за ним утворилася заборгованість. 14 липня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги, у звязку з чим позивач набув право вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Внаслідок цього, право позивача на повернення його власності кредитних коштів, відсотків, нарахованих за час користування ним та комісії за обслуговування кредиту, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Позивач має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON], і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 1762 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved