Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленінського ВДВС по м.Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту, в якому просить звільнити з-під арешту майно, на яке накладено арешт згідно виконавчого провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2007 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «[PERSON] ворота» було укладено Договір застави № 32-07, відповідно до умов якого позивач передав у заставу свої майнові права у якості забезпечення виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань перед ПАТ «[PERSON] ворота» за договором про надання споживчого кредиту № 21 від 06.07.2007 р. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно п. 3.1.3. Договору заставки № 32-07 від 06.07.2007 р. заставодержатель має право у випадку невиконання заставодавцем, боржником у встановлений строк зобовязань за кредитним договором самостійно звернути стягнення на майнові права та реалізувати їх для погашення вказаних зобовязань. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе грошових зобовязань перед ПАТ «[PERSON] ворота», останнє звернулося до суду з позовною заявою про стягнення грошових коштів солідарно з позивача та [PERSON] Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22.12.2011 р. по справі № 22ц-3833/11 рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23.05.2011 р. скасовано в частині задоволення позову про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості та судових витрат. Ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] ворота» заборгованість по кредитному договору в сумі 31 573,69 грн. та 324 106,13 грн., а всього - 355 679,82 грн. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] ворота» понесені витрати по справі - по 850,00 грн. судового збору та по 60,00 грн. витрат по ІТЗ розгляду справи. У зв'язку з досягненням принципових домовленостей між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] ворота» про погашення заборгованості, листом № 4145 від 06.09.2012 р. банк повідомив про прощення (анулювання) боргу за Договором № 21 про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (не відновлювальної) від 06.07.2007 р. в сумі 73 295,58 грн. Залишок заборгованості у сумі 302 000,00 грн. було сплачено [PERSON] на рахунок ПАТ «[PERSON] ворота», що підтверджується квитанцією № (^8510801 від 06.09.2012 р. Листом № 4168 від 07.09.2012 р. ПАТ «[PERSON] ворота» було повідомлено про відсутність кредитної заборгованості [PERSON] перед [PERSON]. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органами державної виконавчої служби є, в т.ч., районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції. Відповідно до п. 1 Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2012 р. № 549/5 (надалі - «Положення») Ленінський ВДВС по м. Полтава Полтавського МРУЮ у Полтавській області є структурним підрозділом міського управління юстиції, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України. Відповідно до п. 3 Положення основними завданнями відповідача є, в т.ч., реалізація державної політики у сфері примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, в т.ч., накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Так, 30.03.2016 р. Позивачу стало відомо про наявність арешту його майнових прав, які передавалися ПАТ «[PERSON] ворота» згідно Договору застави № 32-07 від 06.07.2007 р. Даний арешт було накладено постановою відповідача. Так, листом № 4274 від 30.03.2016 р. відповідачем позивачу [PERSON] було повідомлено, що згідно бази даних ЄДРВП на виконанні у Ленінському ВДВС по м.Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції з 28.02.2012 р. по 14.09.2012 р. перебувало виконавче провадження № 31443285 з виконання виконавчого листа № 22ц-3833 від 08.02.2012 р., виданого Полтавським районним судом Полтавської області, про звернення стягнення на заставне майно позивача на користь ПАТ «[PERSON] ворота». 14.09.2012 р. державним виконавцем, на підставі листа ПАТ «[PERSON] ворота» від 07.09.2012 р. за № 4166 про погашення боргу у повному обсязі,

Outcome: dismissed