Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У травні 2017 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], який помер 24 квітня 2017 року та проживав до моменту смерті за адресою: [ADDRESS], місце смерті: Україна, Донецька область, м.Єнакієве. В обґрунтування заяви, заявник вказала на те, що 24 квітня 2017 року у м.Єнакієве Донецької області помер її свекор [PERSON]. Після смерті [PERSON], нею було отримано лікарську довідку про смерть №19 від 24 квітня 2017 року. Однак, зазначений документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки його було видано на тимчасово окупованій території України. Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті, тому, вона вимушена звернутись до суду із вказаною заявою. У судове засідання заявник не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, у звязку з наступним. Відповідно до положень ч.2\~ст.49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи; згідно з положеннями частинами 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Встановлено, що Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області були розглянуті документи, які подано для державної реєстрації смерті [PERSON], який помер 24 квітня 2017 року в м.Єнакієве Донецької області. Оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому відмовлено у державній реєстрації смерті. Згідно ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (з внесеними змінами від 09.09.2011року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до довідки про причину смерті №19 від 24 квітня 2017 року, складеної за формою №106/у та виданої КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Єнакієве», [PERSON] помер 24 квітня 2017 року внаслідок серцево-судинної недостатності (арк.с.5). Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у\~статті 256 ЦПК України. Пунктом 8 частини 1 цієї статті визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Цивільно-процесуальний кодекс України було доповнено статтею\~ 257-1 «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» згідно\~Закону України №990-VІІІ від 4 лютого 2016 року «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України». Згідно\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за №1085-р,\~місто Єнакієве Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-НО №321426 від 05 червня 2013 року, 23 вересня 1978 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Дьякова» (арк.с.18). Встановлено, що чоловік заявника [PERSON] народився 26 червня 1957 року, його матірю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЭ №304539. Відомості про батька [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження відсутні (арк.с.8). Частиною 1\~ст.257-1 ЦПК України\~визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, цією статтею встановлено, що субєктом звернення до суду з заявою\~про встановлення факту смерті особи на окупованій території України може бути родичі померлого або їхні представники. Щодо звернення інших зацікавлених осіб, вищеназвана норма закону не передбачає. Доказів на підтвердження того, що між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] існують родинні стосунки, матеріали справи не містять. Так, у своїй заяві про встановлення факту [PERSON] стверджує, що померлий [PERSON] доводився їй свекром, оскільки її чоловік [PERSON] є пасинком померлого. Однак, у підтвердження цих родинних стосунків будь-яких документів надано не було. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed