overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що з 20 липня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 916. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Яв вказує позивач, Відповідач не приймає участі у утриманні сина, не бере участь у його вихованні, тому позивач просить стягнути з [PERSON], з врахуванням уточнених позовних вимог аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.06.2016. В судовому засіданні позивач позов підтримала, враховуючи уточнення надані в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач зазначив, що 13.08.2015 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту № 490944067. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 31915.40 грн. строком з 13.08.2015 по 14.08.2020. За умовами договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього,графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит на суму 31915.40 грн. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.05.2016 становить 37042.08 грн., яку просить стягнути позивач, з врахуванням судових витрат на суму 1378.00 грн. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У червні 2016 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування заяви вказував, що дівоче прізвище його матері [PERSON]. Після одруження матір заявника взяла собі прізвище чоловіка [PERSON] В свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено як [PERSON] при цьому у пенсійному посвідченні останньої та свідоцтві про смерть зазначено прізвище [PERSON] Документальні підтвердження дій щодо заміни паспорта спадкодавцем та повернення до прізвища [PERSON] відсутні. Розбіжності у написанні прізвища матері заявника позбавляють можливості [PERSON] оформити спадщину, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. У зв'язку із цим, [PERSON] просив встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] року [PERSON], а саме, що остання є його матір»ю. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити. Представник Київської міської ради в судове засідання не з»явився, надіслали до суду лист у якому не заперечували по суті заяви та просили проводити судове засідання за їх відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи встановив, що [PERSON] та [PERSON] - є родичами, а саме рідними матір»ю та сином. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для реалізації своїх спадкових прав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Варовичі, Київської області після реєстрації 28.01.1963 року шлюбу з [PERSON] взяла прізвище останнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та реєстрації шлюбу (а.с. 6, 8). В свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] від 23.09.1964 року виданого Варовицьким сіль ЗАГС Чорнобильського району Київської області, актовий запис №19, зазначається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно пенсійного посвідчення [PERSON], [INFO] (а.с. 11), а згідно довідки Форма №20 [PERSON], [INFO] 16.06.1998 року отримала паспорт серії [NUMBER] саме на вказане прізвище. У відповідності до довідки Форма №3 від 20.04.2016 року та довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 20.04.2016 року [PERSON] проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою квартири [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення заявника і таких доказів суду не надано. З огляду на зазначене суд вважає, що факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] померлої [INFO] року підтверджений. На підставі ст. ст.10, 60, 213, 215, 218, 234, 235, 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У червні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №63097013 від 18 листопада 1998 року належить земельна ділянка площею 0,0291 га, яка розташована на території Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, вулиця Військова, буд. 19. В Державному акті виявлена помилка, а саме прізвище власника зазначено як «Черний», тоді як згідно з паспортними даними повинно бути зазначено як «Чорний». Оскільки заявник не може належним чином реалізувати своє право на земельну ділянку, просить визнати, що Державний акт на право власності на землю від 18 листопада 1998 року серії ДП №63097013, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів №1859 від 29.09.1998 належить [PERSON]. В судове засідання заявник не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю від 18 листопада 1998 року серії ДП №63097013, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 29.09.1998 за №1859 [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0291 га, розташована на території Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, вулиця Військова, буд. 19. В Державному акті на право власності від 18 листопада 1998 року серії ДП №63097013, існують розбіжності в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме зазначено «Черний», тоді як згідно паспортних даний прізвище власника «Чорний». Факт належності [PERSON] державного акту на право власності на землю від 18 листопада 1998 року серії ДП №63097013, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 29.09.1998 за №1859, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість вільно розпорядитись своєю власністю. За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, імям, по-батькові, зазначеним в паспорті. Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У червні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], є його батьком. На обґрунтування заяви послався на те, що народився 20.12.1963 року. У свідоцтві про народження в графі батько вказано «Белянкін Володимир Олександрович». Однак при зміні останнім паспорта з радянського зразка на паспорт громадянина України, в його прізвищі зроблено помилку, вказано «Бєлянкін» замість «Белянкін». Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в заяві. Просить заяву задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні пояснив, що являється батьком заявника, просить заяву задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 20.12.1963 року, його батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] народився 18.10.1932 року (а.с. 7). [PERSON] померла 08.01.2014 року (а.с. 9). З урахуванням інших наявних у матеріалах цієї справи документів (а.с. 10-11, 12, 13), які стосуються, зокрема, [PERSON], суд дійшов висновку про наявність усіх підстав для встановлення факту родинних відносин між останнім та заявником. Отже, заява задовольняється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У червні 2016 року заявниця звернулась до суду з заявою, про встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування якої вказала, що 25.02.2015 року померла її мати [PERSON], у звязку із чим вона звернулась до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після її смерті, однак оформити свої спадкові права не змогла, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про народження [PERSON]. Просила встановити, що [PERSON] є її матірю. Заявниця до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник зацікавленої особи до судового засідання не зявилась, надала заяву з проханням розгляду справи за її відсутності та не заперечувала проти задоволення заяви. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У червні 2016 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що на підставі Свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 27.01.1997 року вона є власницею [ADDRESS]. Вказане свідоцтво наявне у заявниці пошкоджене, внаслідок чого у ньому складно розібрати номер, дату видачі, адресу квартири, ім'я та по батькові власника, номер наказу та його дату. В теперішній час заявниця має намір розпорядитися належною їй квартирою, однак приватний нотаріус відмовила їй у посвідченні відповідного договору посилаючись на те, що вона не може посвідчити угоду на підставі документу, який неможливо прочитати. В зв'язку з викладеним просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27.01.1997 року, що необхідно їй для відчуження квартири. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити та встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27.01.1997 року. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про розгляд заяви повідомлялася у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд приходить до наступного. Судом встановлено, з Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] (нерозбірливо) від (нерозбірливо) року виданого на підставі наказу № (нерозбірливо) від (нерозбірливо) року, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (нерозбірливо). Записи на бланку вказаного свідоцтва частково неможливо прочитати внаслідок пошкодження. З відповіді приватного нотаріуса Скадовського районного нотаріального округу Власенко І.І. від 13.06.2016 року №120/01-16 вбачається, з посиланням на ст. 47 Закону України «Про нотаріат» та главу 8 п. 1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» що нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження. Судом витребувано з органів БТІ інвентарну справу на [ADDRESS] в матеріалах якої наявний другий екземпляр вищевказаного свідоцтва. З другого екземпляру Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27.01.1997 року виданого на підставі наказу Скадовського морського торгового порту №193 від 01.10.1996 року вбачається що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Вказаний екземпляр виготовлений на бланку ідентичному оригіналу і він має такі самі реквізити. На підставі вищевикладеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27.01.1997 року виданого на підставі наказу Скадовського морського торгового порту №193 від 01.10.1996 року і вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У червні 2016 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] Зіньком Васильовичем та [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що 10.02.1997 року померла мати її чоловіка [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку площею 3,36 га., яка розташована в КСП «Дружба» с. Севрюки Красилівського району Хмельницької області. Вказане спадкове майно прийняв син спадкодавця [PERSON], з яким вона перебуває в шлюбі. Оформити спадкове право на земельну частку (пай) її чоловік [PERSON] не встиг у звязку з відсутністю всіх документів, які б підтверджували його родинні відносини з спадкодавцем [PERSON], оскільки в свідоцтві про народження чоловіка прізвище його матері помилково записано як Лівшун, а не [PERSON], як записано в її паспорті. 28.10.1999 року її чоловік [PERSON] помер. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка та прийняла спадщину, так як постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Оформити спадщину нотаріально вона не має можливості, так як не може документально підтвердити родинні відносини її чоловіка з його матірю [PERSON], що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.03.2016 року, а тому вона вимушена звертатись до суду з вказаною заявою. Просить суд встановити факт родинних відносин, вказавши, що [PERSON], яка померла 10.02.1997, є матірю [PERSON], який помер 28.10.1999 року. У судовому засіданні представник заявниці підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити. Представник Севрюківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області , яка є заінтересованою особою в розгляді заяви, в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення вимог заявниці не заперечив, просив заяву задовольнити. Допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Зіньком Васильовичем підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], згідно яких під час шлюбу з [PERSON] в 1934 році [PERSON] народила [PERSON], проживала з ним до дня смерті. Свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], в якому його батьками є [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про одруження заявниці [PERSON] з [PERSON], свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON], сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0374025 виданого Красилівської РДА від 27.01.1997 року на імя [PERSON] , довідками № 378 від 10.09.2015 та № 190 від 03.06.2016, виданими Севрюківською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-09 00:00:00

У червні 2016 року заявниця звернулася до суду із заявою, яку підтримала у судовому засіданні, про визнання недієздатною своєї доньки [PERSON], встановлення над нею опіки і призначення її опікуном [PERSON] В обґрунтування заяви зазначила наступне: [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 24.03. 2004 р. вона непрацездатна, потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Причина інвалідності хронічне психічне захворювання (розумова відсталість внаслідок мікроенцефалії та ДЦП). У звязку із захворюванням [PERSON] перебуває на обліку у Комунальній установі «Бердянський психоневрологічний диспансер», є неадаптованою в соціально побутовому плані і не може самостійно здійснювати потреби свої життєдіяльності. Вона, як мати, бажає доглядати свою доньку та бути її опікуном, має для цього усі можливості. Представник органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Посилаючись на подання органу опіки та піклування, акти обстежень умов проживання заявників, просить заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатною особою, призначити опікуном її мати [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керуватися ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO] є інвалідом першої групи з дитинства, за довідкою до акту огляду МСЕК від 24.03.2004р. вона потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Як видно з Висновку судово-психіатричної експертизи № 395 від 26.07.2016 р., наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності внаслідок органічного ураження головного мозку (дитячий церебральний параліч), епісиндром з рідкими проявами, внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що вона проживає спільно з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] у трикімнатній квартирі, яка належить членам її сім»ї на праві спільної часткової власності в [ADDRESS], з дитинства здійснює за нею постійний догляд, санітарно гігієнічні умови в нормі, є все необхідне для проживання. У родині добрий мікроклімат і достатньо часу для нагляду і обслуговування інваліда. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області № 01-6 998/48 від 07. 10. 2016 р., виданого на підставі рішення виконкому № 258 від 12.07.2016 року, [PERSON] за станом здоровя та позитивними характеристиками може бути призначена опікуном над [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved