Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

у січні 2020 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2016 року між сторонами було укладено Договір позики №103820 на суму 1 201,00 грн., строком на 15 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка). Відповідач, в свою чергу, зобов`язувався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,79 % від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою, 1,79% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 2,01% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 договору. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок позичальника була перерахована сума позики в розмірі 1201,00 грн., що підтверджується повідомленням від 30.09.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайер здійснює зарахування коштів. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а тому, станом на 08.01.2020 року у нього перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» наявна заборгованість у розмірі 51 844,55 грн., яка складається з: 1201,00,00 грн. основного боргу; 24235,14 грн. заборгованості по відсоткам; 26408,41 грн. заборгованості по простроченим відсоткам. У зв`язку з вище викладеним Товариство звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 51844,55 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 2 102 гривня 00 копійок. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст.ст.274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу був встановлений десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою, яка вказана у позовній заяві. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у справі. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Суд розглядає справу на підставі поданих матеріалів та наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09.12.2016 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено Договір позики №103820 в електронній формі на суму 1201,00 грн., строком на 30 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (банківська картка). Згідно п. 1.5 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,79 % від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою; 1,79% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2 цього Договору; 2,01% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник обов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або то ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН» визначають порядок і умови надання ТОВ «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «ВЕЛЛФІН» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до п. 11.7 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою більш ніж на три банківські дні, відповідач зобов`язаний сплатити ТОВ «ВЕЛЛФІН» разовий штраф у розмірі 5 % від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 4,5 % в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у установленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок позичальника була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики, що підтверджується повідомленням від 30.09.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016року Судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Довідці щодо заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов Договору позики, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 08.01.2020 року [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 51 844,55 грн., з яких: - 1 201,00 грн. заборгованість за кредитом; - 24 235,14 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 26 408,41 заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що відповідач умови укладеного Договору не виконує, грошові кошти та відсотки за користування не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 51 844,55грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved