Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] предявила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 18 червня 2009 року до 2013 року проживала з відповідачем однією сім?єю без реєстрації шлюбу, в результаті чого у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає і знаходиться на утриманні позивача, проте відповідач, проживаючи окремо від них з донькою, не бере належної участі у витратах необхідних для виховання і розвитку дитини, хоча має такий обовязок, тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду 11 серпня 2015 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримуючи остаточні позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, уповноваживши представника, який, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 02 березня 2015 року без обмежень у праві представництва строком до 02 березня 2016 року (а.с.17), подав через канцелярію суду 11 серпня 2015 року заяву про визнання позову в повному обсязі з розглядом справи у його відсутність, вказавши, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, має мінливий, нестабільний дохід і має змогу сплачувати заявлені позивачем аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ 30 червня 2010 року серії І-КИ №290729 (а.с.5). В судовому засіданні встановлено та визнано сторонами 14 липня 2015 року, що дитина проживає разом з матр?ю, окремо від батька, а відтак ці обставини згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України доказуванню не підлягають.. Позивач за трудовим договором не працює, стабільного доходу не має. Також судом встановлено, що відповідач зареєстрований та здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП від 01 серпня 2007 року (а.с.28), та за даними податкової декларації платника єдиного податку ФОП за 2014 рік отримав загальний дохід в розмірі 49750,00 грн. (а.с.30-31), проте у 2015 році доходів не декларував, а відтак, має нерегулярний заробіток. Крім того, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має нормальний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має. Оскільки судом зясовано, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дитиною не проживає, регулярного утримання їй не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обовязок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та, при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов'язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дітей, матеріальний стан та стан здоровя дитини, зайняття відповідачем підприємницькою діяльністю, що залежить від попиту на ринку, чим визначається ризик їх мінливості й нерегулярності, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 січня 2015 року і на час розгляду справи на дитину віком до 6 1032,00 грн., а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальний стан позивача, яка за трудовим договором не працює, стабільного заробітку не має, а відтак, суд, виходячи з того, що за рівного обовязку з утримання від кожного з батьків кожна дитина має бути забезпечена не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів в сумі 1000,00 грн., що становить не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на дитину [PERSON], які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 13 травня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved