Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-06 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON], від імені якої діє представник [PERSON], звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу майна. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що 12 грудня 2007 року між профспілковим комітетом ПАСМУ відкритого акціонерного товариства «Завод «Львівсільмаш», в особі голови профкому [PERSON], та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, внаслідок якого остання стала власницею обладнання та будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, 11, скважини та будівлі скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. 13 грудня 2007 року на виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу, [PERSON] сплатила на рахунок профкому ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш» грошові кошти у сумі 10\~000,00 грн. 28 квітня 2014 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаних обладнання і будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна,11, та скважини та будівлі скважини, що розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Вказаний договір купівлі-продажу було укладено в простій письмовій формі. Пунктом 6 цього договору передбачено обовязок сторін до 06 травня 2014 року посвідчити даний договір в нотаріальному порядку. Внаслідок ухилення відповідача [PERSON] від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 28 травня 2014 року останній нотаріально не посвідчений, що є порушенням відповідачем пункту 6 вказаного договору, а тому вважає, що такий договір підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.. У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. З огляду на такі факти просила постановити рішення про розірвання договору купівлі-продажу, який був укладений 28 квітня 2014 року між нею, [PERSON], та [PERSON] У червні 2014 року представник позивача [PERSON] [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України подала до того ж відповідача, а також до залученого до участі в справі в якості співвідповідача ПАТ «Завод «Львівсільмаш», додаткову позовну заяву, в якій, крім раніше заявлених вимог, просить також постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу вищевказаних обладнання і будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна,11, та скважини та будівлі скважини, що розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська, який був укладений 12 грудня 2007 року між нею, [PERSON], та профкомом ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш». Відповідач [PERSON], від імені якого діє [PERSON], проти первісного позову заперечив та у червні 2014 року звернувся в суд із зустрічним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу спірного майна, що був укладений 24 квітня 2014 року з [PERSON] та визнати за ним, [PERSON], право власності на вищевказане майно. Як на підставу таких вимог зіслався на те, що положеннями ч.2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Єдиною підставою, на яку посилається позивач [PERSON] в обґрунтування первісного позову, є те, що на її думку він, відповідач, начебто ухиляється від нотаріального посвідчення договору-купівлі продажу від 28 квітня 2014 року. Однак такі твердження він вважає надуманими, виходячи з наступного. 01 травня 2014 року з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року він, [PERSON], звернувся до [PERSON] з проханням зявитись 05 травня 2014 року о 14 год. 30 хв. до приватного нотаріуса Львівського міського округу [PERSON] за адресою: м. Львів, вул. Васильківського, 9/21 для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного майна, укладеного 28 квітня 2014 року. Вказане повідомлення було вручено [PERSON] наручно, що стверджується її підписом та датою отримання. Однак з незрозумілих причин [PERSON] проігнорувала його прохання та до нотаріуса не зявилась. 08 травня 2014 року з метою виконання вимог п.6 договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року він повторно звернувся до позивача [PERSON] з проханням прибути 12 травня 2014 о 14 год. 30 хв. до того приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу обладнання та будови водонапірної вежі, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, буд. 11 та скважини із будівлею скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Проте, [PERSON] повторно проігнорувала його прохання та у визначений день і час не зявилась до нотаріуса. Крім цього, договір купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року фактично є виконаним його сторонами. Зокрема, 28 квітня 2014 року на виконання вимог пункту 3 договору купівлі-продажу він передав [PERSON] грошові кошти у сумі 27\~000, 00 грн. Того ж дня позивач [PERSON] фактично передала йому споруди, що зазначені в пункті 1 договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року, про що між ними було складено Акт прийому - передачі. Враховуючи, що відбулось повне виконання умов договору, але [PERSON] ухиляється від його нотаріального посвідчення, вважає, що договір купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року повинен бути визнаний дійсним в порядку ст.220 ЦК України, а тому він вирішив звернутись в суд із зустрічним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявились та подали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] первісний позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив, покликаючись на обставини, які викладені в первісному позові та доповненні до нього. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав, зіславшись на викладені в ньому доводи та факти. Представник ПАТ «Завод «Львівсільмаш» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу майна підприємства від 12 грудня 2007 року визнала, а у вирішенні інших вимог по первісному та зустрічному позовах покладається на позицію суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 655, 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Згідно ст. 220 цього ж Кодексу якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що згідно «Плану санації боржника ВАТ «Завод «Львівсільмаш» (правонаступником якого є ПАТ «Завод «Львівсільмаш») майно, що знаходилось за адресою: смт. Брюховичі м. Львова, вул. Ягідна,4 , а саме, табір «Левеня» було відчужено. У звязку з таким відчуженням відпала необхідність у використанні обладнання та будови водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, 11, скважини та будівлі скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська, а тому вказане майно було передано профспілковому комітетові цього підприємства для подальшого відчуження з метою забезпечення виплати заборгованості по заробітній платі та бюджетних платежів. 12 грудня 2007 року між профспілковим комітетом ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш», в особі голови профкому [PERSON], та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого остання придбала у власність обладнання та будову водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна, 11, скважини та будівлі скважини, які розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Того ж числа між сторонами цього договору було підписано відповідний акт прийому передачі проданого майна, а 13 грудня 2007 року на виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу [PERSON] сплатила на рахунок профкому ПАСМУ ВАТ «Завод «Львівсільмаш» грошові кошти у сумі 10\~000,00 грн. Однак вищевказаний договір купівлі-продажу обєкта завершеного будівництва нотаріально посвідчений не був через скрутне фінансове становище продавця. Ці обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні учасників процесу, долученими до справи копіями договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі від 12 грудня 2007 року, меморіального ордеру від 13 грудня 2007 року, листа ПАТ «Завод «Львівсільмаш» №42 від 22 травня 2014 року та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались. З огляду на встановлені факти, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] в частині визнання вищевказаного договору купівлі-продажу від 12 грудня 2007 року є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Крім цього, в судовому засіданні також встановлено, що 28 квітня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач продала, а відповідач купив за 27\~000, 00 грн. вищевказані обладнання і будову водонапірної вежі, які знаходяться за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ягідна,11, та скважину та будівлю скважини, що розташовані за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Ряснянська. Вказаний договір купівлі-продажу було укладено в простій письмовій формі. Пунктом 6 цього договору передбачено обовязок сторін до 06 травня 2014 року посвідчити даний договір в нотаріальному порядку. 01 травня 2014 року з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року відповідача [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням зявитись 05 травня 2014 року о 14 год. 30 хв. до приватного нотаріуса Львівського міського округу [PERSON] за адресою: м. Львів, вул. Васильківського, 9/21 для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного майна, укладеного 28 квітня 2014 року. Вказане повідомлення було вручено [PERSON] наручно, що стверджується її підписом та датою отримання. Однак [PERSON] проігнорувала вказане прохання та до нотаріуса не зявилась. 08 травня 2014 року відповідач [PERSON] повторно звернувся до позивача [PERSON] з проханням прибути 12 травня 2014 о 14 год. 30 хв. до того приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення цього договору купівлі-продажу, проте, остання знову до приватного нотаріуса у визначений день і час не зявилась. Судом також встановлено, що договір купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року сторонами фактично виконаний, зокрема, 28 квітня 2014 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 27\~000, 00 грн. та того ж дня між ними було складено Акт прийому передачі спірного майна. Вказані обставини стверджуються поясненнями в судовому засіданні представників [PERSON] і [PERSON], долученими до справи копіями договору купівлі-продажу та акту прийомі передачі від 28 квітня 2014 року, повідомлень від 01 травня 2014 року, від 08 травня 2014 року та іншими зібраними у справі доказами. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу від 28 квітня 2014 року є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити, а зустрічний позов є обґрунтований та його слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: partial