Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь майнову шкоду, завдану пожежею у розмірі - 388 393 грн. 00 коп., витрати по оплаті експертного дослідження у розмірі - 11 200 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі - 50 000 грн. 00 коп., всього - 449 593 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зазначається, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 березня 2017 року, виданого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі № 3-106, належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . 24 березня 2017 року внаслідок безвідповідальних дій [PERSON] у належному позивачу будинку сталася пожежа, у результаті якої пошкоджено покрівлю будинку, площею 56,0 кв.м, частково перекриття та домашнє майно. Згідно із висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 14 грудня 2018 року, розмір матеріального збитку, завданий внаслідок пожежі становить - 388 393 грн. 00 коп. За проведення експертного дослідження позивачем понесено витрати у розмірі - 11 200 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] свою вину у завданні шкоди визнавала, що підтверджується розпискою від 19 серпня 2018 року, після підпалу деякий час проживала у будинку та обіцяла його відремонтувати. Разом з тим, будь-яких дій щодо відшкодування завданої шкоди відповідачем вчинено не було. Неправомірними діями відповідача позивачу також завдану моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 50 000 грн. 00 коп., що полягає у створенні дискомфорту внаслідок пошкодження особистого майна, нервовому напруженні та погіршенні стану здоров`я. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, передано на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 16 грудня 2019 року її представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством. У матеріалах справи містяться конверти із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. День проставлення відмітки є днем вручення судової повітки (статті 128 ЦПК України). Причини неявки суду не повідомлені. Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02 березня 2017 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі № 3-106, [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS] від 19 січня 2017 року загальна площа приміщень будинку складає 79,1 кв.м, житлова площа 27,8 кв.м, рік побудови житлового будинку 1953. До будинку примикають господарські будівлі та споруди: сарай, вбиральня, гараж, погріб, колодязь та огорожа. Як вбачається із акту про пожежу від 24 березня 2017 року, о 13 год. 15 хв. 24 березня 2017 року у приватному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , сталася пожежа. Пожежею пошкоджено покрівлю, площею 56,0 кв.м, частково перекриття та домашнє майно. Причиною пожежі є несправність пічного опалення. Відповідно до розписки від 19 серпня 2018 року [PERSON] визнала факт завдання [PERSON] матеріальної шкоди у вигляді спаленої покрівлі будинку та кімнати-котельні за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язалася відремонтувати у найближчий час. Згідно із висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 14 грудня 2018 року № 161, складеного судовим експертом Вець В.В. Української експертної компанії, кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виявилися у результаті виникнення пожежі і дії води при гасінні даної пожежі, яка виникла у житловому будинку [ADDRESS] і відповідно розмір збитків, завданих власнику даного будинку станом на час складання висновку становить 388 393 грн. 00 коп. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-000305 від 29 грудня 2018 року, виданого ТОВ «Українська експертна компанія» за інженерно-будівельне дослідження у [ADDRESS] сплачено 11 200 грн. 00 коп. З матеріалів справи вбачається, що на момент пожежі власником житлового будинку була [PERSON] . У подальшому на підставі договору дарування від 01 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войстрік О.В., зареєстрованого у реєстрі № 1149, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно із договором дарування від 01 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войстрік О.В., зареєстрованого у реєстрі № 1147, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею, 0,2216 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] , про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з частиною першою статті 177 ЖК УРСР громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Статтею 177 ЖК УРСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. При розгляді даної справи по суті встановлено, що на момент пожежі позивач була власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку тимчасово мешкала [PERSON] , через винні дії якої позивачу завдано матеріальну шкоду. Вину у завданні шкоди [PERSON] визнала у спосіб написання відповідної розписки. Завдані позивачу збитки у розмірі - 388 393 грн. 00 коп. та витрати понесені на проведення експертного дослідження підтягаються відшкодуванню за рахунок відповідача, як особи винної у завданні шкоди позивачу. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд керується наступним. Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В даному випадку, як було вже встановлено вище, моральна шкода була спричинена внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] та з її вини. Враховуючи душевні страждання яких позивач зазнала у зв`язку з ушкодженням її майна, характер правопорушення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає моральну шкоду у розмірі - 10 000 грн. 00 коп. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Нормами частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на обставини викладені вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі -4 652 грн. 33 коп. (за вимогу про стягнення матеріальної шкоди - 3 883 грн. 93 коп. та моральної шкоди - 768 грн. 40 коп.) Судовий збір сплачений у більшому розмірі - 1 152 грн. 60 коп. необхідно повернути позивачу.

Outcome: approved