Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

у червні 2016 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище первісним позовом та просить суд, із урахуванням збільшених позовних вимог, стягнути із співвідповідачів у солідарному порядку на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення 500000 грн. Первісний позов мотивований тим, що 09.05.2015 року приблизно о 00 годині 10 хвилин він разом зі своїм приятелем [PERSON] проходив поблизу магазину «12 стільців», де в цей час раніше незнайомий йому [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння, безпричинно наніс удар кулаком [PERSON] в обличчя, від чого той впав на землю. В той час, коли він намагався допомогти останньому підвестися, [PERSON] наніс йому удар у область грудей, від якого він почав втрачати свідомість. В подальшому його та [PERSON] було затримано працівниками поліції. На місце затримання прибули брати [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які з помсти почали наносити йому удари руками, стиснутими в кулаки, в область голови, тулубу, кінцівок, спричинивши чисельні тілесні ушкодження. За фактом спричинення йому тілесних ушкоджень було розпочато кримінальне провадження № 12015170040001236 за ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України та він був визнаний потерпілим. 27.07.2015 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава кримінальне провадження відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON] закрито у зв'язку із його відмовою як потерпілого від приватного обвинувачення. Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень відповідачами, йому було спричинено моральну шкоду, так як він відчував сильний фізичний біль, пережив емоційний стрес. Під час нанесення тілесних ушкоджень у нього сталося самовільне випорожнення та наслідки отриманих травм до сих пір проявляються у головних болях, втраті спокою, нервозності. Спричинену моральну шкоду оцінює у 500000 грн. Зустрічний позов подав [PERSON], який 16.09.2016 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава об'єднаний в одне провадження із первісним позовом. У зустрічному позові [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення 55000 грн. Зустрічний позов мотивний тим, що 09.2015 року приблизно о 0 годині 10 хв., [PERSON] та [PERSON], які перебували біля будинку № 65 по вул. Фрунзе у м.Полтава вирішили заволодіти належним йому мобільним телефоном. З цією метою, за попередньою змовою між собою, вони вчинили напад на нього, що виразився у нанесенні йому руками, стиснутими у кулаки, ударів в область голови ззаду та тулубу, внаслідок чого він упав на землю та випустив мобільний телефон з рук. В цей час [PERSON] відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном, спричинивши матеріального збитку на суму 1413 грн. та разом із [PERSON] почали втікати. Намагаючись наздогнати нападників та повернути своє майно, він почав переслідувати їх. Побачивши це, [PERSON] та [PERSON] продовжили наносити йому чисельні тілесні ушкодження в різні частини тіла, а [PERSON] ножем наніс удари в ділянку тулубу та правої кисті. Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилися у фізичному болю, пережитому страху за своє життя, психічному стресі. Такими діями було порушено звичний спосіб його життя, виникла необхідність проходити лікування та ходити у судові засідання. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали, наполягали на його задоволенні з підстав, викладених у ньому У задоволенні зустрічного позову просили відмовити за безпідставністю, так як [PERSON] сам спричинив конфліктну ситуацію, спричинивши йому тілесні ушкодження. У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у ньому. У задоволенні первісного позову просив відмовити за безпідставністю, так як [PERSON] сам спричинив конфліктну ситуацію, вчинив кримінальне правопорушення відносно [PERSON], заподіявши останньому моральну шкоду. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 27.07.2017 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28, ч.ч.1,2 ст. 125 КК України у зв'язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. (а.с.18-20). Із описово - мотивувальної частини даної ухвали слідує, що 09 травня 2015 року, приблизно 9 травня 2015 року, приблизно в 00 год. 20 хв., поблизу магазину «Антошка», що по вул. Фрунзе, 107 в м. Полтаві, відповідно до повідомлення [PERSON] про вчинення на нього розбійного нападу та заволодіння мобільним телефоном, співробітниками батальйону патрульно постової служби міліції ПМУ УМВС України в Полтавській області, були затримані потерпілі [PERSON] та [PERSON] В подальшому, [PERSON], не зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] вже затримані уповноваженими службовими особами органів внутрішніх справ, у звязку з чим вже не вчиняли будь яких правопорушень, а також не здійснювали спроб втекти з місця затримання, діючи умисно, з мотивів помсти, викликаної попередніми протиправними діями потерпілих, став наносити їм удари пальцями рук стиснутими в кулак та ногами в область голови, по тулубу та кінцівках. Під час нанесення обвинуваченим [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] та [PERSON], до місця затримання прибули обвинувачені [PERSON] та [PERSON] Дізнавшись, що [PERSON] та [PERSON] вчинили напад на їхнього брата, спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи мобільним телефоном, [PERSON] та [PERSON], діючи умисно, приєдналися до [PERSON] та продовжили з мотивів помсти, наносити разом з останнім удари пальцями рук стиснутими в кулак та ногами в область голови, по тулубу та кінцівках. Внаслідок спільних, узгоджених протиправних дій [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 723 від 15 червня 2015 року, вищевказаними особами потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри голови справа та підшкірну гематому верхньої повіки правого ока, які утворились від дії пальців рук стиснутих в кулак, ніг людини у взутті, які як у своїй сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також садна шкіри обох нижніх кінцівок, тулубу справа, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись не менш як від трьохкратної дії. Одночасно, внаслідок спільних узгоджених протиправних дій [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до висновку судово медичної експертизи № 722 від 19 червня 2015 року вищевказаними особами потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді гематоми м'яких тканин обличчя зліва, які утворилось від однократної дії пальців рук, стиснутих в кулак і кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Органами досудового слідства дії кожного із обвинувачених кваліфіковані за ч. 1 ст. 28, ч.ч 1, 2 ст. 125 КК України як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. В ході підготовчого судового засідання потерпілі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від обвинувачення та просили закрити кримінальне провадження щодо обвинувачених з цих підстав. 10.11.2015 року вироком Октябрського районного суду м.Полтава [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначено кожному покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їм майна. Остаточне покарання [PERSON] визначено за сукупністю вироків, частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 листопада 2003 року у виді одного року позбавлення волі і остаточно визначено покарання у виді дев'яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Із описово - мотивувальної частини даного вироку слідує, що травня 2015 року, приблизно в 00 год. 10 хв., обвинувачені [PERSON] та [PERSON] , які перебували біля будинку № 65 по вул. Фрунзе в м. Полтаві, помітили потерпілого [PERSON], який йшов попереду та в руках у якого знаходився мобільний телефон. Вирішивши заволодіти ним, вони увійшли між собою у злочинну змову на вчинення нападу на останнього з метою заволодіння вказаним телефоном шляхом застосування фізичного насильства. З цією метою обвинувачений [PERSON], діючи за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим [PERSON], скориставшись тим, що [PERSON] зайнятий телефонною розмовою і не звертає на них уваги, діючи умисно, вчинили напад на потерпілого, що виразилось у нанесенні йому руками, стиснутими в кулак, ударів в ділянку голови ззаду та тулубу, внаслідок чого останній впав на землю та випустив з рук мобільний телефон. Після цього, [PERSON] для доведення спільного з [PERSON] злочинного наміру на заволодіння мобільним телефоном став демонструвати [PERSON] у відкритому стані складний ніж та погрожувати його застосуванням у разі, якщо той буде чинити опір, тобто, погрожувати застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров'я потерпілого. У цей же час, [PERSON], скориставшись безпорадним станом потерпілого, відкрито заволодів мобільним телефоном «НТС-Дуос» вартістю 1283 грн., в якому знаходились картки операторів мобільного зв'язку «МТС Україна» та «Київстар» вартістю по 10 грн. кожна, на рахунку яких перебували грошові кошти в сумі по 5 грн. та картка пам'яті «micro SD» вартістю 100 грн., чим потерпілому було завдано матеріального збитку на загальну суму 1413 грн. Намагаючись затримати обвинувачених та повернути викрадене майно, [PERSON], приблизно в 00 год. 20 хв., догнав [PERSON] та [PERSON] біля магазину «Антошка», що по вул. Фрунзе, 107 в м. Полтаві, де останній, з метою утримання викраденого майна та уникнення затримання, діючи за попередньою змовою групою осіб із [PERSON], продовжили наносити потерпілому численні удари руками, ногами в різні частини голови, тулубу та кінцівок. При цьому, [PERSON], вчиняючи узгоджені дії з подолання опору потерпілого, наніс йому не менше трьох ударів ножем в ділянку тулубу та правої кисті. Внаслідок спільних та узгоджених злочинних дій обвинувачених [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] відповідно до висновку судово - медичної експертизи № від 884 від 26 червня 2015 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: - перша група: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця голови, які утворились не менше ніж від однократної дії тупого обмеженого предмету, якими могли бути пальці рук людини стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети із подібними характеристиками, кваліфікується в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; - друга група: різаної рани тулубу та правої кисті, які утворилися не менше ніж від 3-х кратної дії колюче-ріжучого предмету та кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.1,3,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.01.2017 року вирок Октябрського районного суду м.Полтава від 10.11.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 11.02.2016 року щодо [PERSON] залишено без змін. (а.с. 132 - 134). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. За змістом роз'яснень, наведених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Стаття 1177 ЦК України визначає порядок відшкодування моральної шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину. Таким чином, з урахуванням положень ст. 61 ЦПК України, судом встановлено, що внаслідок спільних узгоджених протиправних дій співвідповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 722 від 19 червня 2015 року позивачу [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри голови справа та підшкірну гематому верхньої повіки правого ока, які утворились від дії пальців рук стиснутих в кулак, ніг людини у взутті, які як у своїй сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також садна шкіри обох нижніх кінцівок, тулубу справа, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись не менш як від трьохкратної дії. В ході розгляду суд приймає до уваги обставини даної справи, викладені вище, зокрема протиправну поведінку самого позивача [PERSON], який вчинив кримінальне правопорушення відносно [PERSON] за попередньою змовою із [PERSON] Одночасно, слід прийняти до уваги, що тілесні ушкодження за обставинами справи також наносилися позивачу [PERSON] співвідповідачами вже після затримання того працівниками поліції, а саме коли він не міг чинити активний опір. Таким чином, суд приходить до висновку про спричинення моральної шкоди [PERSON], яка виразилася у відчуттіним фізичного болю при заподіянні тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров'я. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд приймає до уваги ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених [PERSON], які відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоровя, враховує обставини справи, а саме те, що конфліктна ситуація між сторонами була спровокована протиправними діями [PERSON], та на підставі вимог розумності і справедливості оцінює її у 2000 гривень. При цьому, в ході досудового та судового провадження не було розмежовано від чиїх дій співвідповідачів було спричинено виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження, а тому розмір моральної шкоди підлягає стягненню із відповідачів у солідарному порядку. Вирішуючи зустрічний позов, суд приходить до висновку про спричинення моральної шкоди позивачу [PERSON], яка виразилася у відчутті фізичного болю при заподіянні йому тілесних ушкоджень, необхідності відновлювати попередній стан здоров'я, у пережитих хвилюваннях, які були спровоковані внаслідок спільних та узгоджених злочинних дій засуджених [PERSON] та [PERSON] При цьому позивачу [PERSON] відповідно до висновку судово - медичної експертизи № від 884 від 26 червня 2015 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: - перша група: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця голови, які утворились не менше ніж від однократної дії тупого обмеженого предмету, якими могли бути пальці рук людини стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети із подібними характеристиками, кваліфікується в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; - друга група: різаної рани тулубу та правої кисті, які утворилися не менше ніж від 3-х кратної дії колюче-ріжучого предмету та кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд приймає до уваги ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених [PERSON], які відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров'я, враховує обставини справи, при яких їх було спричинено, спосіб та механізм їх заподіяння, безпосередньо поведінку та роль відповідача [PERSON] при заподіянні даних тілесних ушкоджень та на підставі вимог розумності і справедливості оцінює її у 5000 гривень. Судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. Оскільки позивачі за первісним та зустрічним позовами при подачі позову до суду були звільнені від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені частково, то виходячи із пропорційності задоволених позовних вимог в рівних частках із співвідповідачів за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 183, 73 грн. з кожного. З цих же підстав із [PERSON] як з відповідача за зустрічним позовом в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: partial