Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із 04 вересня 2009 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя [INFO] народилася дочка - [PERSON]. Однак, спільне сімейне життя не склалося, тому між сторонами розірвано шлюб, а спільна дочка залишилася проживати із позивачем. Відповідач надає кошти на утримання дитини, але цих коштів не вистачає для належного забезпечення рівня розвитку та життєдіяльності дитини. Тому, враховуючи рівність обов'язку батьків спільно забезпечувати рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку, позивач вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини має бути стягнуто з батька дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення із нього аліментів у розмірі 3000 грн. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 04 вересня 2009 року виконкомом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]» (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 18 березня 2010 року виконкомом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області. Батьком у свідоцтві про її народження записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2014 року між сторонами шлюб розірвано (а.с. 12). Із матеріалів справи встановлено, що спільна від шлюбу дитина проживає із позивачем, про що свідчить копія акту обстеження умов проживання, складеного депутатом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 13). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, та позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved