Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У червні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], змінити його прізвище на «[PERSON]» та зняти дитину з реєстрації за адресою [ADDRESS] для подальшої реєстрації за адресою [ADDRESS] При цьому, позивач посилалась на те, що з 02 жовтня 2009 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 2006. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову 30 березня 2010 року. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з серпня 2010 року, сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS], у квартирі яка належить її матері [PERSON] на праві приватної власності. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже три роки, вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів. Також в спілкуванні з позивачем ніколи про нього не питала та не цікавилась. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, дитиною і її матір'ю склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Власник квартири [PERSON] не заперечує проти реєстрації та подальшого проживання дитини в належній їй квартирі. Однак, до цього часу дитина зареєстрована за місцем реєстрації відповідача, хоча ніколи там не проживала. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивачки та дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Позивач вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки щодо дитини, що підтверджує той факт, що з 20 лютого 2012 року Фрунзенським ВДВС м. Харкова відкрито виконавче провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, але до цього часу позивач не отримувала жодних виплат. В ході розгляду справи, 16.09.2013 р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог шляхом уточнень та доповнень, в якій позивач, крім зазначених вище вимог просила зобов'язати [PERSON] брати участь у додаткових витратах на дитину (лікування, навчання і т.і.) у відповідності до закону та визначити місце проживання сина [PERSON] разом з позивачем за адресою [ADDRESS]. При цьому, позивач також зазначила, що за її заявою до ВДВС від 11.09.2011 р. державним виконавцем Ашихіним М.С. за період з 12.09.2011 року по 11.09.2013 року позивачу надано розрахунок заборгованості [PERSON] аліментів на утримання сина. Місцезнаходження відповідача уже тривалий час встановити ні позивачем, ні державними виконавцями Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції не надалося можливим. Також відсутня інформація про доходи, банківські рахунки та майнові права відповідача. 10 вересня 2013 року позивачем подано заяву до Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції, в якій вона повідомила ВДВС про те, що за [PERSON] зареєстроване приватне підприємство та маються рахунки в банках, а саме «Дельта-Банк» та «Приватбанк» . Також своєю заявою вона просила зазначений ВДВС вчинити певні дії, а саме: витребувати з органів Державної податкової інспекції дані про ідентифікаційний номер відповідача, а з органів пенсійного фонду України - довідку про доходи відповідача. Також у своїй заяві вона просила Київський ВДВС Харківського міського управління юстиції надати до суду подання про винесення ухвали про розшук боржника [PERSON], який народився [INFO] року у м. Харкові. Позивач вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки щодо сина, [PERSON], абсолютно не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення від виконання батьківських обов'язків припускає систематичне, тобто неодноразове невиконання батьківського боргу, відсутність турботи про своїх дітей, у чому б воно не виражалося, тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. 17.10.2013 р. відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву, яка прийнята судом до спільного розгляду, в якій [PERSON] просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з їх сином [PERSON], визначити спосіб його участі у вихованні сина наступним чином: -систематичні побачення щотижня в неділю, вівторок та п'ятницю з 8.00 по 21.00; -необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; -в день побачення з сином, батько має право забирати сина з дому/дитячого садку особисто. При цьому, [PERSON] посилався на те, що сімейне життя з дружиною не склалося, так як вона не хотіла проживати в його будинку та постійно забирала їх сина та проживала у своїй матері що живе в [ADDRESS], в зв'язку з чим виникали спірні ситуації про місце проживання їх сім'ї. Незважаючи на те що [PERSON] зареєстрований за адресою реєстрації батька ([ADDRESS]), [PERSON] не утворював перешкод, що син буде перебувати за місцем проживання його матері до тих пір поки він стане самостійно мислити та цікавитися своїми батьками. Незважаючи на те, що син проживав окремо від нього,він постійно привозив продукти харчування, потрібні ліки, одяг, проводив багато часу зі своїм сином, відразу після розлучення відповідачка не чинила перешкод у його спілкуванні з сином. Але, через деякий час після розлучення [PERSON] стала створювати перешкоди у його спілкуванні з дитиною, перестала відповідати на телефонні дзвінки, коли він приїжджав, вона усяко перешкоджала в побаченні з сином, така ситуація його категорично не влаштовувала, однак вважав, що з часом ситуація налагодиться та його спілкування з сином відновиться, та нажаль цього не сталося і через деякий час вона взагалі не давала їм побачитися. Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися зі своїм сином. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, спроб переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, він вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. [PERSON] вважає, що питання виховання дитини батьки вирішують спільно, тому він зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідачка - [PERSON], та інші особи не мають права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали, проти зустрічного позову заперечували. В судовому засіданні відповідач та його представник проти основного позову заперечували, зустрічний позов підтримали. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Бєлікова Н.М. з'явилась, підтримала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] р., пояснивши, що питання про позбавлення батьківських прав вирішувалось у присутності [PERSON], який був запрошений на засідання, однак будь-яких доказів на підтвердження своєї участі у вихованні дитини він не надав, заяв щодо відкладення цього питання для надання таких доказів - не заявляв. Суд, вислухавши доводи сторін та їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. З 02 жовтня 2009 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 2006. / а.с. 17/ Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову 30 березня 2010 року / а.с. 16/. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано/ а.с. 14/. [PERSON] зареєстрований за місцем реєстрації відповідача,, що підтверджується довідкою від 14.06.2013 р. КППОЧД і ЗН/ а.с.12/ Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем за адресою [ADDRESS], у квартирі яка належить її матері [PERSON] на праві приватної власності/ а.с. 9, 13/. Власник квартири [PERSON] не заперечує проти реєстрації та подальшого проживання дитини в належній їй квартирі./ а.с. 4/ Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З 20 лютого 2012 року Фрунзенським ВДВС м. Харкова відкрито виконавче провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За заявою [PERSON] до зазначеного ВДВС від 11.09.2011 державним виконавцем Ашихіним М.С. за період з 12.09 2011 року по 11.09.2013 року їй надано розрахунок заборгованості [PERSON] аліментів на утримання сина. Місцезнаходження відповідача уже тривалий час встановити ні мною, ні державними виконавцями Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції не надалося можливим. Також відсутня інформація про доходи, банківські рахунки та майнові права відповідача. 10 вересня 2013 року позивачем подано заяву до Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції, в якій вона повідомила ВДВС про те, що за [PERSON] зареєстроване приватне підприємство та маються рахунки в банках, а саме: «Дельта-Банк» та «Приватбанк». Також, своєю заявою вона просила зазначений ВДВС вчинити певні дії, а саме: витребувати з органів Державної податкової інспекції дані про ідентифікаційний номер відповідача, а з органів пенсійного фонду України - довідку про доходи відповідача. Також у своїй заяві вона просила Київський ВДВС Харківського міського управління юстиції надати до суду подання про винесення ухвали про розшук боржника [PERSON], який народився [INFO] року у м. Харкові Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 11.09.2013 р. за [PERSON] обраховується заборгованість за період з вересня 2012 р. по вересень 2013 р. / а.с. 38/. Будь-яких виплат за цей період [PERSON] не проведено. Надані відповідачем квитанції про переказ грошових коштів [PERSON] стосуються тільки жовтня та листопада 2013 р., з них не вбачається, що цей переказ є сплатою аліментів по виконанню рішення суду та сплачені через державного виконавця./ а.с. 77/ Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки щодо сина, [PERSON], абсолютно не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення від виконання батьківських обов'язків припускає систематичне, тобто неодноразове невиконання батьківського боргу, відсутність турботи про своїх дітей, у чому б воно не виражалося. Судом встановлено та відповідачем не заперечено, що він не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивачки та дитини, однак за їх місцем проживання він не з'являвся. Цей факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідками [PERSON] та систематично бачать її на вулиці з дитиною, коли вони гуляють, ніколи батька дитини не бачили. Крім того, суд приймає до уваги, що згідно листа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради повідомлено, що [PERSON] було призначено допомогу при народженні дитини на сина [PERSON], [INFO] з 01.03.2010 р. по 31.03.2011 р. у розмірі 12240 грн., а саме: одноразово при народженні першої дитини у сумі 4800 грн, а решта суми виплачувалась протягом 12 місяців по 620 грн. щомісяця. Допомога виплачувалась на його особистий банківський рахунок, відкритий у ТВБВ ХОУ ПАТ ДОБУ./ а.с. 127/ Будь-яких доказів передачі даних коштів відповідачем - позивачу, суду не надано. Таким чином, викладені обставини безперечно підтверджують факт невиконання відповідачем батьківських обов'язків щодо сина, [PERSON]. Відповідно до висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO] народження, було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.( а.с.73-74) Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено. Мати дитини - [PERSON]. Батько дитини - [PERSON]. Шлюб між батьками розірваний 20.10.2011 року. Малолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], яка створює для дитини необхідні умови для всебічного розвитку, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07.11.2013. [PERSON] мешкає окремо від дитини не бере участі у вихованні сина, не цікавиться станом його здоров'я, матеріально не утримує. Згідно з рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.11.2011р. з [PERSON] стягненні аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.09.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з інформацією державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ заборгованість по сплаті аліментів станом на 11.09.2013р. складає 16431 грн. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської поліклініки № 15 малолітній [PERSON] з народження спостерігається дільничним лікарем. У разі хвороби за дитиною доглядає мати. На прийом до поліклініки з приводу профілактичних оглядів та проведення профілактичних щеплень з дитиною приходить мати. [PERSON] забезпечений в повному обсязі одягом та предметами догляду. [PERSON] до лікувального закладу за інформацією про стан здоров'я дитини не звертався. Згідно з інформацією адміністрації Клуба усвідомленого батьківства «Лелея жизнь», який малолітній [PERSON] відвідує з 1 жовтня 2012 року, дитину приводить та забирає мати, [PERSON], яка вносить оплату щомісяця у вартості 450 грн, а також своєчасно вносить плату за канцтовари у вартості 100 грн чотири рази на рік. Батько дитини, [PERSON], жодного разу у клубі не з'являвся, з дитиною та інструкторами не спілкувався, плату за навчання не здійснював. Керівництво Клубу батька жодного разу не бачили. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії,

Outcome: partial