Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якій просить змінити розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2006 року у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати до повноліття доньки, стягнувши аліменти у розмірі ј частини доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка посилається на такі обставини. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з [PERSON] на користь позивачки утримуються аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, до закінчення навчання, а саме до 30.06.2019 року. Також, згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2006 року з [PERSON] утримуються аліменти на користь позивачки на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати до повноліття доньки. 30.06.2019 року син [PERSON] закінчив навчання і стягнення на його утримання припинено. У зв`язку з чим просить змінити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає з донькою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 24.06.2019 року №001048464. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із пунктами 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про доцільність збільшення розміру аліментів та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення повноліття, задовольнивши таким чином позовні вимоги. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved