Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати його таким, що втратив право користуватися житлом в належному йому на праві приватної власності житловому будинку № 11 по вул. Фурманова в місті Новоград-Волинський Житомирської області (далі Будинок). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його родичем, проте з моменту реєстрації в Будинку жодного дня в ньому не проживав, однак на даний час в ньому прописаний і добровільно не бажає знятися з реєстрації, чим порушує його права та перешкоджає вільному розпорядженню майном. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовими повістками, про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на праві власності, зокрема на підставі договорів купівлі-продажу від 24.04.1965 року та 02.10.1998 року, а також договору дарування від 20.03.2001 року належить Будинок, в якому також з 19.10.2002 року зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі. Останній хоч і зареєстрований в Будинку, проте жодного дня з моменту реєстрації в ньому не проживає, його особисті речі відсутні, що підтверджується актами обстеження депутата міської ради матеріально-побутових умов позивача від 30.07.2014 року, 30.12.2014 року, 30.07.2015 року та 12.02.2016 року. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність»). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, Будинок належить позивачу, відповідач член сімї власника житлового приміщення, не проживає в ньому без поважних причин понад 2 роки, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved