Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ПАТ «Шахта ім.А.Ф.Засядько» одноразову грошову допомогу у розмірі 500000,00 грн. матеріальної шкоди, спричиненої в наслідок смерті годувальника. В обґрунтування вимог вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], який працював на ПАТ «Шахта ім.А.Ф.Засядько». 04 березня 2015 року її чоловік загинув в наслідок вибуху газу, що стався на робочому місці. Тому вважає, що роботодавець несе відповідальність за порушення правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою та матеріальну відповідальність відшкодувати збитки, заподіяні підприємством іншій стороні протиправними і винними діями. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову, у яких просив у задоволенні заявлених вимог про стягнення матеріальної шкоди, внаслідок смерті годувальника просить відмовити повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні заявлених вимог про стягнення матеріальної шкоди, внаслідок смерті годувальника просить відмовити повністю. Таким чином, на підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини, та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія 1-НО №199987. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО №354488 від 20.02.2004р. та серії 1-НО №182611 видані відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька. 04 березня 2015 р. в результаті вибуху газу, що стався на ПАТ « Шахта ім.А.Ф. Засядько» під час виконання трудових обов'язків загинув [PERSON], який перебував у трудових відносинах з ПАТ « Шахта ім.А.Ф. Засядько», що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-HO №901895 від 12.05.2015 р. виданого 12.05.2015р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемвську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1104 від 06.03.2015р. та довідки про причину смерті, [PERSON] помер в результаті токсичної дії оксиду вуглецю під час виконання трудових обов'язків на виробництві. Відповідно до копії довідки наданої ПАТ «Шахта ім.А.Ф.Засядько» від 01.02.2015р. [PERSON], перебував у трудових відносинах з даним підприємством, працював на посаді гірничого робітника очисного забою, що також підтверджується відміткою у трудовій книжці. Відповідно до ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами, або може бути виплачена одноразово. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Спори, що виникають із приводу відшкодування шкоди повинні вирішуватися на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на відшкодування даної шкоди. Судом встановлено, що відповідач, як юридична особа є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, відповідно до Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», тобто є страхувальником, працівники підприємства це застраховані особи, за них сплачується у встановленому законному порядку єдиний внесок до Фонд соціального страхування України. Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», страховиком є Фонд соціального страхування України». Відповідно до п.6 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (зміни були від 28.12.2014.№77), у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сімї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Фонд зобовязаний: забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; Відповідно до п. 1.2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 р. № 24, у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі-Фонд) в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) зобовязані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого. Тобто одноразова грошова допомога членам сімї померлого від нещасного випадку на виробництві є страховою виплатою, які виплачуються Фондом соціального страхування, а не підприємством. Виходячи із заявлених позивачем вимог, суд звертає увагу, що від позивача 28.09.2015р. надходила заява в якій вона зазначала, що у 2015 році отримала страхову виплату від ВД ФСС у м.Авдіївка у розмірі 100 прожиткових мінімумів, та від благодійного фонду [PERSON]\~000 грн. Як встановлено судом, позивач сама підтверджує отримання нею виплат від ФСС у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві. Суд зауважує, що відповідно до заявлених вимог, позивач звернувся до не належного відповідача. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. За таких обставин, ПАТ « Шахта ім.А.Ф. Засядько», не є належним відповідачем. Суд, при вирішенні питання по суті, розглядає позов щодо тих відповідачів, яких зазначив позивач.\~Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач повинен обґрунтувати необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Зважаючи на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Шахта ім.А.Ф.Засядько», третя особа: відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Авдіївка, про стягнення матеріальної шкоди в наслідок смерті годувальника, необхідно відмовити. На підставі ст.ст.16, 1166, ЦК України, ст.ст.1, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-2015 ЦПК України, -

Outcome: dismissed