Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що згідно із судовим наказом, виданим Деражнянським районним судом Хмельницької області 01 червня 2018 року, на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з 25 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, стверджує позивач, у зв`язку зі зміною вікових потреб дитини розмір стягуваних із відповідача аліментів на даний час є незначним та не відповідає мінімальному розміру аліментів, законодавчо встановленому та гарантованому державою, а тому вона просила змінити їх розмір на 2500 грн. щомісячно. Ухвалою судді від 28 травня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задоволити їх з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, вказала, що з 2019 року вона є безробітною, у зв`язку з чим позбавлена можливості самостійно утримувати дитину. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та на його утриманні перебуває їхня малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . При цьому він підтвердив, що має нормальний стан здоров`я, на даний час працює трактористом-машиністом в ТОВ «СХК «ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА», а також отримує додатковий дохід від здачі молока у розмірі близько 2500 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із судовим наказом, виданим Деражнянським районним судом Хмельницької області 01 червня 2018 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з 25 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка визначається судом або суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Так, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу роз`яснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верхового Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартість величини достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Виходячи зі змісту вказаних норм закону, батьки дитини повинні забезпечувати для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надавати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. При цьому, відповідні розміри прожиткового мінімуму не є абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання щодо стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на даний час не відповідає потребам дитини та не відповідає мінімальному розміру аліментів, законодавчо встановленому та гарантованому державою, крім того, вона позбавлена можливості самостійно утримувати дитину. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки відомостями трудової книжки позивача серії [NUMBER] підтверджується, що 31 серпня 2019 року вона була звільнена із займаної нею посади вчителя географії та музики Макарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та в подальшому не працевлаштована. При цьому, з огляду на вищенаведені встановлені Законом розміри прожиткового мінімуму для дітей, суд вважає обґрунтованими доводи позивача в тому, що розмір стягуваних із відповідача аліментів на даний час є незначним та не відповідає мінімальному розміру аліментів, законодавчо встановленому та гарантованому державою. Таким чином, суд вважає, що позивач довела належними доказами обставини, які в контексті ст. 192 СК України свідчать про погіршення її матеріального стану, а тому з цього приводу відхиляє доводи відповідача, наведені ним в заперечення позову. Разом із цим, судом враховуються і доводи відповідача щодо зміни його сімейного та матеріального становища. Так, згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконкомом Хомутинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області, 10 липня 2020 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що складено актовий запис №2. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом означеної сільської ради, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . При цьому, як з`ясовано судом, дитина перебуває на утриманні відповідача. Відповідно до довідки ТОВ «СХК «ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА» №SНК00000091 від 08 липня 2020 року, відповідач з 14 травня 2019 року працює у вказаному товаристві трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва та його дохід за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року склав 61352,16 грн. Крім того, як встановлено судом із пояснень відповідача в ході судового розгляду, відповідач отримує додатковий дохід від здачі молока у розмірі близько 2500 грн. на місяць, а також має нормальний стан здоров`я. Отже, вказані обставини свідчать про те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у позивача відбулося погіршення матеріального стану, оскільки вона втратила роботу та стабільний дохід, тоді як відповідач, навпаки, працевлаштувався, у зв`язку з чим його матеріальне становище покращилося. При цьому, у відповідача також змінився сімейний стан, з`явилися інші утриманці, що вказує на зміну обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про доведеність тверджень позивача щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та наявність підстав для збільшення розміру аліментів. При цьому, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, із врахуванням обставин справи, суд вважає вірним в подальшому стягувати з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1800 грн., вважаючи, що саме такий їх розмір є необхідним та достатнім та зможе тривалий період часу забезпечити гармонійний розвиток дитини. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог на 72%, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн. 38 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved