Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між банком та [PERSON] 12 грудня 2007 року був укладений кредитний договір № 335/07/13-N, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у сумі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних, строком до 11 грудня 2032 року. Відповідно до 2.3. кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати кредит частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 116 (сто шістнадцять) доларів США, 67 центів та сплачувати щомісячно проценти за користування кредитними коштами, не пізніше 20-го числа наступного за місяцем користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком за кредитним договором на підставі договору поруки 335/07/13-Р від 12.12.2007 року [PERSON] виступив поручителем. Банк виконав свої обов'язки згідно кредитного договору, а саме через касу банку надав позичальнику кредит в сумі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США, разом з тим [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує та починаючи з травня 2014 року не сплачує проценти за користування кредитними коштами. У зв'язку з невиконанням кредитного договору [PERSON], станом на 06 травня 2015 року його заборгованість перед банком за кредитним договором № 335/07/13-N від 12.12.2007 року становить 13 956 (тринадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) доларів США, 17 центів, що станом на 07.05.2015 року згідно з офіційним курсом НБУ становить 293 435 (двісті дев'яносто три тисячі чотириста тридцять п'ять) гривень, 49 копійки, з яких 13 430 (тринадцять тисяч чотириста тридцять) долари США, 27 центів, що станом на 07.05.2015 року становить 282 378 (двісті вісімдесят дві тисячі триста сімдесят вісім) гривень, 18 копійок - заборгованість по кредиту та процентам, з яких: · 11 846 (одинадцять тисяч вісімсот сорок шість) доларів США, 52 центи, що станом на 07.05.2015 року становить 249 079 (двісті сорок дев'ять тисяч сімдесят дев'ять) гривень, 04 копійки - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; · 1 441 (одна тисяча чотириста сорок один) долар США, 59 центів, що станом на 07.05.2015 року становить 30 310 (тридцять тисяч триста десять) гривень, 15 копійок - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; · 142 (сто сорок два) долари США, 16 центів, що станом на 07.05.2015 року становить 2 988 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім) гривень, 99 копійок - поточна заборгованість за нарахованими процентами; · та пеня із розрахунку 0,2 % в день за простроченими процентами - 525 (п'ятсот двадцять п'ять) доларів США, 90 центів, що станом на 07.05.2015 року становить 11 057 (одинадцять тисяч п'ятдесят сім) гривень, 31 копійка Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі, які повідомлялись в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] 12 грудня 2007 року був укладений кредитний договір № 335/07/13-N (а.с. 10-13), відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у сумі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних, строком до 11 грудня 2032 року. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком за кредитним договором на підставі договору поруки 335/07/13-Р від 12.12.2007 року [PERSON] виступив поручителем (а.с.14). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що Банк виконав свої обов'язки згідно кредитного договору, а саме через касу банку надав позичальнику кредит в сумі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 404024 від 14.12.2007 року (а.с.15), разом з тим [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує та починаючи з травня 2014 року не сплачує проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 626 та 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № 335/07/13-N від 12.12.2007 року, станом 07 травня 2015 року становить 13 956 (тринадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) доларів США, 17 центів, що станом на 07.05.2015 року згідно з офіційним курсом НБУ становить 293 435 (двісті дев'яносто три тисячі чотириста тридцять п'ять) гривень, 49 копійки (а.с.8-9) Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин,які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», передбачено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 509, 525, 553,554,525,526, 559, 625-627, 638, 649, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved