Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У червні 2014 р. ПАТ Дельта Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 09.08.2011 року між Публічним Акціонерним «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №002-07070-090811, відповідно до якого відповідач [PERSON]І, отримав кредит у розмірі 5599,00 гривень на придбання певного майна(ноутбука). Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач повинен сплачувати 36,5% банк за користування кредитом. Позивач свої зобовязання виконав, надавши кредит, але відповідач свої зобовязання покладені на нього кредитним договором не виконував та станом на 15.04.2014 р. рахується заборгованість яка склала 2 032,61 грн. На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду та просить суд стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом, яка складає 2032,61 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника, а також що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні був присутній, проти позову заперечував оскільки сплатив заборгованість за кредитним договором №002-07070-090811 від 09.08.2011 року в розмірі 2032,61 гривень на підтвердження наддав суду квитанції про сплату заборгованості та суму сплаченого судового збору з подачу вказаного позову в розмірі 243,60 грн. Копії квитанцій просив долучити до матеріалів справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників розгляду, приходить до висновку, що вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так із матеріалів справи вбачається, що 09.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був дійсно укладений кредитний договір за № №002-07070-090811(копія міститься в матеріалах справи), відповідно до якого, ПАТ «Дельта Банк» надав [PERSON] кредитні кошти на придбання ноутбука в розмірі 5599,00 гривень. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач повинен сплачувати 36,5% банк за користування кредитом. ПАТ «Дельта Банк» свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав. Відповідно до наданого розрахунку. Копія якого міститься в матеріалах справи, відповідач [PERSON] здійснив останній платіж за кредитним договором у травні 2012 р., тобто не виконував покладені на нього кредитним договором зобовязання належним чином. У звязку з чим станом на 15.04.2014 р. перед ПАТ «Дельта Банк» відповідач [PERSON] має прострочену заборгованість, яка складає 2032,61 грн. Однак відповідачем [PERSON] до суду надано було оригінали, а копії долучені до матеріалів справи квитанцій про сплату суми заборгованості в розмір 2032,61 грн(квитанція №40014029 від 29.09.2014 р.) та квитанція про сплату судового збору за подачу вказаної позовної заяви до суду, в розмірі 243,60 грн.(прибутковий ордер №78715069 від 29.09.2014 р.). Стаття 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України передбачають право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість і добросовісність, яких повинна дотримуватись особа при здійсненні своїх прав із тим, щоб не порушувати права інших осіб (ст. ст. 12, 13 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актом цивільного законодавства. При здійсненні цивільних прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2 ст. 13 ЦК України). Разом з тим, згідно зі ст. 20 ЦК України кожна особа здійснює захист своїх прав на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.1 та змісту ч.2 ст.14 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини ( цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному виявленню, майновій самостійності їх учасників. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття рішення про відмову у позові.

Outcome: dismissed