Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

у червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» (надалі - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення шкоди, завданої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення. Позов обґрунтований тим, що 23.03.2014 року працівники позивача проводили перевірку побутових абонентів с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області і при перевірці електроустановки відповідача, було виявлено самовільне підключення до електромереж, які не належать позивачу, внаслідок чого, електроенергія споживалась, проте не обліковувалась і не оплачувалась. За цим фактом працівниками позивача було складено акт № 2576 від 23.03.2014 року, згідно якого відповідач запрошувалася на комісію по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення. 24.03.2014 року комісією по розгляду актів Шаргородських ЕМ відповідачу було нараховано до оплати 20487,32 грн. Відповідачу надсилалось попередження про оплату заборгованості, проте вона не виконала його умов. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 20487,32 грн та судовий збір в сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача Перебейніс І.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проте просила суд зменшити розмір збитків, які позивач просить з неї стягнути, посилаючись на те, що у неї немає таких грошей, а її заробітки також не дають можливості сплатити позивачу суму боргу. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. Будинок, розташований по [ADDRESS], у якому із самого народження мешкає відповідач, на день розгляду справи оформлений на покійну матір відповідача, ця обставина визнана сторонами, а тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає окремому доказуванню. Зазначений вище будинок приєднаний до загальної мережі ПАТ «Вінницяобленерго», що обслуговується його структурною одиницею «Шаргородські електричні мережі». Сторони також визнали, що письмовий договір про надання послуг з електропостачання вони не підписували, проте на ім'я відповідача відкрито особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] і до моменту відключення її від електропостачання вона оплачувала вартість спожитої електроенергії, що також підтверджується довідкою про споживання за період з 06.2013 по 06.2014 (а.с.32). Отже, на думку суду, хоча сторони договір про надання послуг з електропостачання і не підписували, проте підключення електричної енергії до будинку, розташованого по [ADDRESS], відкриття особового рахунку на відповідача, а також оплата останньою спожитої електроенергії свідчить про фактичне укладення договору про надання послуг з електропостачання. 23 березня 2014 року працівниками позивача за участі відповідача було проведено перевірку електроустановки останньої за адресою [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER]. За результатами перевірки складено акт про порушення № 2576 від 23.03.2014 року (надалі - акт про порушення). У акті про порушення та у додатку № 1 до нього зафіксовано, що відповідач самовільно підключилася до електромережі, що не є власністю електропостачальника, що здійснено за допомогою прихованої електропроводки споживача, спожита таким чином електроенергія не оплачувалася, а її кількість не обліковувалася (а.с.4,5). У примітці до акта про порушення зазначено, що місце приєднання без облікового підключення виявлено в кімнаті на ділянці електричної мережі від ізоляторів трубстійки до вхідних клем лічильника. Фотозйомка проводилась фотокамерою Cannon А 3000. Зазначена у акті інформація зафіксована також на фотознімках, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.33,34). Відповідач акт про порушення підписала, зазначивши у ньому, що порушення вона визнає, претензій до Шаргородських ЕМ не має. Згідно протоколу № 84 засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН СО «Шаргородські ЕМ» від 24.03.2014 року, комісія, розглянувши акт від 23.03.2014 року за №2576 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, вирішила провести нарахування згідно пп. 6 п. 3.1 Методики за період 3 роки, за перерізом безоблікового підключення, алюміній 4 мм кв. (а.с.6). Відповідно до розрахунку збитків за актом про порушення ПКЕЕН № 2576 від 23.03.2014 року, розмір збитків, заподіяних відповідачем, становить 20487,32 грн (а.с.7). З протоколом № 84 та розрахунком збитків за актом відповідач була ознайомлена, про що свідчать її підписи у цих документах. 24 березня 2014 року відповідачу було вручено письмове попередження № СО-75-105, у якому відповідач повідомлялася про наявну заборгованість по акту про порушення ПКЕЕН в сумі 20487,32 грн та пропонувалося сплатити заборгованість до 04.04.2014 року (а.с.8). Проте, сторони у судовому засіданні визнали, що відповідач заборгованість в сумі 20487,32 грн станом на день розгляду справи не погасила. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, які виникають у зв'язку із заподіянням збитків у зв'язку із необлікованим споживанням електроенергії та регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законом України «Про електроенергетику» (надалі - ЗУ «Про електроенергетику»), Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України. Так, згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про електроенергетику», електроенергія є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. З огляду на це, електроенергія для енергопостачальника є майном, а її не оплата та споживання поза обліком є збитками електропостачальної організації. Статтею 26 ЗУ «Про електроенергетику» встановлено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією Згідно зі ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Пунктом 1 Правил передбачено, що вони регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил (п. 2 Правил). Згідно із п. 37 Правил, енергопостачальник має право, зокрема, перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем; акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Згідно підпункту 6 п. 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 04.07.2006 року за № 782/12656 (надалі - Методика), вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі (абзац 14 п. 3.1. Методики). Відповідно до п. 3.2. Методики, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури. Підпунктом «а» пункту 3.3. Методики передбачено, що у разі, Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Згідно п. 3.5. Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункт 5 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W (кВт.год) через проводи, якими здійснене самовільне доб. с. п. підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики. Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год. У пункті 4.2. Методики зазначено, що акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в додатку 3. Частиною 1 ст. 58 та ч. 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, на переконання суду вина відповідача у заподіянні збитків позивачу та розмір цих збитків має бути підтверджена документами, передбаченими Правилами та Методикою, це зокрема, акт про порушення встановленої форми, протокол засідання комісії з розгляду акту, розрахунок збитків. Саме ці докази вважатимуться належними та допустимими, за умови, що вони одержані із дотриманням порядку, у тому числі відповідають вимогам щодо їх форми та змісту. З урахуванням встановлених судом обставин та з огляду на нормативно-правове регулювання правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зробив наступні висновки. Відповідач дійсно допустила порушення Правил користування електричною енергією для населення, оскільки вона самовільно підключилася до електромережі, що не є власністю електропостачальника, що здійснено за допомогою прихованої електропроводки споживача, спожита таким чином електроенергія не оплачувалася, а її кількість не обліковувалася. Зазначена обставина підтверджується актом про порушення № 2576 від 23.03.2014 року, порядок складання якого, а також форма та зміст якого відповідають п. 53 Правил та розділу 4 Методики (а.с.4,5). Складений за результатами перевірки відповідача акт був предметом розгляду на засіданні комісії, створеної позивачем по розгляду актів про порушення ПКЕЕН, яка встановила причетність відповідача до виявленого перевіркою порушення та зафіксувала свої висновки у протоколі № 84 від 24.03.2014 року, зміст якого відповідає п. 53 Правил (а.с.6). На підставі висновків про порушення відповідачем Правил, комісія провела розрахунок збитків за актом про порушення ПКЕЕН № 2576, із якого вбачається, що внаслідок самовільного підключення відповідачем до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника та позаоблікового використання електроенергії, позивачу завдано збитків на суму 20487,32 грн. При цьому, розрахунок проведено з урахуванням вимог пунктів 3.1., 3.2., 3.3. та 3.5. Методики (а.с.6). Відповідач заборгованість в сумі 20487,32 грн станом на день розгляду справи не погасила. За ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або ж оспорюване право, свобода чи інтерес. При цьому, сторони, з огляду на принцип змагальності, зобов'язані довести належними та допустимими доказами обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення. Ухвалюючи це рішення, суд зважає на те, що відносини з позаоблікового використання електроенергії не є деліктними та випливають з укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією, а тому правила ст. 1193 ЦК України щодо можливого зменшення завданої шкоди на них не поширюються, у той же час, можливості зменшення судом розміру збитків ЦК України не передбачає, з огляду на це, суд не вбачає правових підстав для зменшення розміру збитків, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, в ухвалах від 04.02.2009 року № 6-10396св07, від 11.03.2009 року № 6-14036св07, від 23.09.2009 року № 6-23388св08. Отже, аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права на відшкодування завданих збитків, а тому порушене право підлягає судовому захисту, шляхом стягнення з відповідача 20487,32 грн, відтак позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved