Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, у якій просив встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] від 03.09.1980 р., трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] від 10.04.1988 р., військовий квиток серії [NUMBER] від 06.05.1978 р., архівна довідка від 16.12.2019 року № 923, належать йому - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог вказав, що 16.03.2019 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо видачі довідки про наявний страховий стаж для призначення тимчасової державної соціальної допомоги, на що йому було повідомлено про те, що до страхового стажу йому не враховано період роботи, що зазначений в довідці від 16.12.2019 року № 923, виданій трудовим архівом Віньковецького району, оскільки є розбіжності в імені, у якій вказано ім`я « [PERSON] », а за паспортом він « [PERSON] ». Запис зроблений в трудовій книжці колгоспника, яка заповнена 10.04.1988 р., не відповідає його паспортним даним (сторінка друга паспорта) та свідоцтву про народження, а саме: на першій сторінці трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 10.04.1988 року, зроблено запис « [PERSON] », по батькові та дата народження не вказані; на першій сторінці трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 03.09.1980 року, зроблено запис російською мовою « [PERSON] , дата рождения [INFO] »; військовий квиток серії [NUMBER] від 16 травня 1980 року, зроблено запис російською мовою « [PERSON] (закреслено) [PERSON] , число, месяц и год рождения [INFO] г.». Відповідно до паспортних даних прізвище, ім`я, по-батькові заявника зазначені російською мовою як « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження його дані зазначені російською мовою як « [PERSON] ». Заявник завжди вважав, що його ім`я зазначене російською мовою, як вимовляється та пишеться саме як « [PERSON] » ( [PERSON] ), але ніяк не « [PERSON] », незалежно, пишеться воно російською чи українською мовами, однак із різним написанням у нього виникли труднощі у визнанні того, що перелічені документи належать саме йому. Ухвалою від 30.06.2020 року у справі відкрито провадження. У судове засідання 16.10.2020 року сторони не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Заявник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю, справу просив розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи -- Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова Мельник Л. надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради, та не заперечувала проти встановлення юридичного факту. Представник заінтересованої особи -- Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Войтюк С.С. надіслав письмове пояснення, в якому при прийнятті рішення покладався на думку суду, та просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.03.2020 року за № 2200-0315-8/10841, [PERSON] відмовлено у врахуванні до страхового стажу періодів роботи,оскільки зазначені у довідці від 16.12.2019 року № 923, виданій трудовим архівом Віньковецького району є розбіжності імені; в довідці за 1984-1999 роки вказано ім`я « [PERSON] » та не вказано по-батькові, що не відповідає паспортним даним імені заявника - « [PERSON] ». Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] , заявник значиться як « [PERSON] , [INFO] ». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , заявник російською мовою записаний як « [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до трудової книжки [NUMBER] , заявник зазначений російською мовою як « [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до трудової книжки колгоспника [NUMBER] , заявник зазначений [PERSON] . У військовому квитку [NUMBER] від 06.05.1978 року, заявник зазначений як [PERSON] (закреслено) [PERSON] , [INFO] , та на сторін. 25 є запис «справленому имя с [PERSON] на [PERSON]». Водночас в архівній довідці № 923 від 16.12.2019 року, виданої трудовим архівом Віньковецького району Віньковецької районної ради Хмельницької області, заявник значиться як « [PERSON] ». Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається із п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року(з внесеними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу, зокрема, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме необхідно для призначення пенсії. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що у судовому засіданні доведено належність [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 03.09.1980 року; трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 10.04.1988 року; архівної довідки № 923 від 16.12.2019 року, тому в цій частині заява підлягає до задоволення. Що стосується вимог [PERSON] про встановлення факту належності військового квитка серії [NUMBER] від 06.05.1978 р. суд зауважує, що згідно з ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Тому у задоволенні вимог [PERSON] про встановлення факту належності військового квитка належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial