overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON](далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та відповідачем 23.07.2011 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю приблизно з 2015 року, шлюбні відносини припинені. Спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 23.07.2011 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 19.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.07.2011 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені приблизно з 2015 року, примирення неможливе, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 05.12.2002 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, вже протягом трьох місяців сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведуть. Спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 05.12.2002 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. від 25.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 19.09.2018 року. У підготовче судове засідання 19.09.2018 року позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності та винести рішення про розірвання шлюбу. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.12.2002 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища позивача судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] (до шлюбу Здихальська) Н.В. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції (актовий запис № 104). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 15 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] (до шлюбу Здихальська) Н.В. та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (актовий запис № 104) від 15.06.2002 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] (до шлюбу Щербань) О.А звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області (актовий запис № 150). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з квітня 2016 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 26 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] (до шлюбу Щербань) О.А та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 150) від 26 листопада 2011 року. У шлюбі сторони вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з квітня 2016 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON], заінтересована особа - Дубрівська сільська рада Баранівського району Житомирської області, звернулася в суд із заявою, в якій просила ухвалити рішення про встановлення юридичного факту її постійного проживання з [PERSON], яка померла [INFO] в с. Зірка Баранівського району Житомирської області, однією сім'єю, а саме з січня 2006 року по день її смерті в с. Зірка Баранівського району Житомирської області. Обґрунтовуючи вимоги [PERSON] зазначила, що її хрещена [PERSON] померла [INFO] в с. Зірка Баранівського району Житомирської області, поховання якої провела за власні кошти. До дня смерті заявник постійно проживала з нею в с. Зірка Баранівського району Житомирської області, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на все її майно. Спадкоємці за законом першої -третьої черги померлої відсутні. Оскільки, заявник постіно проживала з померлою, то має право на спадщину, яка відкрилася після її смерті. За таких обставин вона звернулася до суду про встановлення даного юридичного факту, з метою захисту своїх спадкових прав, а саме для оформлення спадщини. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала свої вимоги, просила заяву задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог [PERSON], просив розглянути справу без його участі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Зірка Баранівського району Житомирської області (а.с.8). Згідно з довідкою Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області №1030 від 17.03.2017 року заявник до дня смерті [PERSON] постійно проживала з останньою в [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 13). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана Баранівською державною нотаріальною конторою №2494656 від 04.07.2017 року та повідомлення приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюка Василя Олександровича №328/02-17 від 05.07.18 року щодо [PERSON], яка померла [INFO] у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 21). Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника [PERSON], а саме для оформлення спадщини. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувсь в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилавсь на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина і він є спадкоємцем за законом, однак пропустив, визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном та вважав, що цього достатньо. Представник позивача звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради звернувсь до суду з заявою про визнання позову, просив справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 13.01.2017р.). Відповідно до листа відмови держнотаріуса Другої Кам»янець-Подільської держнотконтори №547/02-31 від 25.05.2018р. позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав через пропуск строку звернення до нотаріуса, повідомлено, що спадкова справа не заведена та роз'яснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті матері. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строкдля подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], в шість місяців, після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У червні 2018 року [PERSON], звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи це тим, що в архівних довідках № 185 від 25.04.2018 року та №275 від 14.06.2018 року його прізвище, імя та по батькові вказано [PERSON] Ол-др та [PERSON] О-ндр, а не [PERSON]. \~ \~ \~ \~В даний час заявник має намір оформитись на пенсію, однак при призначенні пенсії взяти до уваги вищезазначені архівні довідки немає підстав, по причині неправильного запису його по батькові, у звязку із чим заявник звернувся в суд з даною заявою. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявник зявився, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява в якій просить справу слухати у її відсутності, щодо винесення рішення покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення заявника по справі, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом обєктивно встановлено, що згідно копії паспорта серії НА 957710 від 23.06.2001 року, копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР №944983 року, копією воєнного білета НК №3429755 від 15.05.1976 року. Відповідно до виписки з погосподарських книг виданої Чемеровецької селищної ради с.Жердя Чемеровецького району № 425 від 18.06.2018 року вбачається, що за 1977-1979 роки, 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, в с.Жердя, вул. Л.Українки, 10 проживав [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~В судове засідання зявилися свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно в колгоспі «Росія» с.Жердя Чемеровецького району працював [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника по справі, свідків, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт правовстановлюючих документів ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося, наміру поновити шлюбні стосунки не має. З квітня 2018 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явився, представником через канцелярію суду було подано заяву, з якої вбачається, що позивач просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 19-20). Відповідач у судове засідання не з'явилася, представником через канцелярію суду було подано заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, оскільки позивач був звільнений від його сплати. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З поданої представником відповідача заяви вбачається, що відповідач не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на життя. Проживають окремо з 1995 року, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 14). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 1977 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те що вони перебувають в шлюбі з 12.07.2014 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява згідно якої позовні вимоги підтримує, термін на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від неї надійшла заява, згідно якої просить слухати справу у її відсутності позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, пріщвище після розірвання шлюбу просить змінити на [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у зв'язку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved