Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У червні 2015 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатися, в розмірі 1417,0 грн. щомісяця до досягнення останньою 23 років, мотивуючи тим, що з 1995 року по 2007 рік позивачка фактично проживала однією сім'єю з відповідачем. Внаслідок фактичного проживання однією сім'єю сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказані вище обставини встановлені рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07.12.2011 року, яким вирішено стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1042,00 гривень до досягнення [PERSON] повноліття 18 років. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, наразі вона навчається у Промислово-економічному коледжі Національного авіаційного університету, згідно договору №129/14-КОІ від 01.08.2014 року. Наразі повнолітня [PERSON], у зв'язку з навчанням, немає змоги забезпечувати себе самостійно, у зв'язку з чим потребує надання матеріальної допомоги з боку батьків. Позивачка не взмозі самостійно матеріально забезпечити спільну дитину, враховуючи також фінансове навантаження у вигляді оплати за навчання у навчальному закладі (750 грн. щомісяця.). До досягнення [PERSON] повноліття відповідач періодично сплачував аліменти у розмірі 1042 грн. відповідно до рішення суду. Вказане свідчить, що останній має змогу надавати матеріальну допомогу принаймні у розмірі 1042 грн. щомісяця. Втім, наразі також існує необхідність сплачувати навчання [PERSON] у розмірі 750 грн. щомісяця, що для позивача одноосібно дуже важко та призводить до обмеження інших потреб внаслідок недостатності коштів у сім'ї. Оскільки обов'язки батьків щодо утримання дитини є рівними, вважаємо за необхідне до раніше визначеної судом суми аліментів у розмірі 1042 гривні додати також половину вартості навчання у навчальному закладі (750:2=375 грн.), а разом просити суд стягнути 1417, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та дав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що для забезпечення утримання дитини відповідач не приймає ніяких мір, відповідач є працездатним, здоровим за станом здоров'я. Додав, що позивачка теж має на утриманні матір-пенсіонерку [PERSON], яка є особою похилого віку та потребує лікування. Позивачка, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилася, через представника надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справу без її участі. Залучена до участі у справі за ініціативою суду в якості третьої особи на сторони позивача [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог закону, через представника позивача надала заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справи за її відсутності. Відповідач у судове засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати дочці аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця, посилаючись на те, що він на даний час ніде не працює та не має додаткових доходів. Надав письмові заперечення, згідно яких додав, що він проживає разом з матір'ю [PERSON], яка є непрацюючим пенсіонером, та сестрою [PERSON], яка є інвалідом з дитинства, обидві перебувають на його утриманні та потребують стороннього догляду. Він офіційно не працює, тому регулярного доходу не має. Наполягав, що позивачка має право на призначення державної соціальної допомоги в разі визначення судом розміру аліментів, менш встановленого мінімуму у 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 07.12.2011 р. з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання на той час неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1 042,0 щомісяця до повноліття дитини. На час розгляду справи [PERSON], [INFO], є повнолітньою. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] на момент розгляду справи проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі [PERSON] в Подільському районі м.Києва за адресою: [ADDRESS], є студенткою 2 курсу Промислово-Економічного коледжу Національного авіаційного університету (м. Києва), денного відділення, термін закінчення навчання - 01.03.2017 р. Згідно наданого договору № 129/14- КОІ від 01.09.2014 р. та копій квитанцій [PERSON] навчається платній формі, строк навчання за даним договором складає 2 роки 6 місяців, вартість навчання за один навчальний рік відповідає вартості 10-календарних місяців з оплатою 750,0 грн. на місяць. Оцінивши надані учасниками судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у зв'язку з навчанням на платній формі повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Як вбачається з наданих документів, позивачка працює бухгалтером у ФОП [PERSON] та з серпня 2015 р. має заробітну плату 1650,0 грн., має матір [PERSON], 1934 року народження, яка проживає окремо. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється з випадку припинення навчання. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України позивачка, як мати, з якою проживає повнолітня дочка, що продовжує навчання, реалізувала своє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 р. судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з наданих документів, відповідач по справі є особою працездатного віку, [INFO], здоровий за станом здоров'я, офіційно не працює, мешкає окремо від позивачки та повнолітньої дочки в Оболонському районі м.Києва за адресою реєстрації: [ADDRESS]. Разом з відповідачем постійно зареєстровані та проживають: мати [PERSON], 1939 року народження, та сестра [PERSON], 1972 року народження, яка, яка згідно довідки СМЕК від 11.03.1992 р., є безстроково інвалідом 1 групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, тому, з урахуванням його особи, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на 18-річну дочку, яка продовжує навчання та потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги. Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі ст.184 ч.1 СК України аліменти з відповідача підлягають стягненню в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працює та вказував в судовому засіданні на те, що дохід має нерегулярний дохід, тому суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він згодний сплачувати аліменти в частці. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючі розмір аліментів, суд виходить з того, що у відповідності з ч. 2 ст. 200 СК України відповідач має можливість надавати утримання їх сумісної дочки, прожитковий мінімум на працездатних осіб, до яких відноситься повнолітня дочка сторін, що встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (з урахуванням змін), з 01.09.2015 р. складає 1378,0 грн. Тому, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 689 грн. Саме вказаний розмір є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. Перевіряючи період, на який позивач стягнути аліменти, суд вважає необхідним їх стягнути не до досягнення [PERSON] віку 23 років, як просить позивач, а на термін навчання, який підтверджений довідкою навчального закладу від 13.05.2015 р., а саме: по 01.03.2017 р. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 689,0 грн. щомісяця до закінчення [PERSON] навчання в промислово-економічному коледжі Національного авіаційного університету. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 22.06.2015 р., та до закінчення навчання, тобто до 01.03.2017рр. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому на день подачі позову розмірі - 243,6 грн. На підставі ст.367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.182, 184, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial