Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

У червні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 28073,29 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 вересня 2010 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строкам дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та правилами надання банківських послуг», «правилами користування платіжною карткою» та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банк і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов даного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язань за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 30 квітня 2018 року виникла заборгованість на загальну суму 28073,29 грн., з яких: 1135,42 грн. - заборгованість за кредитом; 21624,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1313,01 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про розгляд справи, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2019 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13 вересня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строкам дії картки. Підписавши вказану заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «правилами користування платіжною карткою» та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позивач надав суду розрахунок заборгованості за кредитом, згідно якого станом на 30 квітня 2018 року заборгованість відповідача становить 28073,29 грн., з яких: 1135,42 грн. - заборгованість за кредитом; 21624,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1313,01 грн. - штраф (процентна складова). Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13 вересня 2010 року, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 13 вересня 2010 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , станом на 30 квітня 2019 року, Умовами та Правилами надання банківських послуг. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до параграфа 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно положень ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до ст. 549 ЦК України приходить до висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Тому в частині стягнення штрафу слід відмовити. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути 26 260,28 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 1 135,42 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 21 624,86 грн., заборгованість за пенею - 3 500 грн. При розподілі судових витрат суд виходить із положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, згідно яких, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved