Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу та моральної шкоди, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 5\~000,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5\~000,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідач зобов`язалася повернути йому борг в сумі 5\~000,00 грн. у строк до 01 березня 2019 року. Однак, по закінченню вказаного терміну, після 01.03.2019 року, відповідач суму боргу не повернула. За останній час він неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути йому гроші, але всі ці звернення ніякого позитивного результату не дали, відповідач на його прохання не реагує. Крім того, діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він змушений докладати зусиль, щоб вирішити з відповідачем питання повернення боргу, він втратив спокій, на ґрунті цього з`явилася нервова збудженість, хвилювання, погіршився стан здоров`я. Моральну шкоду він оцінює у 5\~000,00 грн. Тому, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 11.07.2019 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу передано для розгляду за територіальною юрисдикцією до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Статтею 263\~ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 25 січня 2019 року відповідачем [PERSON] була написана розписка про зобов`язання повернути [PERSON] борг у розмірі 5\~000,00 грн. у строк до 01 березня 2010 року. Таким чином, форма договору позики не порушена. Згідно зі ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач суму боргу у розмірі 5\~000,00 грн. [PERSON] не повернула. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Отже, враховуючи наявний борг відповідача перед позивачем, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ПК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за\~наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно до висновку Верховного Суду України у справі № 6-1575цс16 від 09.11.2016 року, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист права споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 5\~000,00 грн., так як в цій частині позовні вимоги обґрунтовані та доведені позивачем.

Outcome: partial