Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Сільськогосподарського ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» про встановлення факту роботи у важких і шкідливих умовах праці, посилаючись на те, що згідно наказу № 28-к від 08 квітня 1983 року він був прийнятий на посаду електрозварювальника 3 розряду в радгоспі «Хотівський». До виконання своїх посадових обов'язків він приступив 14 квітня 1983 року. Згідно наказу № 14-к від 30 жовтня 1997 року у зв'язку з реорганізацією радгоспу «Хотівський» був переведений до КСП агрокомбінат «Хотівський» на електрозварювальника 5 розряду. Відповідно до наказу № 25-к від 07 вересня 2000 року він був звільнений з агрокомбінату за власним бажанням. На даний час правонаступником КСП агрокомбінат «Хотівський» є СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський». Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, цехів, професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, професія електрозварювальника дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Професія електрозваоювальника вважається щкідливою і дає право на пільгове пенсійне забезпечення та передбачена списком № 2 розділу ХХХІІ «Общие професии» (у всіх галузях господарства). Також дана професія передбачена Списком № 2 розділу ХХХІІІ «Загальні професії» (у всіх галузях господарства) позиція 33 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36. Згідно відповіді на адвокатський запис № 68 від 25 листопада 2016 року СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» повідомив про те, що не може надати уточнюючі довідки до надання довідки про підтвердження робои в шкідливих умовах праці [PERSON] за період його роботи з 14 квітня 1983 року по 21 серпня 1992 року, посилаючись на те, що первинні документи - це наряди, в яких конкретно зазначаються, які роботи виконував працівник щодня. Повну зайнятість електрозварювальника підтвердити неможливо без вказаних документів. У вказані роки повної зайнятості електрозварювальними роботами не було, у зв»язку з чим атестація робочих місць з 1992 року не проводилась. Позивач зазначив, що з наданою відповіддю СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» він не погодився, оскільки згідно положень п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умови праці» обов'язок щодо своєчасного та якісного проведення атестації робочого місця за умовами праці покладений на керівника підприємства. Отримати необхідну довідку від СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» для призначення йому пенсії за віком виявилось неможливим, а тому, реалізуючи своє право на захист, він вимушений був звернутись до суду. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив встановити факт його роботи на СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» електрозварювальником в період з 14 квітня 1983 року по 1992 рік, у шкідливих умовах праці, з метою врахування вказаного періоду часу при призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах. В судовому засіданні 05 жовтня 2017 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Києво-Святошинське об'єднане управління пенсійного фонду України в Київській області. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. У судове засідання представник відповідача СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» не з'явився, про дату, час і місце розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Києво-Святошинського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області, не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в поданих до суду письмових запереченнях представник третьої особи просив розгляд справи проводити у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Судом встановлено, [PERSON] згідно наказу № 28-к від 08 квітня 1983 року був прийнятий на посаду електрозварювальника. Згідно наказу радгоспу «Хотівський» № 36-к від 20 квітня 1990 року на підставі атестаційної комісії [PERSON] присвоєно розряд електрозварювальника. Згідно довідки СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» № 86 від 01 грудня 2015 року зазначено, що [PERSON] дійсно працював в радгоспі «Хотівський» електрозварювальником з 14 квітня 1983 року згідно наказу № 28-к від 08 квітня 1983 року по 07 вересня 2000 року згідно наказу № 25-к від 07 вересня 2000 року. 27 жовтня 1997 року радгосп «Хотівський» Києво-Святошинського району Київської області реорганізовано у Колективне сільськогосподарське підприємтсво аргокомбінат (КСП АК) «Хотівський». Колективне сільськогосподарське підприємтсво агрокомбінат «Хотівський» реорганізовано у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрокомбінат (СГ ТОВ АК) «Хотівський». На адвокатський запит за № 16/ІІ-Із від 16 листопада 2016 року СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» надано відповідь, в якій зазначено, що [PERSON] був звільнений із займаної посади 07 вересня 2000 року, трудових відносин з господарством не мав 16 років. Щодо надання довідки про підтвердження роботи в шкідливих умовах праці [PERSON] за період роботи з 14 квітня 1983 року по 21 серпня 1992 року надати уточнюючі довідки господарства не може, у зв»язку з тим, що первинні документи про повну зайнятість електрозварювальника підтвердити не можливо без нарядів. В даній довідці також зазначено, що в ці роки господарство нічого не будувало, на ремонті сільськогосподарської техніки повної зайнятості електро-зварювальними роботами не було, у зв»язку з чим атестація робочих місць з 1992 року не проводилось. В період роботи позивача на СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» діяли Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, відповідно до яких професія електрозварювальника вважається шкідливою та дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Відповідно до вимог ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12 серпня 1993 року. Відповідно до абз.1, 2 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. За змістом вказаних норм уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які у свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах. Відповідно до п.п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Пунктом 3 Порядку застосування Списків № № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, визначено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМ України № 442 від 01 серпня 1992 року, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України № 41 від 01 вересня 1992 року. Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Згідно з п.4 Порядку та пп.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку і Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці. Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Норми Закону та Порядку визначають, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є сукупність обставин, а саме: наявність професії у відповідному Списку, зайнятість в умовах, передбачених Списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність вищевказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та видачу уточнюючої довідки. Даний висновок підтверджується правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 6-21183а13. Як вбачається з матеріалів справи, в наданій довідці СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» за № 68 від 25 листопада 2016 року зазначено, що в період роботи [PERSON] з 14 квітня 1983 року по 21 серпня 1992 року, в ці роки господарство нічого не будувало, на ремонті сільськогосподарської техніки повної зайнятості електрозварювальними роботами не було, у зв»язку з чим атестація робочих місць з 1992 року не проводились. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем [PERSON] не доведено обставин щодо його зайнятості повний робочий день в СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» (на період роботи радгосп «Хотівський»). В наданій довідці СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» за № 86 від 01.12.2015 року підтверджено лише те, що [PERSON] дійсно працював в період з 14 квітня 1983 року по 07 вересня 2000 року в радгоспі «Хотівський» на посаді електрозварювальника. З наявних матеріалів справи, а саме копії трудової книжки [PERSON], копій наказів про прийняття та його звільнення, наказу про присвоєння кваліфікаційних розрядів, виплатних відомостей за період роботи [PERSON] також неможливо встановити чи був позивач задіяний повний робочий день під час роботи на СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський». Також слід зазначити, що матеріалами справи не підтверджено, що проводилась атестація робочого місця позивача на час його роботи в СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» для визначення несприятливих умов праці, що також є обов'язковою умовою у відповідності з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМ України № 442 від 1 серпня 1992 року, про що вказано у довідці № 68 від 25 листопада 2016 року. В матеріалах справи відсутні докази, що позивач працював повний робочий день, що є обов'язковою умовою та передбачено п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також п.3 Порядку застосування Списків № № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача [PERSON].

Outcome: dismissed