Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

у травні 2018 року заявники звернулись до суду із спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї між ними було зареєстровано шлюб, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №1819. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В обґрунтування заяви зазначають, що фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участь у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участь у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. Заявники в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просили шлюб розірвати. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, за актовим записом №1819. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти , яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Від шлюбу мають дитину двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участь у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участь у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права,а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з поданої заяви, заявники фактично шлюбні відносини припинили та спільне господарство не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам заявників, позовні вимоги заявників підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved