Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У червні 2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд скасувати усиновлення [PERSON], [INFO], повнолітньої [PERSON], [INFO]. Поновити актовий запис про народження [PERSON] №2279 від 25.07.1979 р., шляхом зміни батька [PERSON] на [PERSON], посилаючись на ті підстави, що 22.02.1983 р. відбулось удочеріння позивачки відповідачем. На день подачі позовної заяви позивачці виповнилося 36 років, оскільки вона взагалі не спілкується із всиновлювачем, а навпаки тісно спілкується із рідним батьком. Між позивачкою та її всиновлювачем, матір'ю та рідним батьком досягнута згода про скасування усиновлення. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що у рідного батька більше немає дітей окрім неї та з метою поновлення особистих та майнових прав і обов'язків між дитиною та батьком. Відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву згідно якої проти позовних вимог не заперечує, про наслідки скасування усиновлення обізнаний. Вважає за можливе справу розглядати без його участі. Треті особи, які є рідними батьками позивачки у судовому засіданні пояснили, що вже тривалий час їх шлюбні стосунки відновилися і вони проживають разом із дочкою однією сім'єю. Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинської у м. Києві районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, заяви про слухання справи без його участі до суду не надходило (а.с.13). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. У силу ст. 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор. А також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про усиновлення (удочеріння) 23.02.1983 р. відбулося удочеріння позивачки, де матір'ю є [PERSON], а батьком [PERSON], що підтверджується і свідоцтвом (повторним) про народження дитини (а.с.3, 4). Згідно свідоцтва про зміну імені від 23.01.2014 р. позивачкою змінено прізвище із [PERSON] на [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Сторони по справі визнали, що між ними та дочкою склалися такі стосунки які роблять неможливим спільне проживання позивачки та відповідачки разом і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків, а тим часом, треті особи виконують свій батьківський обов'язок. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між усиновлювачем та усиновленою склалися стосунки, які унеможливлюють їх спільне проживання та належне виконання усиновлювачем обов'язків з виховання та організації розвитку дитини. Зазначена обстановка зумовлена, як встановлено судом, емоційним розривом між батьками і як наслідок, їх окремим проживанням. Не вдаючись в аналіз причин припинення сімейного життя, суд констатує, що відносини дитини з усиновлювачем на час вирішення спору характеризуються неприязню, недоброзичливістю, відсутністю порозуміння, духовної спільності, відсутністю інтересів до проблем одне одного, небажанням дитини отримувати піклування та виховання з боку усиновлювачів, а навпаки бажанням бути поруч із рідними батьками. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч. 3 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. В силу ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Згідно зі ст.2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому, слід поновити актовий запис про народження [PERSON] №2279 від 25.07.1979 р., шляхом зміни батька [PERSON] на [PERSON]. Отже, враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved