overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

у травні 2014 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що за час перебування в шлюбі їхні з відповідачем стосунки поступово погіршувались, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони часто сварились, не мали спільних інтересів. З 2006 року відповідач проживає окремо. Неповнолітніх дітей не мають. Позивачка до суду не з'явилась, надала заяву, в який просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають двоє дітей, яки в даний час є повнолітніми. З 2006 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

у травні 2014 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що за час перебування в шлюбі їхні з відповідачем стосунки поступово погіршувались, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони часто сварились, не мали спільних інтересів. З червня 2013 року проживають окремо. Позивачка до суду не з'явилась, надала заяву, в який просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). В шлюбі мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], яка народилася [INFO] та [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6-7). Діти проживають з позивачкою. З червня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29 серпня 2009 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх трьох місяців проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Тому просила шлюб розірвати. В судове засіданні позивачка не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримує, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29 серпня 2009 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб (а.с.7), свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка заперечує проти примирення, а шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та дружини, то суд вважає, що позов необхідно задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1996 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні характери. Відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє скандали. Тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 вересня 1996 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Бородянської райдержадміністрації, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка проти примирення заперечує, і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12 серпня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 177. Від шлюбу дітей не мають. З 2012 року однією сім'єю не проживають через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував, у зв'язку з чим між ними виникали постійні сварки. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 177. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 18 липня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 198. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року однією сім'єю не проживають через відсутність взаєморозуміння, несумісність поглядів на сутність подружнього життя та виконання подружніх обов'язків, виховання дитини, що викликало непорозуміння та конфліктні ситуації. Крім того, відповідач в присутності дитини застосовував до неї фізичну силу. Також відповідач матеріально родину не забезпечував, відмовлявся влаштуватися на роботу, донька знаходиться на повному її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 198. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, за час, наданий судом для примирення, у відносинах між сторонами нічого не змінилось, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, в якому зазначила, що 10 серпня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 223. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2014 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за дитиною в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. 10 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 223. (а.с. 5). Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. (а.с. 6). Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходяться на повному її утриманні. (а.с.7). Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення позивачки, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому, суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не порушує права і інтереси чи свободи інших осіб та не суперечить закону. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 10 серпня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 223. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2014 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 12 серпня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 308. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 30 вересня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 843. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, однак однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно до повноліття дитини. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У травні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2009 року згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 653. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження з 21 листопада 2009 року, який уклали в Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 653. Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22 лютого 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області. З листопада 2013 року сторони припинили шлюбні відносили та стали проживати окремо. Факт проживання дитини з позивачкою відповідачем не оспорюється. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved