Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 22 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 11044424000, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в сумі 68118 швейцарських франків, зі сплатою 8,2% річних, кінцевим терміном повернення не пізніше 22 вересня 2012 року, а останній зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. 03 березня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 06.04.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 2109227,01 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 1024644,99 грн та заборгованості за відсотками 1084582 грн, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у сумі 2109227,01 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомивши письмово про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем укладено кредитний договір №11044424000, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в сумі 68118 швейцарських франків, зі сплатою 8,2% річних, кінцевим терміном повернення не пізніше 22 вересня 2012 року, а останній зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. 03 березня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 06.04.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 2109227,01 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 1024644,99 грн та заборгованості за відсотками 1084582 грн. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. У відповідності з нормами ЦК України, за кредитним договором кредитодавець (банк або інша фінансова установа) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредит), що залишилось, та сплати належних йому процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статей 1046-1053 ЦК), якщо інше не встановлено цим параграфом, і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК). Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, витікають з умов кредитного договору, який не суперечать вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved