Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Друга Херсонська Державна нотаріальна контора, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS], та витребувано його з незаконного володіння [PERSON]. На підставі вказаного рішення реєстраційною службою позивачу виданий витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказаний будинок, від 22.05.2014 року. Однак користуватись та розпоряджатись ним позивач не може, оскільки дізналась, що 30.01.2014 року [PERSON] будинок продано [PERSON]. Вважає, що договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки укладений відповідачем приховуючи той факт, що договір дарування вже визнано недійсним, а отже вона вже не була власником будинку. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, позивачем надано заяву в якій вона просила розглядати справу у їх відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа Друга Херсонська державна нотаріальна контора надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Враховуючи, що позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за нотаріально посвідченим заповітом від 21.07.2000 року [PERSON] заповів [PERSON] свій житловий будинок [ADDRESS]. 17.12.2010 року на зазначений будинок на ім'я [PERSON] було видано нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який було складено [PERSON] на ім'я [PERSON] пізніше за попередній вказаний вище заповіт, а саме 30.12.2006 року. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15.03.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 14.05.2012 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом: визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Другою Херсонською державною нотаріальною конторою 17.12.2010 року на ім'я [PERSON] Вказаним судовим рішенням також встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10.11.2011 року, що набрало законної сили, був визнаний недійсним заповіт від 30.12.2006 року, складений [PERSON] на ім'я [PERSON] За нотаріально посвідченим договором дарування від 11.04.2012 року [PERSON] подарувала зазначений житловий будинок [PERSON] Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 року вказаний договір дарування між [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним та витребувано з незаконного володіння [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15.05.2014 року вказане рішення залишено без змін. 30.01.2014 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу [PERSON] продала [PERSON] будинок [ADDRESS]. Таким чином встановлено, що оспорюванний договір купівлі-продажу укладено до набуття чинності рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 року. Разом з тим, оскільки позивач не є стороною даного договору, його позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Позивач обрав вірний спосіб захисту свого порушеного права звернувшись до суду з вимогами про витребування майна від його добросовісного набувача. Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. З такої позиції також виходив і Верховний Суд України, ухвалюючи постанову від 30 січня 20-12 року № 6-61 цс 11, в якій сформульовано обов'язкову для всіх судів України правову позицію відносно того, що захист права особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України. Крім того, за постановою Верховного Суду України у цивільних справах від 23 січня 2013 року (справа №6-164 цс 12, предметом якої був спір за позовом спадкоємця про витребування від добросовісного набувача спадкового нерухомого майна, яке вибуло з володіння спадкодавця) за наслідками розгляду заяви про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах сформульовано обов'язкову для всіх судів України правову позицію. За цією позицією в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушенні права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомими майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребувати це майно від його добросовісного набувача з підстав передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що позивач має право витребувати у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, судові витати, які складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial