Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У червні 2019 року заявник [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області, уточнивши свої вимоги, з заявою про встановлення факту її спільного проживання разом зі спадкодавцем зі своєю рідною тіткою [PERSON] за адресою [ADDRESS] , з 01 листопада 2016 року та по момент її смерті [INFO] , та про встановлення факту спільного проживання заявника разом зі спадкодавцем двоюрідним братом [PERSON] за адресою [ADDRESS] , з 01 листопада 2016 року та по момент її смерті [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що вона з 01 листопада 2016 року по теперішній час разом з двома неповнолітніми дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживала за вказаною адресою спільно разом за зі спадкодавцями - рідною тіткою [PERSON] та її сином [PERSON] з 2016 року і до їх смерті. З 01 листопада 2016 року після розірвання шлюбу вона разом з двома неповнолітніми дітьми з дозволу [PERSON] та її сина [PERSON] (який був двоюрідним братом позивача) стала проживати в квартирі тітки, оскільки після розлучення залишилася з дітьми без житла, а видана їй виконкомом Білозерської міської ради квартира [ADDRESS] завжди була непридатна для проживання. [INFO] [PERSON] померла і заявник залишилися жити в квартирі з її сином. А [INFO] помер і двоюрідний брат заявника - [PERSON] , після чого вона залишилася жити в даній квартирі разом зі своїми дітьми. Після смерті брата заявник звернулася до виконкому Білозерської міської ради із заявою про те, щоб отримати ордер на квартиру [ADDRESS] , в якій вона проживає з 01 листопада 2016 року, оскільки її квартира є непридатною для проживання. Заявнику було надано відповідь щодо необхідності встановлення в судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцями - з тіткою та її сином на момент їх смерті. Просила задовольнити заявлені нею вимоги. Заявник в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі у присутності її представника - [PERSON] . Заявлені вимоги пітримала та просила їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду з заявою про розгляд справи буз його участі. Заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Білозерської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, в якій проти задоволення заяви не заперечував. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 лютого 2014 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, мала дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.11) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 1989 року Білозерською міськрадою міста Добропілля Донецької області, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.15) Матеріалами справи доведено, що батько заявника [PERSON] та [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , є рідними братом та сестрою по матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 04 грудня 2018 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області (а.с.16), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 травня 1949 року Красноармійською сел.радою (а.с.18) та копією паспорта серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2002 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області (а.с.17) Тобто, [PERSON] дійсно доводиться заявнику рідною тіткою. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області. (а.с.19) Син померлої [PERSON] - [PERSON] (що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 1979 року Білозерською міськрадою м. Добропілля Донецької області (а.с.20) також помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 березня 2019 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області. (а.с.21) Відповідно до ордеру № 137, виданого 07 квітня 1982 року, [PERSON] була основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . (а.с.24) Актом депутата Білозерської міської ради Шотт В. Г. від 27 травня 2019 року засвідчено той факт, що разом з [PERSON] та її сином [PERSON] з 01 листопада 2016 року без реєстрації проживали до їх смерті та проживають по теперішній час [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . (а.с.27) Крім того, заявником надано до суду ордер на житлове приміщення № 50 від 28 жовтня 2010 року, відповідно до якого [PERSON] на підставі рішення виконкому Білозерської міської ради № 264 від 20 жовтня 2010 року отримала в користування квартиру [ADDRESS] (а.с.25) Проте, відповідно до акту обстеження цієї квартири від 01 березня 2019 року, комісія дійшла висновку, що дана квартира не відповідає санітарно-технічним нормам для проживання, та рекомендовано розглянути питання щодо визнання її непридатною для подальшого проживання. (а.с.26) Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів. Частиною другою статті 315 ЦПК передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що заявник [PERSON] постійно проживала з 01 листопада 2016 року разом зі спадкодавцями [PERSON] по день її смерті, тобто [INFO] , та зі спадкодавцем [PERSON] по день його смерті, тобто [INFO] за адресою [ADDRESS] , а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Пунктом другим постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування судами розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Крім того, у листі Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання доведені, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved