Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»(далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № HECFAK13810050 від\~18.08.2008року [PERSON] отримав кредит в розмірі 47\~195,80 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.08.2015року. Свої зобов`язання за договором банк виконав в повному обсязі, а саме, відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту. Відповідач [PERSON] не виконує умови договору, у зв`язку з чим банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту . У зв`язку з порушення позичальником кредитних зобов`язань за кредитним договором станом на 16.04.2015року виникла заборгованість в сумі 174\~552,73 доларів США, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 36\~802,33 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 21\~886,15 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 5\~179,76 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в сумі 102\~361,52 доларів США; штрафу в сумі 11,48доларів (фіксована частина); штрафу в сумі 8\~311,48 доларів США( процентна складова). Окрім того, зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою у розмірі 1000,00грн., договір поруки №02/ДЗ від 15.08.2014року укладений з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором [PERSON] . З огляду на викладене, норми ст.ст.525-527,530, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути: з [PERSON] [INFO] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту №HECFAK13810050 від 18.08.2008року в розмірі 174\~506,81 доларів США, що за курсом 21,78 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.04.2015року складає 3\~800 758,38грн.; стягнути з [PERSON] [INFO] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1000,00грн., а також судові витрати. Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.07.2015року позовні вимоги банку задоволені частково. Судом стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 3\~800\~758,38грн., з [PERSON] 1000,00грн. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.02.2016року\~заява представника відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.07.2015року задоволена. Заочне рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.07.2015року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано та призначено судовий розгляд справи. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08.02.2016року задоволено клопотання представника [PERSON] [PERSON] , цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Херсона. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.02.2017року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судовий розгляд справи. У відзиві на позов від 11.06.2019року представник відповідача за дорученням Сметана В.С. позов не визнав, зазначивши, що [PERSON] не знайомий із мешканкою смт. Костянтинівна, Арбузинського району, Миколаївської області [PERSON] , яка до того ж з невідомих причин, через шість років після укладення ним кредитного договору виступила поручителем перед банком на суму 1000.00грн., справжність та дійсність якого викликає обґрунтований сумнів. Саме наявність другого відповідача стала підставою для обрання підсудності представником банку. Окрім того, Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 10.04.2013року ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №HECFAK13810050 від 18.08.\~2008року. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, ПАТ КБ «Приватбанк» виданий виконавчий лист №202/21512/13-ц, за яким у ВДВС Суворовського районного управління юстиції м. Херсона 25.03.2015 року відкрито та перебуває виконавче провадження. Згідно ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2011року у [PERSON] вилучено предмет застави автомобіль HYUNDAI, модель VERACRUZ, 2008року випуску, тип ТЗ легковий, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Як стало відомо, представнику 17.01.2013року вилучений автомобіль був реалізований за 208 000,00грн., що за курсом на той час становило 26\~022,73 доларів США, однак ніякої інформації про реалізацію автомобіля і зменшення суми заборгованості [PERSON] перед банком до ВДВС Суворовського районного управління юстиції м. Херсона, ПАТ КБ «Приватбанк» не надав. Вважає даний позов ПАТ КБ «Приватбанк» незаконним та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст.255ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження, якщо набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Отже, наявність рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2013року, яке набрало законної сили є підставою для закриття провадження у даній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку. В останнє судове засідання відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, у задоволення позову просили відмовити та винести ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлялась у передбаченому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справи у відсутність учасників справи, враховуючи їх належне повідомлення та подані заяви. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В силу статті 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець)\~зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові\~у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагентів та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання) Судом установлено, що 18.08.2008року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HECFAK13810050, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 47\~195,80 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.08.2015року. Свої зобов`язання за договором банк виконав в повному обсязі, а саме, відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту. Відповідачем не виконувалися умови договору, у зв`язку з чим банк у березні 2013року звернувся до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості Чинним рішенням Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 10 квітня 2013року позов задоволено. Судом стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № HECFAK13810050 від 18.08.2008року в сумі 804\~376,92грн., що становить 100\~634,70 доларів США, яка складається із: 35\~431,51 доларів США. заборгованість за кредитом; 19\~295,14 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 4\~424,32 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 36\~602,22 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором; 31.28 доларів США штраф(фіксована частина); 4850,24 доларів США штраф(процентна складова). Судом стягнуто з поручителя Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10\~000,00грн. Постановою державного виконавця ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 25 березня 2015року відкрито виконавче провадження № 47008446 про примусове виконання виконавчого листа №\~202/21512/13, виданого 08.05.2013року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 807\~817,92грн. 20.05.2015року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №\~HECFAK13810050 від 18.08.2008року, зазначаючи, що у зв`язку з порушення позичальником кредитних зобов`язань за кредитним договором станом на 16.04.2015року виникла заборгованість в сумі 174\~552,73 доларів США, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 36\~802,33 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 21\~886,15 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 5\~179,76 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в сумі 102\~361,52 доларів США; штрафу в сумі 11,48доларів (фіксована частина); штрафу в сумі 8\~311,48 доларів США( процентна складова). Згідно до наданої представником позивача копії договору поруки №02/ДЗ від 15.08.2014року фізична особа [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали договір поруки, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржниками вказаними у Додатку -1 цього договору всіх своїх обов`язків за кредитними договорами указаними Додатку 1. Відповідно до Додатку 1 розмір відповідальності поручителя перед кредитором за кредитним зобов`язанням [PERSON] в розмірі 47\~195,80 доларів США, становить 1000,00грн. Положеннями статті 553 ЦК України не заборонено укладати договір поруки без отримання згоди боржника, оскільки договір поруки не породжує для боржника нових прав та обов`язків та не змінює розміру заборгованості позичальника перед кредитором. Отже, матеріалами справи підтверджено, що після звернення позивача з позовом в березні 2013року про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінився порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2013року про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Такий правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц, провадження №14-154цс 18) За умовами укладеного договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку за кредитом, який наданий до 17.08.2015року. Відтак, у межах строку кредитування до 17.08.2015року відповідач мав, зокрема повертати позивачу кредит і сплачувати проценти щомісячними платежами відповідно до графіку погашення. Починаючи з 17.08.2015року відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю суму за договором, а не вносити її обов`язковими платежами, оскільки останні були розраховані в межах строку кредитування, а враховуючи звернення позивача з позовом до суду строк виконання договору в повному обсязі, настав 10.04.2013року. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За таких обставин, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Саме, такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018року у справі №444/9519/12 , який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» кредитної заборгованості в сумі 3\~800\~758,38грн. та з поручителя [PERSON] 1000,00грн. Разом із тим, суд вважає безпідставними вимоги відповідача щодо закриття провадження у справі, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позову. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Отже, в даній справі сторони, підстави і зміст вимоги є відмінним від предмету та підстав позову, що був предметом розгляду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2013року, а тому підстави для закриття провадження у справі відсутні. Відповідно до п.2\~ч.2\~ст.141 ЦПК України судові пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в задоволенні позову на позивача. На підставі викладеного, ст.ст.525-526,553,610,625, 1048,1050,1054ЦК України,

Outcome: dismissed