Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції 18.10.2003 року, актовий запис № 1992, відновити її дошлюбне прізвище Петрук. Поданий позов обґрунтовувався тим, що сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, з квітня 2015 року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи, подала через канцелярію суду заяву, в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи, подав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 18 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] (після одруження - [PERSON]М.) було укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що складено актовий запис № 1992, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 8). Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, ведення спільного господарства та сумісне проживання сторонами припинено. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Врахуванням визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки не відповідає їх волі, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесений та підтверджений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved