Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київенерго» про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] і відповідно отримує послуги енергопостачальника ПАТ «Київенерго». Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків з приводу централізованого опалення та постачання гарячої води, що стверджується відповідними актами, в його квартирі утворився конденсат, який призвів до цвітіння стін та дерев'яних частин вікон. Тому, позивач звернувся з цим позовом до суду та просив: - зобов'язати ПАТ «Київенерго» відключити квартиру [ADDRESS] від централізованого опалення, постачання гарячої води, а у випадку невиконання цього рішення - дозволити власникам квартири [ADDRESS] самостійно відключитися від централізованого опалення, постачання гарячої води. - зобов'язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з централізованого опалення відповідно до акту-претензії від 13 січня 2016 (за листопад-грудень 2015 року, січень 2016 року), знизивши вартість, наданих ПАТ «Київенерго» послуг на 1 702,15 грн. - зобов'язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з централізованого опалення, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання шляхом відповідно до акту-претензії від 30 грудня 2016 р., акту-претензії від 28 лютого 2017 р та акту-претензії від 31 березня 2017 р., знизивши вартість, наданих ПАТ «Київенерго» послуг на 13 678,16 грн. - зобов'язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з постачання гарячої води відповідно до акту-претензії від 28 грудня 2016 р. та акту-претензії від 28 квітня 2017 р., порахувавши за цей період вартість, наданих ПАТ «Київенерго» послуг за тарифами постачання холодної води. - зобов'язати ПАТ «Київенерго» виставляти рахунки за надання послуг з постачання гарячої води [PERSON] за тарифами постачання холодної води до моменту приведення їх кількісних та/або якісних показників до затверджених нормативів (норм) споживання;. - зобов'язати ПАТ «Київенерго» оплатити вартість ремонтних робіт (матеріали, фарбування стін) на суму 81 317,96 грн. та вартість реставрації дерев'яних частин вікон на суму 37 410 грн. - зобов'язати ПАТ «Київенерго» оплатити вартість надлишково сплачених коштів за електроенергію в розмірі 3 000 грн. - зобов'язати ПАТ «Київенерго» відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 тис.грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, додатково заявивши позовні вимоги на суму 71 931 грн. 80 коп., які позивач поніс у зв'язку з утепленням квартири (а.с.82-86). Представник відповідача ПАТ «Київенерго» Скора Ю.В. позовні вимоги не визнала. Надала письмові заперечення. Вказала, що позивачем не доведено факт неналежного виконання своїх зобов'язань ПАТ «Київенерго», акти, на котрі посилається позивач в обґрунтування позовних вимог складені з порушенням чинного законодавства та переважна кількість яких не направлялась до відповідача з метою їх розгляду та відповідного реагування. Щодо стягнення майнової шкоди, пов'язаної з цвітінням стін та дерев'яних частин вікон, а також моральної шкоди позивачем не надано належних доказів та відсутній причинний зв'язок між діями відповідача та завданою шкодою. Відключення квартири позивача від центрального опалення неможливе та не входить до компетенції відповідача. Ухвалою суду від 8 червня 2017 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні 13 липня 2017 року представником відповідача ПАТ «Київенерго» Скорою Ю.В. надано письмові заперечення з доказами в їх обґрунтування (ас.с. 61-46), які долучені до справи. Крім того, позивачем [PERSON] надано заяву про виклик та допит свідків у справі [PERSON], [PERSON] (а.с. 47), котре також задоволене судом. 18 вересня 2017 року позивач [PERSON] надав заяву про уточнення та збільшення позовних вимог з документами у підтвердження своєї позиції (а.с. 82- 99). У зв'язку з долученням вказаної заяви за клопотаннм представника відповідача 7 листопада 2017 року у справі оголошено перерву для ознайомлення з нею та висловлення правової позиції (а.с. 105-106). 13 лютого 2018 року у судовому засіданні позивач [PERSON] надав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, заперечення на відзив та представник відповідача Скора Ю.В. надала відзив на заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, котрі судом долучені до справи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтримали обставини, на котрі посилається позивач щодо не належної якості надання послуг ПАТ «Київенерго». Заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і відповідно отримує послуги енергопостачальника ПАТ «Київенерго». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між ПАТ «Київенерго» (виконавцем послуг) та Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївської району» (перейменоване на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», далі - балансоутримувач) укладено договір № 0110001 від 05.08.2014 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності (а.с. 67-74). Відповідно до умов договору 01.07.2014 р. ПАТ «Київенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] згідно з додатком № 1 до догвоору. У виконання умов договору ПАТ «Київенерго» з липня 2014 р. виставляє рахунки мешканцям вказаного будинку за надані комунальні послуги з централізованого опалення (далі - ЦО) та централізованого постачання гарячої води (далі - ЦПГВ). Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила). Пунктом 24 Правил передбачено можливість споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно з п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (далі - Порядок), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені до Порядку зміни унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 р. у справі № 6-96цс12. Отже, ПАТ «Київенерго» не є уповноваженим органом, що надає дозвіл на відключення від мереж ЦО та ЦПГВ та можливість відключення окремої квартири багатоквартирного будинку чинним законодавством не передбачена. Тому, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача ПАТ «Київенерго» відключити квартиру [ADDRESS] від централізованого опалення, постачання гарячої води, а у випадку невиконання цього рішення - дозволити власникам квартири [ADDRESS] самостійно відключитися від централізованого опалення, постачання гарячої води задоволенню не підлягають. Суд також дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ПАТ «Київенерго» провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з централізованого опалення відповідно до акту-претензії від 13 січня 2016 (за листопад-грудень 2015 року, січень 2016 року), знизивши вартість, наданих ПАТ «Київенерго» послуг на 1 702,15 грн.; провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з централізованого опалення, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання шляхом відповідно до акту-претензії від 30 грудня 2016 р., акту-претензії від 28 лютого 2017 р та акту-претензії від 31 березня 2017 р., знизивши вартість, наданих ПАТ «Київенерго» послуг на 13 678,16 грн.; провести перерахунок з приводу неналежного надання послуг з постачання гарячої води відповідно до акту-претензії від 28 грудня 2016 р. та акту-претензії від 28 квітня 2017 р., порахувавши за цей період вартість, наданих ПАТ «Київенерго» послуг за тарифами постачання холодної води, виходячи з такого. Відповідно до п. 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. При цьому, представник виконавця (у даному випадку ПАТ «Київенерго»), якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку (п. 35 Правил). Згідно з п. 37 Правил за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця згідно з додатком 2 до Правил. З форми акту-претензїї вбачається, що акт повинен бути складений по кожній квартирі окремо, що пояснюється тим, що у кожній квартирі, у кожного приміщення є свої характеристики та особливості: кількість кімнат, розташування, площа тощо. Відповідно до п. 38 Правил у разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» акт-претензія споживача подається виконавцю. Позивачем в обґрунтування вказаних позовних вимог додано 8 актів-претензій: від 13 січня 2016 року (а.с. 14), від 30 грудня 2016 року (а.с. 18), від 31 січня 2017 року (а.с. 27), від 28 лютого 2017 року (а.с. 28), від 31 березня 2017 року (а.с. 29), від 28 грудня 2016 року (а.с. 38), від 13 січня 2017 року (а.с. 39), від 28 квітня 2017 року (а.с. 40). Разом з тим, позивачем до ПАТ «Київенерго» направлено лише три з них, а саме: акт-претензія від 13.01.2016; від 28.12.2016, від 30.12.2016, що є додатком до претензії від 30.12.2016 (а.с. 42-44, 48-51). Вказані акти-претензії в порушення п. 37 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 оформлені не належним чином, оскільки складені одночасно по трьом квартирам - № 5, 8, 11 по [ADDRESS]. Крім того, акт-претензія від 13.01.2016 фіксує неналежне надання послуг з водопостання гарячої води з 1 листопада 2015 року, акт-претензія від 28.12.2016 - з 1 квітня 2016 року, акт-претензія від 28 грудня 2016 року - з 1 квітня 2016 року, а не в час складання відповідних актів-претензій, у зв'язку з чим суд ставить під сумнів фіксування позивачем низької температури постачання гарячої води, починаючи з 1 листопада 2015 року. При цьому, суд бере до уваги, що на підставі акта-претензії від 13.01.2016 позивачу здійснено коригування нарахувань за послугу з ЦО у розмірі 153,80 грн., перерахунок виконано за розрахунковий період, що співпадає з кількістю днів у календарному місяці, у якому складено цей акт, тобто - за січень 2016 р. (а.с. 17-17а). Що стосується інших актів-претензій, наданих позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, то суду не надано доказів їх надсилання позивачем відповідачеві ПАТ «Київенерго» відповідно до положень ч. 4 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У зв'язку з цим, вказані акти-претезнії не можуть свідчити про надання неякісних послуг з приводу центрального опалення та гарячого водопостачання. Крім того, судом встановлено, що 17.01.2017 на системі центрального опалення будинку [ADDRESS] встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, який враховує всі періоди ненадання або надання не в повному обсязі послуги з центрального опалення (а.с. 75). Відповідно до п. 5 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 р. №151 (далі - Порядок), у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній перерахунок за надання послуг з централізованого опалення за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. За наявності з 17.01.2017 у в будинку засобу обліку теплової енергії, мешканцям виставляються рахунки тільки за фактично спожиті обсяги центрального опалення. Акт комісійного обстеження від 12.01.2017 № 12/17/5, складений працівниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосїївського району м. Києва», як доказ неналежного надання послуг з центрального опалення, суд відхиляє, оскільки в цьому акті зафіксовано, що температура в житловій кімнаті площею 15 кв.м. складає 13,8°С. Отже, заміри виконані тільки в одній кімнаті з трьох. Така вибірковість у здійсненні замірів може свідчити лише про те, що температурний режим в інших кімнатах відповідає нормі, а не прогрівання радіаторів у одній кімнаті квартири може свідчити про некоректну роботу внутрішньобудинкової системи центрального опалення. Відповідно до підпунктів 2.3.7 та 2.8.2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації у зимовий період саме зазначеними виконавцями житлово- комунальних послуг повинно виконуватися усунення несправностей внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами. ПАТ «Київенерго» не утримує внутрішньобудинкові мережі житлових будинків. Витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідно до умов договору про співпрацю саме балансоутримувач будинку зобов'язується забезпечити належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами. Згідно п. 2.4.17 договору про співпрацю балансоутримувач зобов'язаний забезпечувати присутність свого представника для складання та підписання актів-претензій споживачів комунальних послуг та для фіксації фактів зниження кількісних та якісних показників послуг з ЦО та ЦПГВ, відхилення їх параметрів від затверджених нормативів. При цьому п. 3.3 договору про співпрацю визначає, що обсяг та якість надання послуг з ЦО та температурного режиму ЦПГВ визначається шляхом проведення вимірювань на вимогу споживача цих послуг. Вимірювання проводяться відповідно до Порядку проведення вимірювань температури повітря у приміщеннях споживача та температури гарячої води в точці водорозбору у споживача (далі - Порядок), що є Додатком № 2 до цього Договору та його невід'ємною частиною. У вказаному Порядку детально прописано алгоритм замірів температури. Зокрема, заміри виконуються в кожній кімнаті в трьох положеннях. В той же час сторони договору про співпрацю дійшли згоди про необхідність вказання даних про вимірювальні прилади, зокрема дату повірки, ціну поділки, тип, заводські номери. Однак, долучений до позовної заяви акт не відповідає вказаному Порядку. У зв'язку з цим, також і не підлягають позовні вимог про зобов'язання ПАТ «Київенерго» виставляти рахунки за надання послуг з постачання гарячої води [PERSON] за тарифами постачання холодної води до моменту приведення їх кількісних та/або якісних показників до затверджених нормативів (норм) споживання, у зв'язку з недоведеністю надання послуг ПАТ «Київенерго» неналежної якості. Суд також дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ПАТ «Київенерго» оплатити вартість ремонтних робіт (матеріали, фарбування стін) на суму 81 317,96 грн. та вартість реставрації дерев'яних частин вікон на суму 37 410 грн.; зобов'язання ПАТ «Київенерго» оплатити вартість надлишково сплачених коштів за електроенергію в розмірі 3 000 грн., а також про стягнення 71 931 грн. 80 коп., які позивач поніс у зв'язку з утепленням квартири, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вказаної норми обов'язковими елементами відшкодування шкоди є: неправомірні рішення, дії чи бездіяльність, шкода, причинний зв'язок між такими діями та завданою шкодою. Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що квартира позивача зазнала пошкоджень (утворився конденсат, який призвів до цвітіння стін та дерев'яних частин вікон) у зв'язку з наданням послуг неналежної якості ПАТ «Київенерго» позивачем не надано. Акт обстеження квартири від 23.05.2017 складений мешканцями самої квартири та їхніми сусідами не є належним та допустимим доказом цього, оскільки вказані особи не мають спеціальних знань для встановлення причин пошкоджень квартири позивача, відсутній висновок відповідних спеціалістів щодо цього. Даних щодо надлишкової сплати позивачем коштів за електроенергію позивачем не додано, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо цього задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог у відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Проте, під час судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння позивачу моральної шкоди з вини відповідача та відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діяннями відповідача, а тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Оскільки позивачем не доведено позовні вимоги, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. З урахуванням наведеного та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed