Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У червні 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна. В обґрунтування якого посилалась на те, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.08.2016 року, задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON]Ю, про визнання права власності на 1/2 частки земельної ділянки. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частки земельної ділянки, розташованої у м. Чернівці по вул.. Л. Кобилиці, 93, загальною площею 0,0587 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування нежитлової будівлі (магазину салону) кадастровий номер: 7310136600:07:001:0031. Позивачка звернулась до [PERSON] із проханням про оформлення документів та виділ земельної ділянки в натурі на, що він погодився, при цьому вказав, що участі у оформленні документів брати не буде. З метою підготовки документів позивач звернулася до ПП «Експертзем» та після розробки ними технічної документації, щодо поділу в натурі земельної ділянки звернулась до відповідача для оформлення документів, однак він, на даний час, не бажає ділити земельну ділянку. У звязку\~з чим\~вона змушена\~звернутись до\~суду та\~посилаючись на\~норми матеріального\~і процесуального\~права,\~просила поділити земельну ділянку по вул. Лук'яна Кобилиці, 93 в м. Чернівці, загальною площею 0,0587 га в натурі, відступивши від рівності часток та виділити позивачці земельну ділянку по вул. Лук'яна Кобилиці, 93 в м. Чернівці, загальною площею 0,0200 га, кадастровий номер 7310136600:07:001:1076, [PERSON] земельну ділянку по вул. Лук'яна Кобилиці, 93 в м. Чернівці, загальною площею 0,0387га, кадастровий номер 7310136600:07:001:1077, припинити право спільної часткової власності сторін на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Л.Кобилиці,93 в м. Чернівці, загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер 7310136600:07:001:0031. Визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку,\~кадастровий номер\~7310136600:07:001:1076\~та за\~відповідачем визнати право власності на земельну ділянку по вул. Л. Кобилиці, 93 в м. Чернівці, загальною площею 0,0387га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер 7310136600:07:001:1077. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що земельна ділянка по вул. Л. Кобилиці, 93 у м. Чернівці, загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер 7310136600:07:001:0031, цільове призначення для будівництва та обслуговування нежитлової будівлі (магазину-салону) належала [PERSON] на праві приватної власності Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.08.2016 року, яке набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до [PERSON], яким визнано та [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки по вул.. Л. Кобилиці, 93 у м. Чернівці, загальною площею 0,0587 га., кадастровий номер 7310136600:07:001:0031 (а.с. 9). У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3\~ст.358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч1, ч.3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 88 ЗК України\~встановлено,\~що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник у спільній частковій власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно\~ст.79-1 ЗК України\~ формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав.Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Нормування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно із\~ст. 126 ЗК України\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Відповідно до\~ст. 24 п. 10 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року N 3613-УІ\~державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема у разі поділу чи об'єднання земельних ділянок. Згідно ч.2\~статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N1952-ІV\~перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Як видно з п. 43 зазначеного Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну\~ділянку, відсутні\~відомості про її кадастровий номер, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає витяг з Державного\~земельного кадастру про таку земельну ділянку. Згідно копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7302597052018 та НВ-7302597042018 належну сторонам на праві сумісної власності земельну ділянку по вул. Л. Кобилиці, 93 було виділено у дві окремі ділянки із кадастровим номером: 7310136600:07:001:1077 площею 0,0387 га. та кадастровим номером:7310136600:07:001:1076 площею 0,0200 га. (а.с.11-16). Згідно п. 18 «е»\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004, за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки\~(у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наявність можливості поділити спірну земельну ділянку на дві окремі ділянки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також суд приймає відмову позивача від грошової компенсації різниці площ земельних ділянок, оскільки це є правом особи і кожен здійснює свої цивільні права на власний розсуд. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved