Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначив, що з 2014 року [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з [PERSON], в якому у них [INFO] народилась дочка [PERSON], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину ухиляється, матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим позивач в порядку ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем суду не надано. Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 червня 2018 року за вказаним позовом відкрите провадження, справа призначена до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його відсутності, в якій також зазначено, що позивач в повному обсязі підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. З'ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дочки [PERSON], [INFO] (арк .спр 7). Згідно даних довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Нетішинської міської ради №3472 від 03 квітня 2018 року, дочка сторін по справі [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 6). Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, звернулась до суду за захистом порушеного права з даним позовом. Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами щодо утримання неповнолітньої дочки, регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що визначено ст. 191 СК України. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обов'язку щодо утримання своєї неповнолітньої дочки, суд, зважаючи на обов'язок обох батьків утримувати дітей до повноліття, вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, шляхом стягнення аліментів на дитину. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, погоджується з запропонованим позивачем розміром, що становить 1/4 частку доходу відповідача. На переконання суду вказаний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд враховує аргументи наведені позивачем на підтвердження підстав заявленого позову, що не спростовані відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При вирішенні даного спору суд застосовує норми, які містяться в ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, та на які вірно посилається позивач в заявленому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат та зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок. Крім того, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved