Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що від її з відповідачем шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , який залишився жити разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надавав, рішенням суду з нього було стягнуто аліменти в судовому порядку. [INFO] син досяг повноліття і продовжує навчатися у вищому навчальному закладі, самостійного доходу не отримує, перебуває на утриманні позивача, у зв`язку з чим остання просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5 000 гривень щомісячно до закінчення навчання (або до 23 років, в залежності, що наступить раніше), а також стягнути з відповідача витрати, пов`язані з навчанням сина - як вже понесені, у розмірі 17 596,20 гривень, так і майбутні витрати у розмірі 28 125 гривень Також, в обгрунтування суми аліментів та витрат, які підлягають стягненню з відповідача, позивач зазначила, що той має стабільний дохід, оскільки працює у ТОВ «Халфуд» та є професійним хокеїстом, що приносить йому додатковий дохід. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач надав відзив, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необгрунтованими. Зазначив, що він є безробітним, не має доходів, крім того, він повинен ще утримувати малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , а відтак, у нього немає можливостей для надання утримання повнолітнього [PERSON] . Крім того, зазначив, що стаття 199 СК України, на підставі якої позивач просить стягнути аліменти на утримання сина, не може бути застосована, оскільки відповідача позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , а обов`язок осіб, яких позбавлено батьківських прав, щодо утримання поширюється виключно на дітей, а не на повнолітніх осіб. Відтак, в задоволенні позову слід відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого батьком зазначено відповідача, а матір`ю - позивача (а.с. 19). Відповідно до Рішення Подільського районного суду м. Києва від 14.03.2018 року у справі № 758/9469/17 відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.52-54). Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 31.08.2019 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] (а.с. 21). Згідно з договором про надання освітніх послуг від 08.08.2019 року [PERSON] навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України (а.с. 27-29). Згідно з відомостями державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів за перший квартал 2020 року дохід відповідача складав 18 195,48 гривень, за другий квартал 2020 року - 14 895,62 гривень (а.с.118). Крім того, відповідно до довідки про доходи від 05.10.2020 року сума заробітної плати відповідача за сім місяців 2020 року склала 43 309,92 гривень(а.с.119), за 2019 рік - 72 376,30 гривень (а.с.120). Відповідно до листа громадської організації «ХК «Автомобіліст» відповідач бере участь в аматорських змаганнях з хокею, не отримуючи грошових винагород, а діяльність хокейної команди здійснюється на громадських засадах (а.с.122). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положення статті 200 СК України передбачають, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Досліджуючи спірні правовідносини, суд проаналізував ту обставину, що відповідача було позбавлено батьківських прав згідно з рішенням суду. Відповідно до положень статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Системний аналіз статті 166 СК України в сукупності з главами 15, 16 Сімейного кодексу України передбачає наявність обов`язку особи, позбавленої батьківських прав, утримувати дитину. Вказана норма передбачає стягнення аліментів саме на дитину, тобто до досягненню нею повноліття, оскільки статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. В цьому випадку законодавець передбачає «обов`язок щодо утримання дитини» і відсилає до глави 15 СК України, при цьому відсутні підстави поширювати її дію на главу 16 СК України, який передбачає «обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина». Таким чином, судом не встановлено обов`язок відповідача, якого було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , утримувати останнього після настання повноліття, оскільки той втратив статус дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, взявши до уваги надані докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а саме, для стягнення з відповідача аліментів та додаткових витрат на утримання сина після досягнення останнім повноліття. Відповідно до вимог ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відтак, з огляду на відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed