Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] за період з березня 2016 року по березень 2019 року в сумі 7455 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до рішення Богунського районного суду міста Житомира від 13.05.2016 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 800,00 грн. щомісячно. Проте внаслідок неповного виконання судового рішення відповідачем станом на 01.04.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 23518,39 грн. та нею визначено суму неустойки в розмірі 7455,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 8). У справі № 295/3033/16-ц рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 13.05.2016 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 800,00 грн. починаючи з 24.02.2016 року щомісячно і до повноліття дитини(а.с. 7). Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим Богунським ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області від 15.04.2019 року підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини за виконавчим листом № 295/3033/16-ц від 25.04.2016 року, що становить 23518,39 грн. (а.с. 4). Статтею 196 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи викладене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що із відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у зв`язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у розмірі 7455,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: approved