Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його бабка [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . Зазначений будинок, станом на 15.04.1991 р., належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , а його членом [PERSON] . Після смерті [INFO] батька позивача, спадкоємцем до його майна, а саме 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , була його мати - [PERSON] , бабка позивача, оскільки вона фактично вступила в управління спадковим майном, та разом з [PERSON] була зареєстрована та проживала в одному будинку. Спадкоємцем до майна покійної [PERSON] за заповітом є її онук [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, оскільки у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Позивач звернувся до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просив суд визнати за ним право власності на цілий житловий будинок та господарські споруди, які розташовані в [ADDRESS] , та належали померлій [INFO] . [PERSON] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.02.2019 р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.05.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , в смт. Тростянець Тростянецького району Вінницької області (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встанолено, що батьками [PERSON] записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.21). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 16.09.2016 р. зроблений запис за №16 (а.с.6). Відповідно до довідки №302 від 07.05.2018 р., виданої виконавчим комітетом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, спадкоємцем до майна [PERSON] , який помер [INFO] є його мати [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадкове майно, тому що постійно проживала разом з померлим за адресою: [ADDRESS] , з 14.12.1970 року по день смерті [INFO] (а.с.10). [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерті серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] , 1940 р.н. є дійсно бабкою [PERSON] Вона до дня своєї смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її онук, [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном та подав до Тростянецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За наявною у Гордіївській сільській раді інформацією, заповіт на даний час не змінювався та не скасовувався. До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] . За даними земельно-шнурової книги Ободівської сільської ради запис №110, біля господарства за адресою: [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,39 га, з правовим режимом: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,14 га для ведення особистого селянського господарства. За даними погосподарських книг сільської ради станом на 15 квітня 1991 року господарство відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON] , яка померла [INFO] та член двору - [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.9). 25.10.2016р. секретар Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №74, згідно якого [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження на все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла онуку [PERSON] (а.с.8). 17.05.2018р. [PERSON] звернувся до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, просив видати йому, відповідно до ст. 1223 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в [ADDRESS] (а.с.12). У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 26.05.2018р. №330/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок у нього відсутній, він має право звернутися до суду з позовом для визнання за ним права власності на вказаний вище житловий будинок після померлих (а.с.13). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 101,1 кв.м, житловою площею 84,0 кв.м,, допоміжною площею 17,1 кв.м., складається з житлового будинку- А; літньої кухні - Б (а.с.14-18). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS], відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON] , яка померла [INFO] та член двору [PERSON] , який помер [INFO] , а отже кожному з них належало по 1/2 частині майна колгоспного двору розташованого за вищевказаною адресою. [PERSON] успадкувала частину житлового будинку, яка належала її покійному сину [PERSON] , набула права власності на цілий житловий будинок. Згідно спадкової справи №9/2018р. до майна померлої [INFO] . [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON] (а.с.61). [PERSON] отримав 13.06.2018 р. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0722 га в межах згідно з планом, розташованої на території Гордіївської сільської ради, Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] , належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Тростянецькою районною державною адміністрацією Вінницької області у 2003 році та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №989 (а.с.95). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] , і спадкоємцем до її майна за заповітом є онук [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги в частині визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] , які належала останній за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved