Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У травні 2016 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, який уточнили, та просять: 1) визнати за [PERSON] учбово-виробничим підприємством УТОГ право на заселення квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] у порядку черговості; 2) зобовязати виконавчий комітет [PERSON] міської ради видати ордер на заселення в житлове приміщення, а саме в квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих № 349 від 19.04.1973 року «Про надання квартир громадянам міста» було розподілено квартири згідно додатку № 1 в будинку № 16 по провулку ІІ Чехова в місті Житомирі. [PERSON] учбово-виробниче підприємство УТОГ брало дольову участь в будівництві даного будинку, тому згідно додатку № 1 квартири в будинку було розподілено між працівниками УТОГ в порядку черговості квартирного обліку працівників. Двокімнатна квартира [ADDRESS] була виділена швачці [PERSON], вона проживала в ній та своїм правом на приватизацію не скористалася. На даний час квартира є вільною та ніким не приватизована. [PERSON] учбово-виробниче підприємство УТОГ неодноразово зверталося до [PERSON] міської ради із заявами про повторне заселення квартири [ADDRESS] згідно черги квартирного обліку працівником підприємства [PERSON] та його сестрою [PERSON], сім?я яких перебуває на квартирному обліку з 1980 року та потребує поліпшення житлових умов, і вони є дітьми померлої у 2000 році [PERSON], що перебувала першою на покращення житлових умов у списках поквартирного обліку [PERSON] учбово-виробничого підприємства УТОГ. [PERSON] міська рада безпідставно відмовила видати ордер на заселення даної квартири, оскільки квартири [ADDRESS] були споруджені у порядку пайової участі коштів [PERSON] учбово-виробниче підприємство УТОГ. Позивачі та їхні представники у судовому засіданні вимоги уточненого позову підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в останнє судове засідання не з'явилися та надали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, зазначивши в них про підтримання уточненого позову. Представник відповідачів [PERSON] міської ради та виконавчого комітету [PERSON] міської ради у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що будинок № 16 по провулку ІІ Чехова в місті Житомирі знаходиться в комунальній власності та перебуває на балансі комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 5» [PERSON] міської ради, документів на підтвердження позовних вимог позивачами не надано. В останнє судове засідання представник відповідачів не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності та вказала, що у вирішенні спору покладається на розсуду суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Суд, заслухавши позивачів та представників позивача [PERSON] учбово-виробничого підприємства УТОГ представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради депутатів трудящих № 349 від 19.04.1973 року «Про надання квартир громадянам міста» УПП УТОГ виділено квартири № № 90-129 в будинку № 16 по провулку ІІ Чехова в місті Житомирі. Квартира № 116 в зазначеному будинку була надана швачці [PERSON], яка померла 02.01.2002 року, а також померли члени її сімї [PERSON] 26.04.1991 року та [PERSON] в січні 2015 року, що підтверджується копіями поквартирної картки, наданих комунальним підприємством «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 5» [PERSON] міської ради. Із технічного паспорта на дану квартиру, виготовленого 02.08.1973 року КП «[PERSON] обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради слідує, що квартира складається з двох жилих кімнат, має загальну площу 41,77 кв. м, жила площа - 26,40 кв. м. Як убачається з листа управління житлового господарства [PERSON] міської ради від 23.01.2015 року № 2-53 та від 06.04.2016 року № 3-429, за обліковими даними приватизацію квартири [ADDRESS] не зареєстровано. Позивачі є дітьми [PERSON] та [PERSON] [PERSON], яка травні 2000 року померла, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 26.05.2000 року. Відповідно до списку працівників [PERSON] учбово-виробничого підприємства глухих, які перебувають на квартирному обліку, станом на 01.01.2015 року та списку громадян, які перебувають на квартирному обліку [PERSON] УВП УТОГ, яким надається житлова площа, позивачі [PERSON] та [PERSON] значаться в цих списках першими. Згідно спільного засідання адміністрації, профкому і ПО УТОГ [PERSON] УВП УТОГ від 23.03.2015 року № 4 вирішено виділити позивачам [PERSON] та [PERSON], які знаходяться на квартирному обліку за № 1 двокімнатну квартиру [ADDRESS] із зняттям з квартирного обліку. На звернення позивача [PERSON] учбово-виробничого підприємства УТОГ до виконавчого комітету [PERSON] міської ради з приводу надання дозволу на повторне заселення квартири [ADDRESS] шляхом надання її працівнику підприємства згідно черги квартирного обліку підприємства повідомленням від 21.04.2015 року було відмовлено. Статтею 47 Конституції України закріплений принцип непорушності конституційного права на житло, зокрема держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захист, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 1 ЖК України громадяни України мають право житло, яке забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі,яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорії громадян визначених законом. Статтею 31 ЖК України визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Згідно ч. 1 ст. 37 ЖК України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Відповідно до ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Як передбачено положеннями ст. 55 ЖК України, жилі приміщення, що звільняються в будинках, переданих державними підприємствами, установами, організаціями виконавчим комітетам місцевих Рад народних депутатів, а також жилі приміщення, що звільняються в будинках, споруджених із залученням у порядку пайової участі коштів підприємств, установ, організацій, заселяються в першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками цих підприємств, установ, організацій. Зазначений порядок заселення застосовується незалежно від часу передачі або закінчення спорудження жилого будинку. Аналіз зазначених правових норм, досліджених доказів та встановлених обставин дозволяють зробити висновок про те, що [PERSON] учбово-виробниче підприємство УТОГ має право на заселення вільної та неприватизованої квартири [ADDRESS], у звязку з чим суд вважає необхідним зобовязати виконавчий комітет [PERSON] міської ради видати ордер на заселення у вказане житлове приміщення позивачам [PERSON] та [PERSON] з метою захисту їхніх на житло, так як вони перебувають першими на відповідному квартирному обліку підприємства, яке в порядку ст. 55 ЖК України набуло права на заселення у вказане житлове приміщення. За наведених обставин суд вважає вимоги позивачів такими, що ґрунтуються на положеннях закону, через що задовольняє їх. Враховуючи викладене,

Outcome: approved