Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У червні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до Оситнязької сільської ради, третя особа: Новомиргородська райдержадміністрація, Відділ Держгеокадастру у Новомиргородському районі про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~На підставі ст. ст. 392, 1268 ч. 3 ЦК України заявник просить суд в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай). Ухвалою Новомиргородською районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 12 вересня 2016 р. третя особа [PERSON], яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подала до суду власний позов до [PERSON], Оситнязької сільської ради, треті особи: Новомиргородська райдержадміністрація, Відділ Держгеокадастру у Новомиргородському районі про визнання права на ? частини земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом. Посилаючись на ст. ст. 392, 1261 ЦК України, заявник просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом в першу чергу після смерті батька [PERSON] право на ? частини земельної частки (пай) розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві, не заперечують проти постановлення заочного рішення. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, [PERSON] у суді підтримала власний позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Третя особа [PERSON] не заперечували проти задоволення обох позовних заяв. \~ \~ \~ \~Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представники відповідача (Оситнязької сільської ради) і третіх осіб (Новомиргородської райдержадміністрації, Відділу Держгеокадастру) у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, представник відповідача письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмових заяв вищезгаданих осіб, вони просять суд розглянути справу в їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищезгаданих учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Тому 27.10.2016 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] частково, а позов [PERSON] повністю із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно зясовано, що 20 листопада 1996 року в селі Оситняжка, Новомиргородського району Кіровоградської у віці 56 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 06483, актовий запис № 34, яке видане 01.08.1997 р. Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифікату серії КР № 0074306, виданого 25 вересня 1996 року Новомиргородської райдержадміністрацією Кіровоградської області. За життя на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складала. Відповідно до довідки за № 638 від 26.11.2015 р., виданої Оситнязькою сільською радою, разом з нею до дня смерті та після її смерті проживала її мати [PERSON], яка була зареєстрована за даною адресою по день своєї смерті 18 червня 1999 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї дочки, але не оформила своїх спадкових прав згідно статті 549 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 р. та п. 4 Прикінцевих перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р., тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини: вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за законом немає. 18 червня 1999 року в селі Оситняжка, Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 85 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 040414, актовий запис № 18, виданий 19 червня 1999 року Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. За життя на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON], тобто заповіла майно сусідові, який жив неподалік та здійснював за нею догляд, оскільки вона була особою похилого віку та не могла обходити себе сама, а близьких родичів у неї не було. Після відкриття спадщини [PERSON] у встановлений законом строк [PERSON] прийняв спадщину за заповітом та пізніше отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що перебуває в колективній власності КСП «Оситняжка», що належало померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0074305, виданого 20 вересня 1996 року Новомиргородською райдержадміністрацією та зареєстрованого в книзі за № 46. 23 жовтня 2001 року в селі Оситняжка, Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 48 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 133098, актовий запис № 37, виданий 24 жовтня 2001 року Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] відповідно до ст. 560 ЦК УРСР від 18.07.1963 р. прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори у передбачений законом строк як своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] (після одруження [PERSON]І.) До складу спадщини входило право на дві земельні частки (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах кожна, що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується довідкою № 637 від 26.11.2015 р., виданою Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. 05 грудня 2015 р. позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка, [PERSON], а саме свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, котра належала [PERSON] Раісі Григорівні, що померла 20 листопада 1996 року, після смерті якої [PERSON] (мати спадкодавця) фактично прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав, спадкоємцем якої за заповітом був [PERSON] (чоловік спадкоємиці), який за життя не встиг офіційно оформити все спадкове майно. Постановою державного нотаріуса № 1221/02-31 від 05 грудня 2015 р. було відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на вищевказану земельну частку (пай) через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно (сертифікат на право на земельну частку пай), необхідний для вчинення нотаріальної дії, а також неможливо встановити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] (мати дочка). Відповідно до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 р. у цивільній справі № 395/306/16-ц було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 20 листопада 1996 року, є дочкою [PERSON], яка померла 18 червня 1999 року. Листом від 18.05.2016 р. начальник відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області повідомив, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новомиргородською райдержадміністрацією громадянам КСП «Оситняжка» за № 271 на ім`я [PERSON] дійсно було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії КР № 0074306 від 25 вересня 1996 року на території КСП «Оситняжка». В даний час вищевказаного сертифікату немає, ймовірно, його було втрачено власником ще за життя, а отримати його знову неможливо через смерть власника. Оголошення про втрату вищезгаданого сертифіката на право на земельну частку (пай) було опубліковано в газеті «Новомиргородщина».\~ Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою,\~а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, вичерпавши всі наявні правові можливості для захисту своїх цивільних прав, позивач [PERSON] була змушена звернутися до суду. Ці ж обставини підтверджуються письмовими доказами у справі: особистими документами заявника, копією свідоцтва про смерть КОВБИНЬ Р.Г., [PERSON], [PERSON], рішенням Новомиргородського районного суду від 21 березня 2016 року, копією свідоцтва про шлюб, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON], іншими матеріалами справи. В той же час спадкоємцями після смерті [PERSON] є не лише заявник [PERSON], а також і третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] Адже вони одночасно успадкували частину майна померлого [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2002 р., тоді ж виданого державним нотаріусом Новомиргородської держнотконтори та зареєстрованого в реєстрі за № 140. Тому позов [PERSON] підлягає безспірному задоволенню лише частково, тобто шляхом визнання права на ? частини земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В решті позову [PERSON] потрібно відмовити за його безпідставністю. Оскільки третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, [PERSON] після смерті рідного батька [PERSON] також має право на ? частину спадкового майна, її позов потрібно задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст. 116, 121, 126, 131, 140, 158 ЗК України, ст. ст. 392, 1217, 1220-1223, 1225, 1233, 1235, 1248, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: partial