Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У червні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила наступне. Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 13.12.2011 р. позов [PERSON] було задоволено та виділено [PERSON] ? частину коштів, отриманих [PERSON] в рахунок оплати за продаж спільного сумісного майна - [ADDRESS] у розмірі 2916000 грн., виділено [PERSON] ? частину спільного сумісного майна - [ADDRESS] у вигляді грошової компенсації у розмірі 1131000 грн.; [ADDRESS] було передано у власність [PERSON] за рахунок ? частки позивача, визнано за [PERSON] право власності на [ADDRESS], а позові [PERSON] було відмовлено. При цьому [PERSON] було отримано виконавчі листи по даній справі та подано їх до виконання. Постановою ст. державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Кузьмишина Е.М. від 14.08.2012 р. було відмовлено у прийнятті до виконання виконавчого листа № 2-4916 від 18.07.2012 р. про виділення [PERSON] ? частину коштів, отриманих [PERSON] в рахунок оплати за продаж спільного сумісного майна - [ADDRESS] у розмірі 291600 грн. Як вказано у заяві. постановою ст. державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Кондратьєва А.С. від 18.11.2013 р. було відмовлено у прийнятті до виконавчого листа № 2-4916 від 18.07.2012 р. про виділення [PERSON] ? частину спільного сумісного майна - [ADDRESS] у вигляді грошової компенсації у розмірі 1131000 грн. Заявник вказує, що винесення державними виконавцями таких постанов зумовлене тим, що в резолютивній частині рішення суду від 13.12.2011 р. судом було зазначено тільки про виділення грошових коштів на користь [PERSON] - при цьому, судом не було зазначено, що суд вирішив саме стягнути грошові кошти з відповідача на користь позивача, так само як не було визначено судом і спосіб виконання рішення суду про виділення грошових коштів, з огляду на що в державних виконавців відсутні підстави для застосування заходів примусового виконання рішень, які визначені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження». Заявник вказує на те, що для забезпечення їй можливості звернути рішення Оболонського р/с м. Києва від 13.12.2011 р. до примусового виконання, і тому існує необхідність для становлення способу і порядку виконання вказаного рішення суду. Тому посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд встановити спосіб і порядок виконання рішення Оболонського р/с м. Києва від 13.12.2011 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме встановити, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2011 р. в частині виділення [PERSON] грошових коштів у сумах 291600 грн. і 1131000 грн. підлягає примусовому виконанню у спосіб і порядок, які встановлені законом для примусового виконання рішення суду про стягнення грошових коштів. В судове засідання заявник не з'явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2011 року позов [PERSON] - задоволено; виділено [PERSON] ? частину коштів, отриманих [PERSON] в рахунок оплати за продаж спільного сумісного майна - [ADDRESS], - у розмірі 2916000 грн.; виділено [PERSON] ? частину спільного сумісного майна - [ADDRESS] у вигляді грошової компенсації у розмірі 1131000 грн.; [ADDRESS] передати у власність [PERSON] за рахунок ? частки позивачки; визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS]. У позові [PERSON] - відмовлено. [PERSON] було отримано виконавчі листи по даній справі та подано їх до виконання. Як з'ясував суд, постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Кузьмишина Е.М. від 14.08.2012 р. було відмовлено у прийнятті до виконання виконавчого листа № 2-4916 від 18.07.2012 р. про виділення [PERSON] ? частину коштів, отриманих [PERSON] в рахунок оплати за продаж спільного сумісного майна - [ADDRESS] у розмірі 291600 грн. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Кондратьєва А.С. від 18.11.2013 р. було відмовлено у прийнятті до виконавчого листа №2-4916 від 18.07.2012 р. про виділення [PERSON] ? частину спільного сумісного майна, а саме [ADDRESS] у вигляді грошової компенсації у розмірі 1131000 грн. Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. У відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як з'ясовано судом, заявник [PERSON] неодноразово зверталась до суду щодо роз'яснення рішення, поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів, але усі ухвали суду 1 інстанції та ухвали апеляційного суду м. Києва підтвердили той факт щодо належного викладення суті рішення суду від 13.12.2011 р., а тому підстав задовольняти дану заяву щодо визначення способу виконання рішення суду про виділення грошових коштів не має, а тому суд відмовляє у її задоволенні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed