Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом в якому просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 19.01.2002року по 03.06.2003року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні та проживає з нею, відповідач мешкає окремо, ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач життям дитини, її здоров'ям, розвитком тощо не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її утриманні та вихованні. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява [PERSON], в якій останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], та просить справу в суді розглядати без його присутності. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування. Рішення по справі прийняти з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.06.2003 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м.Харкова було зроблено відповідний актовий запис №541 /а.с.11/. [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №1348, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] /а.с.12/. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 30.01.2003року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? часини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 23.01.2003року та до його повноліття. Було видано виконавчий лист /а.с.10/. З позову вбачається, що відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги дитині, не підтримує з сином будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться, проявляє байдужість до подальшої його долі. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 17.10.2018року за №666 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав обґрунтований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до нього інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved