Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. Позивна заява мотивована тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружжя проживало спільно з дитиною за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. З червня 2014-го року відповідач почала проживати окремо, залишила дитину з батьком, не приділяє сину ніякої уваги та піклування. На даний час позивач проживає з дитиною разом зі своїми батьками, самостійно її виховує, водить до школи, забезпечує харчуванням, матеріально утримує. Мати дитини без поважних причин та без пояснення своєї поведінки, покинула дитину та виїхала на постійне місце проживання до Криму. З дитиною не спілкується тривалий час, не виявляє до неї батьківської турботи та піклування, кошті та будь-якої допомоги не надає, не спілкується із сином. За таких обставин позивач вважає, що мати без поважних причин ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, самоусунулася від виховання дитини та її утримання, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11 грудня 2019 року суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді подання про звільнення з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 31.01.2020 року справа передана судді [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року справа прийнята в провадження судді [PERSON] . Рішенням Вищої ради правосудді від 07.07.2020 р. № 2049/0/15-20 суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенко Ю.Г. було звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Протоколом повторного розподілу від 29.07.2020 року справа передана судді Яковлеву Д.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2020 року справа прийнята в провадження судді Яковлева Д.О. Рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 02 грудня 2020 року суддю Яковлева Д.О. було відсторонено від здійснення правосуддя. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 28.01.2021 року справа передана судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року справа прийнята в провадження судді Кондрашова І.А. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Також третьою особою подано до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач не надала відзиву на позовну заяву, не з`явилась в судове засідання без поважних причин (без повідомлення причин неявки), а також враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Статтями 150, 153, 157 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке прав о обмежене законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 16 Конвенції визначено, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 23 серпня 2008 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 577. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 26.11.2014 року, що видана виконкомом Сурсько-Литовською сільською радою, позивач має склад сім`ї у кількості 3 особи - батько [PERSON] , мати - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] . Дитина проживає разом з батьком. Судом також встановлено, що мати [PERSON] - [PERSON] у червні 2014-го року виїхала на постійне місце проживання до Криму. Син залишився проживати з батьком. Згідно акту обстеження умов проживання від 21 травня 2019 року, що виданий службою у справах дітей Сурсько-Литовської сільської ради, позивач проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] . Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Крім того, в будинку також проживають дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] (а.с. 24). Згідно довідки № 49 від 23.05.2019 року, [PERSON] дійсно навчається у Сурсько-Литовській загальноосвітній школі. Характеристикою на учня [PERSON] від 23.05.2019 року підтверджується, що дитина навчається у школі, батько та бабуся регулярно відвідують батьківські збори, співпрацюють з класним керівником. Мати, [PERSON] збори ніколи не відвідувала. Мати дитини жодного разу за період навчання не зверталася до класного керівника та не цікавилася станом поведінки та навчання сина (а.с. 20). З письмових пояснень свідків вбачається, що батько виховує дитину самостійно. Мати за весь час, з 2013 - го року жодного разу не приїхала до сина, ні на день його народження, ні на свята. Мати взагалі не цікавиться вихованням сина. У відповідності до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 18.06.2020 року № 557/2-16, виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В ході судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивача, що викладені ним в позовній заяві. Так, встановлено, що мати тривалий час (більше 7 років) не спілкується з дитиною, не виявляє до неї батьківської турботи, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не утримує дитину матеріально. Суд враховує тривалий час відсутності повноцінного спілкування дитини та матері, інші обставини даної справи, та вважає, що мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, перестала підтримувати будь-які контакти з дитиною, проживає окремо на території Криму. Фактично мати втратила батьківські та соціальні зв`язки з дитиною. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] . З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що мати неодноразово письмово повідомлялась про дату та час засідання комісії, на якій розглядалось питання про позбавлення її батьківських прав, однак не з`явилась. Також відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, має заборгованість по аліментам, не цікавиться станом здоров`я та не бере участі у вихованні сина, а отже комісія з питань захисту прав дитини Сурсько-Литовської сільської ради рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується з цим висновком, вважає його обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved