overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У червні 2015 року заявники звернулася до суду із заявою, яку підтримали у судовому засіданні, про визнання недієздатною [PERSON], встановлення над нею опіки і призначення опікуном [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначили наступне: [PERSON] є інвалідом першої Б групи, Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 22.10.2013р. вона потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Причина інвалідності порушення нервової системи. Стан здоровя [PERSON] погіршився після ускладнених пологів 20.03.2014р. На цей час вона зовсім не рухається, не розмовляє, ні на що не реагує, внаслідок чого вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. За станом здоровя батько [PERSON] не може здійснювати опіку над донькою. [PERSON] є цивільним чоловіком [PERSON]. Ще до захворювання вони проживали разом, мають спільну дитину, але через тяжку хворобу [PERSON] не встигли зареєструвати шлюб. [PERSON] здійснює постійний догляд за [PERSON] Додатково заявники пояснили, що в м. Бердянськ вони вимушено переселилися з м. Донецька у звязку з проведенням на його території антитерористичної операції. Зареєструвалися в м. Бердянську як переміщені особи, проживають [INFO]. Представник органу опіки та піклування [PERSON] заяву підтримала. Посилаючись на подання органу опіки та піклування, акти обстежень умов проживання заявників, просить заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатною особою, призначити опікуном [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керуватися ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO] є інвалідом першої Б групи, За довідкою до акту огляду МСЕК від 22.10.2013р. (а.с.15) вона потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Як видно з Висновку судово-психіатричної експертизи №458 від 24.07.2015р. (а.с.33-37), наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (розсіяний склероз, атрофія головного мозку на КТ). Таким чином вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що він проживає спільно з [PERSON] в орендованому житлі в м. Бердянську, вул. Чехова,32, фактично здійснює за нею постійний догляд. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області №02-5207/46 від 14.09.2015р., виданого на підставі рішення виконкому №249 від 14.07.2014 року, [PERSON] за станом здоровя та позитивними характеристиками може бути призначений опікуном над [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

У червні 2015 року заявники подали до суду вищевказану заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вказували, що 14.11.2014 року помер їх чоловік та батько [PERSON]. Посилаючись на наявність помилок в прізвищах заявників, а також в прізвищі померлого [PERSON], заявники просили суд встановити факт належності [PERSON] реєстраційного посвідчення, виданого 29.09.1992 року на підставі рішення Білоцерківської районної ради народних депутатів від 19.02.1987 року, а також встановити факт належності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло № 5944 від 10.11.1993 року. В судове засідання заявники не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надіслав до суду лист з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 14.11.2014 року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло № 5944 від 10.11.1993 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частині за кожним належить квартира [ADDRESS]. Крім того, згідно копії реєстраційного посвідчення від 29.09.1992 року, виданого на підставі рішення Білоцерківської районної ради народних депутатів від 19.02.1987 року, [PERSON] є власником дачі (садового будинку) № 273 в с. Чепеліївка, розташованого на території СТ «Радуга». Разом з цим, відповідно до наявних в матеріалах справи копій паспорта громадянина України, прізвища заявників та померлого [PERSON] вказано як [PERSON]. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази у своїй сукупності свідчать про те, що вимоги про встановлення факту належності заявникам та померлому [PERSON] вищевказаних правовстановлюючих документів підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 року заявник подала до суду вищевказану заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Вказувала, що 30.11.2012 року померла її матір [PERSON], яка залишила на неї заповіт. Посилаючись на наявність технічних помилок в тексті заповіту, позивач просила встановити факт, що заповіт її матері [PERSON] від 23.11.2010 року дійсно належить останній та залишений на імя [PERSON], а у вказаному заповіті, замість будинку № 52, значиться будинок № 51 по вул. Шевченка в с. Безпечнка Сквирського району. В судове засідання заявник не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, звернувся до суду з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 30.11.2012 року померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть (а.с. 10). Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії заповіту від 23.11.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дулицької сільської ради № 189, прізвище спадкодавця у вступній частині вказано як Колісниченко, частина будинку по вул. Шевченка значиться під номером 52, а прізвище спадкоємиці як Скляренко (а.с. 5). Разом з цим, відповідно до наявних в матеріалах справи копій паспорта громадянина України, прізвище заявника по справі вказано як [PERSON], а її померлої матері [PERSON]. Крім того, згідно копії довідки від 10.10.2013 року № 499 Дулицької сільської ради, [PERSON] є співвласником будинку № 51 в с. Безпечна Сквирського району Київської області, що також підтверджується даними копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.1991 року, а також копією технічного паспорту на житловий будинок № 51 по вул. Шевченко в с. Безпечна. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази у своїй сукупності свідчать про те, що вимоги про встановлення факту належності заявнику вищевказаного правовстановлюючого документу підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

У червні 2015 року заявниця - [PERSON]. звернулась до суду з відповідною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з [PERSON], зареєстрований 16.10.2012 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, про що зроблено актовий запис № 44 у книзі реєстрації шлюбів 16.10.2012р. Від вказаного шлюбу спільних дітей сторони не мають. Спір про поділ майна відсутній. Свої позовні вимоги заявниця мотивує тим, що подружні стосунки припинені вже тривалий час, так як відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі (Райківська в/к №73), а тому вона обмежена в спілкування з ним. Під час чергового побачення сторони посварились, на цьому ґрунті у подружжя виникло відчуження, сторони не розуміють один одного, втратили взаємне почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, тому заявниця дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання заявниця не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6), проаналізувавши їх в сукупності та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У червні 2015 року заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, за яким вона є дочкою [PERSON], померлого [INFO] року. Вказувала, що після смерті батька відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, серед якого є земельна ділянка, площею 4,53 га, виділена для товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Оформити спадщину вона не взмозі, оскільки не може підтвердити родинні відносини з померлим батьком, так як в написанні його імені та її по-батькові є відмінності. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку неможливо встановити та підтвердити родинні відносини, хоча це необхідно для оформлення спадщини, тому просила встановити такий факт в судовому порядку. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа до суду не з'явилася, про час та місце була повідомлена належним чином. Суд, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи, заслухавши пояснення заявниці, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспорту заявниці серії [NUMBER], виданого 7 квітня 1999 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, вона народилася [INFO] року в Чортківському районі Миколаївської області, і має повне ім'я: [PERSON]. Проте в свідоцтві про її народження (а.с. 8) її батько зазначений [PERSON]. Уклавши шлюбі в 1973 році вона змінила своє прізвище із [PERSON] на [PERSON]. В той же час, з досліджених інших копій документів на ім'я померлого вбачається, що в написанні його імені відбувалася плутанина: він записувався то [PERSON], то [PERSON]. Таку обставину в судовому засіданні підтвердили і свідки, вказавши, що знали його за життя за ім'ям [PERSON], в той час як в документах він мав ім'я [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 5). Таким чином, з достовірно невідомих причин ім'я батька заявниці в свідоцтві про її народження, а потім і при написанні її по-батькові було зазначено відмінно від його імені, записаного в свідоцтві про смерть. В той же час, виходячи із сукупності даних, зазначених у вказаних вище документах, а також із показів свідків вбачається, що померлий [INFO] року [PERSON] є рідним батьком заявниці. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для неї при оформленні спадщини після його смерті. Даних, які б спростовували факт цих родинних відносин, під час розгляду справи не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 03 серпня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалив заочне рішення, яким позов задоволено, та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором банківського обслуговування № ВL_NK00098908 від 15 березня 2012 року в розмірі 8 746 грн. 22 коп. Проте, як з'ясувалося, під час ухвалення зазначеного вище рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави суми судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2015 року з [PERSON], [INFO], уродженця міста Душанбе Таджикистан, ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. № 27Т, код ЄДРПОУ - 19017842) стягнуто заборгованість за договором банківського обслуговування № ВL_NK00098908 від 15 березня 2012 року в розмірі 8 746 грн. 22 коп. (а.с. 54-56). За правилами п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 09 жовтня 2015 року Броварським міськрайоннм судом Київської області ухвално заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00066456 від 25 серпня 2011 року в розмірі 42 863 грн. 54 коп. Проте, як з'ясувалося, під час ухвалення зазначеного вище рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави суми судового збору в розмірі 428 грн. 64 коп. В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року з [PERSON], [INFO], уродженки села Рогізна Камянець-Подільського району Хмельницької області, ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. № 27-Т, код ЄДРПОУ - 19017842) стягнуто заборгованість за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00066456 від 25 серпня 2011 року в розмірі 42 863 грн. 54 коп. (а.с. 67-69). За правилами п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 428 грн. 64 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 17 вересня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором № ВL_NК00096073 від 23 лютого 2012 року в розмірі 72 536 грн. 97 коп. Проте, як з'ясувалося, під час ухвалення зазначеного вище рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави суми судового збору в розмірі 725 грн. 37 коп. В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2015 року з [PERSON], [INFO], уродженки села Яроповичі Андрушівського району Житомирської області, ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS]., на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. № 27-Т, код ЄДРПОУ - 19017842) стягнуто заборгованість за договором № ВL_NК00096073 від 23 лютого 2012 року в розмірі 72 536 грн. 97 коп. (а.с. 52-54). За правилами п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 725 грн. 37 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 27 липня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалив заочне рішення, яким позов задоволено, та стягнуто з [PERSON] 21 563 грн. 59 коп. заборгованість за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00054197 від 20 липня 2011 року. Проте, як з'ясувалося, під час ухвалення зазначеного вище рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави суми судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2015 року з [PERSON], [INFO], уродженця міста Києва, ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. № 27Т, код ЄДРПОУ - 19017842) стягнуто заборгованість за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00054197 від 20 липня 2011 року в розмірі 21 563 грн. 59 коп. (а.с. 49-51). За правилами п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «ВТБ [PERSON]» звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 02.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ВБР» було укладено кредитний договір №IKСASHVG.90246.005 на підставі якого відповідачу було надано кредит в сумі 10\~300,00 грн. строком до 01.07.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 12% річних та комісією за надання кредитних коштів у розмірі 1,00% від суми кредиту по договору, щомісяця. Відповідач зобовязався щомісячно в період сплати передбачений кредитним договором, надати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п.2.5. Кредитного договору. Відповідно до п.2.4 Кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати проценти щомісяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно п.6.1 Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом [PERSON] нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 03.06.2015 року у розмірі 16 463,80 грн., яка складається із: поточної заборгованості по тілу кредиту 4438,74 грн.; заборгованості по тілу кредиту 4028,04 грн.; поточної заборгованості по сплаті процентів 50,00 грн.; простроченої заборгованості по процентам 1842,70 грн.; заборгованості по сплаті комісії 1545,00 грн.; пеня - 3406,43 грн.; штраф - 1152,89 грн.. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості . Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату слухання справи повідомлена шляхом розміщення оголошенням в газеті «Урядовий курєр» №156 від 27.08.2015 р., в звязку з чим суд,

Outcome: approved