Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом та згідно уточнених позовних вимог просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «ім. XXII з'їзду КПРС» в с. Сошне Ізяславського району Хмельницької області в розмірі 3,87 в умовних кадастрових гектарах. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Останній за життя працював у КСП «ім. XXII з'їзду КПРС» в с. Сошне Ізяславського району Хмельницької області та з 10 квітня 1980 року перебував на пенсії, залишаючись членом колгоспу. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям» батько мав право на земельну частку (пай), однак, безпідставно не був включений до списку членів господарства, що додавалися до Державного акту про право колективної власності на землю, та не отримав сертифікат на земельну частку (пай). Оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, він звернувся з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Просив також поновити йому строк на звернення до суду, оскільки про невключення батька до списку громадян - членів КСП, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, йому стало відомо лише у березні 2015 року. Представник відповідача Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання, у якому просив справу розглядати без його присутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує Представник відповідача Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вказавши про визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, у письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності та вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області до суду не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши позиції відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Пунктами 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п. 1). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує це право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п. 11). Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO] року. Останній був членом колгоспу «ім. XXII з'їзду КПРС» с. Сошне Ізяславського району Хмельницької області, отримував колгоспну пенсію. Рішенням Сошненської сільської ради від 22 липня 1994 року № 2 земля колишнього колгоспу «ім. XXII з'їзду КПРС» передана в колективну власність та видано державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю по № 1. Однак батька позивача не було включено до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та мають право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та заведена спадкова справа за заявою дружини померлого [PERSON], а також видано останній свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з процентами і компенсаціями, які зберігалися в Ізяславській філії ощадбанку № 2890/08. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть [PERSON], архівною довідкою Ізяславського районного трудового архіву від 31 березня 2015 року № 340-к, довідкою Сошненської сільської ради Ізяславського району від 21 травня 2015 року № 122, почесною грамотою [PERSON], пенсійним посвідченням члена колгоспу № 281262, копією спадкової справи № 518/97 від 05 грудня 1997 року, Державним актом на право колективної власності на землю від 31 січня 1996 року, списком членів спілки КСП «Горинь» на розпаювання землі, належної спілці с. Сошне. Як убачається з довідки Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, наявної у матеріалах справи, позивач вступив в управління спадковим майном після смерті батька [PERSON], а тому прийняв спадщину в порядку, передбаченому ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (чинного на час відкриття спадщини). Отже, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], прийняв спадщину після смерті батька, а тому нарівні з [PERSON] має право на половину спадкового майна, яке залишилось при відкритті спадщини. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Із змісту вказаної норми випливає, що особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення до списку осіб, доданого до цього акта. Згідно ст. 9 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. [PERSON] помер [INFO] року. На день смерті до списку громадян - членів КСП, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, включений не був, за життя дану обставину не оспорив, а тому не набув право на земельну частку (пай). Позивач не може успадковувати права та обов`язки, які не належали померлому, отже позов до задоволення не підлягає. На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 9, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року,

Outcome: dismissed