Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0539 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована в [ADDRESS] є рівними і становлять по 1/2 ідеальній частці кожного співвласника. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на частину вищезазначеної земельної ділянки. Проте, у зв`язку з тим, що частка померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділена, позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті матері про, що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.05.2019 року. Ухвалою суду від 24.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не з`явилась, однак до суду подала заяву відповідно до якої розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явилась, однак до суду подала заяву в якій визнала позовні вимоги та просила суд справу розглянути за її відсутності. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть на 10 а.с.). Спадкоємцями померлої є дві її доньки [PERSON] яка у встановлені законом строки прийняла спадщину та [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини (на 33, 34 а.с.). Спадкове майно складається з 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0539 га кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності належить також [PERSON] (на 16, 69 а.с.). 26.02.2019 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (на 14 а.с.). Проте, у зв`язку з тим, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділені, позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки після смерті матері, про що свідчить постанова державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. від 03.05.2019 року (на 19 а.с.). Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на рівність часток. Підтверджує дану обставину і відповідач як співвласник даної земельної ділянки. Визначаючись щодо позовних вимог суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання позову відповідачем, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Іншого судом не встановлено. Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають до задоволення. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити без компенсації. На підставі викладеного та

Outcome: approved