Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У січні\~2021\~року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1697. В період шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Вказувала, що сімейне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року шлюб між ними розірваний. Стверджувала, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина, дитина фактично повністю знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач є працездатною особою, має постійний дохід, то вона вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явленняпозову та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року провадження у вищевказаній справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання (а.с. 16-17). Ухвалою суду від 01 березня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 38-39). Позивачка та її представник, діючий за ордером від 20 січня 2021 року, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 12, 40, 41). Відповідач та його представник, діючий за ордером від 22 березня 2021 року, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Раніше відповідач надав відзив на позов, в обґрунтування якого зазначав, що обставини, на які посилається позивачка не відповідають дійсності, оскільки він щомісячно добровільно сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується квитанціями. Крім того, він купує дитині сезонний одяг та взуття, іграшки та ліки, відвідує з дитиною дитячі розважальні заклади, парки, зоопарки. Тому, за його думкою, з урахуванням тієї допомоги, яку він надає добровільно на утримання сина, розмір аліментів не повинен перевищувати 1/6 частини його заробітку. Посилаючись на викладені обставини, відповідач позовні вимоги визнав частково та просив суд стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явленняпозову та до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 25-28, 29, 31-36, 40, 43-45). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1697, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). В період шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Дитина проживає разом з матір`ю. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Встановлено, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином повнолітнього віку. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що малолітній син відповідача, [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів). Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 21 січня 2021 року, та до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 908,00 грн., від сплати якого позивачка звільнена, тому такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved