Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №11211939000 від 11.09.2007 року, а саме: - квартиру №76, загальною площею 57,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (ід.н.[NUMBER]) на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 27 квітня 2006 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1307, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 16 червня 2006 року за реєстраційним номером 13943076, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №11211939000 від 11.09.2007 року в розмірі 81588 (вісімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят вісім) доларів США 25 (двадцять п'ять) центів, що еквівалентно 652134 (шістсот п'ятдесят дві тисячі сто тридцять чотири) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 40510 (сорок тисяч п'ятсот десять) доларів США 97 (дев'яносто сім) центів, що еквівалентно 323804 (триста двадцять три тисячі вісімсот чотири) гривні 18 (вісімнадцять) копійок; заборгованість по процентам за користуванню кредитом - 36130 (тридцять шість тисяч сто тридцять) доларів США 88 (вісімдесят вісім) центів, що еквівалентно 288794 (двісті вісімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто чотири) гривні 12 (дванадцять) копійок; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2743 (дві тисячі сімсот сорок три) долари США 49 (сорок дев'ять) центів, що еквівалентно 21928 (двадцять одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім) гривень 71 (сімдесят одна) копійка; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 2202 (дві тисячі двісті два) долари США 91 (дев'яносто один) цент, що еквівалентно 17607 (сімнадцять тисяч шістсот сім) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, встановивши спосіб реалізації нерухомого майна - шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства; судові витрати по справі просив покласти на відповідача. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 11 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір №11211939000, відповідно до умов якого, останньому були надані грошові кошти у розмірі 139603,00 доларів США, які останній зобов'язаний був повернути не пізніше 10.09.2010 року. За використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування, була встановлена процентна ставка 12% річних; за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором строк, процентна ставка встановлюється у розмірі 18% річних. Цільове призначення кредиту - сплата 70% вартості обладнання. Банк надав кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER] у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. 31 березня 2009 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №11211939000 від 11 вересня 2007 року, згідно якої, до кредитного договору були внесені зміни стосовно строку сплати відсотків за користування кредитними коштами. У зв'язку з виникненням заборгованості за кредитним договором, за заявою позичальника, на підставі рішення кредитного комітету 1-го Дніпропетровського центру управління кредитною заборгованістю клієнтів роздрібного бізнесу Дніпровського РВ, між банком та позичальником 24 березня 2010 року укладено додаткову угоду до кредитного договору №11211939000 від 11 вересня 2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), згідно з якою, сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту - не пізніше 10 березня 2011 року. Внаслідок реструктуризації, для ідентифікації кредитного договору зі зміненими умовами від 24.03.2010 року, в облікових системах банку номер кредитного договору було змінено на №11211939001. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ТОВ «Меблева фабрика «ВудЛайн», в особі директора [PERSON] 24 березня 2010 року укладено договір поруки №242502, відповідно до умов якого, останній зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Також, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] 11 вересня 2007 року було укладено договір іпотеки №11211939000/2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2701, відповідно до умов якого в іпотеку АТ «УкрСиббанк» було передано нерухоме майно - трикімнатна квартира №76, загальною площею 57,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з реструктуризацією, між банком та іпотекодавцем, 24.03.2010 року укладено договір про внесення змін №1 до договору іпотеки №11211939000/2 від 11 вересня 2007 року (щодо згоди іпотекодавця забезпечувати змінені зобов'язання). В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11.01.2014 року становить 81588,25 доларів США, що еквівалентно 652134 гривні 87 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 40510,97 доларів США, що еквівалентно 323804 гривні 18 копійок; заборгованість по процентам за користуванню кредитом - 36130,88 доларів США, що еквівалентно 288794 гривні 12 копійок; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2743,49 долари США, що еквівалентно 21928 гривень 71 копійка; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 2202,91 долари США, що еквівалентно 17607 гривень 86 копійок, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, третя особа у судове засідання не з'явились, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір №11211939000, відповідно до умов якого, останньому були надані грошові кошти у розмірі 139603,00 доларів США, які останній зобов'язаний був повернути не пізніше 10.09.2010 року (арк.с.9-14). За використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування, була встановлена процентна ставка 12% річних; за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором строк, процентна ставка встановлюється у розмірі 18% річних. Цільове призначення кредиту - сплата 70% вартості обладнання (арк.с.9-14). Банк надав кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER] у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. 31 березня 2009 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №11211939000 від 11 вересня 2007 року, згідно якої, до кредитного договору були внесені зміни стосовно строку сплати відсотків за користування кредитними коштами (арк.с.61). Встановлено, що у зв'язку з виникненням заборгованості за кредитним договором, за заявою позичальника, на підставі рішення кредитного комітету 1-го Дніпропетровського центру управління кредитною заборгованістю клієнтів роздрібного бізнесу Дніпровського РВ, між банком та позичальником 24 березня 2010 року укладено додаткову угоду до кредитного договору №11211939000 від 11 вересня 2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), згідно з якою, сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту - не пізніше 10 березня 2011 року (арк.с.16). Внаслідок реструктуризації, для ідентифікації кредитного договору зі зміненими умовами від 24.03.2010 року, в облікових системах банку номер кредитного договору було змінено на №11211939001 (арк.с.16). Банк виконав свої зобов'язання. У зв'язку з невиконанням приватним підприємцем [PERSON] умов кредитного договору, банк 29.08.2011 року звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2011 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2011 року, позовні вимоги банку задоволені у повному обсязі, про що видано наказ про примусове виконання (арк.с.32-36,60). Виконавчий документ перебуває на виконанні Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з 01.08.2012 року, проте, до теперішнього часу заборгованість на користь банку не стягнута у зв'язку з відсутністю майна та коштів у боржника. Також, банк звертався до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з ТОВ «Меблева фабрика ВудЛайн» заборгованості за кредитним договором. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.01.2012 року, позовні вимоги банку задоволені в повному обсязі, про що господарським судом Дніпропетровської області 02.02.2012 року видано наказ про примусове виконання (арк.с.32-36,60). Зазначений документ також перебував на виконанні та був повернутий без виконання у зв'язку з відсутністю майна боржника. Встановлено, що вказаними рішеннями судів була встановлена заборгованість за кредитним договором, проте, до теперішнього часу не погашена, що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування. В порушення умов кредитного договору, зобов'язання за останнім виконані не були, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 11.01.2014 року становить 81588 (вісімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят вісім) доларів США 25 (двадцять п'ять) центів, що еквівалентно 652134 (шістсот п'ятдесят дві тисячі сто тридцять чотири) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 40510 (сорок тисяч п'ятсот десять) доларів США 97 (дев'яносто сім) центів, що еквівалентно 323804 (триста двадцять три тисячі вісімсот чотири) гривні 18 (вісімнадцять) копійок; заборгованість по процентам за користуванню кредитом - 36130 (тридцять шість тисяч сто тридцять) доларів США 88 (вісімдесят вісім) центів, що еквівалентно 288794 (двісті вісімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто чотири) гривні 12 (дванадцять) копійок; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2743 (дві тисячі сімсот сорок три) долари США 49 (сорок дев'ять) центів, що еквівалентно 21928 (двадцять одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім) гривень 71 (сімдесят одна) копійка; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 2202 (дві тисячі двісті два) долари США 91 (дев'яносто один) цент, що еквівалентно 17607 (сімнадцять тисяч шістсот сім) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1,2 статті 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ТОВ «Меблева фабрика «ВудЛайн», в особі директора [PERSON] 24 березня 2010 року укладено договір поруки №242502, відповідно до умов якого, останній зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору (арк.с.63-64). Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання; договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель - обов'язками; у разі невиконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов'язується виконати борг боржника замість останнього; обов'язок поручителя полягає не лише у виконанні обов'язку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обов'язку боржником. Також, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] 11 вересня 2007 року було укладено договір іпотеки №11211939000/2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2701, відповідно до умов якого в іпотеку АТ «УкрСиббанк» було передано нерухоме майно - трикімнатна квартира №76, загальною площею 57,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (арк.с.18-19). У зв'язку з реструктуризацією, між банком та іпотекодавцем, 24.03.2010 року укладено договір про внесення змін №1 до договору іпотеки №11211939000/2 від 11 вересня 2007 року (щодо згоди іпотекодавця забезпечувати змінені зобов'язання) (арк.с.20). Згідно статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За умовами п.1.4 договору іпотеки №11211939000/2 від 11 вересня 2007 року в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, Банку в іпотеку передано нерухоме майно - квартиру №76, загальною площею 57,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (ід.н.[NUMBER]) на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 27 квітня 2006 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1307, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 16 червня 2006 року за реєстраційним номером 13943076 (арк.с.18-20). Вiдповiдно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, iпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки, у разі невиконання позичальником зобов'язань за основним зобов'язанням, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами; у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п.4 договору іпотеки). Матеріалами справи підтверджений факт порушення приватним підприємцем [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасності повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. Виходячи з викладеного, та враховуючи положення діючого законодавства, суд вважає, що позивач має набути право щодо погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Отже, саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11211939000 від 11.09.2007 року у розмірі 81588 (вісімдесят одна тисяча п'ятсот вісімдесят вісім) доларів США 25 (двадцять п'ять) центів, що еквівалентно 652134 (шістсот п'ятдесят дві тисячі сто тридцять чотири) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок, повинно бути звернуто стягнення на предмет іпотеки. Діючим законодавством передбачено, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом позасудового застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку». При цьому, вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач обрав спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Отже, суд визначає спосіб реалізації предмета іпотеки, обраний позивачем, у відповідності до положень ст.38 Закону України «Про іпотеку» та на умовах, визначених договором іпотеки №11211939000/2 від 11 вересня 2007 року; початкова ціна предмета іпотеки встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Розрахунок заборгованості банком проведено вірно, відповідно до умов вище зазначеного Договору від 11.09.2007 року і вимогами чинного законодавства та з урахуванням сум, що були сплачені (арк.с.23-26). Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved