Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Їхнє спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння тому, розходженнями поглядів на сімейні відносини, з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідачка влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивача. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2012 року, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. На примирення не згоде, оскільки з березня 2014 року проживає з іншою жінкою в громадянському шлюбі і має намір з нею одружитися, тому просить суд їх з відповідачкою шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідачка не зявився, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії І-КИ №309578 виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління, актовий запис №857. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені в лютому 2012 році. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд виходить з того, що відповідачка на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії їй розясненні, визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачкою слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved