Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У червні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» (далі позивач) звернулося до суду з указаним позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. У обґрунтування позову зазначено, що 1.02.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 005000000046149 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску, відповідно до якого, позивач видав відповідачу не персоніфіковану платіжну картку зі строком дії 2 роки, пін-код, а також відкрив спеціальний картковий рахунок № 26250500045468 у національній валюті України, та зобовязався здійснювати його обслуговування. Окрім того, 1.02.2013 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів, за умовами якої, позивач зобовязувався надати відповідачу кошти, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості 8000 грн, на строк з 1.02.2013 по 31.01.2015, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних, на споживчі цілі. Позивач зобовязання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит, натомість останній станом на 1.04.2015 не виконує належним чином свої зобовязання, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 27\~879,48 грн, яка складається з: 7889,72 грн основний борг (кредит), 6880,91 грн заборгованість зі сплати процентів, 8743,09 пеня, 409,83 грн - 3% річних та 3955,93 грн інфляційні втрати. Ураховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 27\~879,48 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. У позовній заяві та у листі, який надійшов до суду 18.06.2015, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без присутності представника, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не зявився. До суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана [PERSON] за адресою: с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, вул. Молодіжна, 5 з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с. 25-41). У відповіді на запит, який надійшов від Шаргородського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області № 514 від 5.06.2015, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с. 19). Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, враховуючи згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 1 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 005000000046149 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue (далі договір), відповідно до якого, позивач видав відповідачу не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue зі строком дії 2 роки, пін-код, а також відкрив спеціальний картковий рахунок № 26250500045468 у національній валюті України, та зобовязався здійснювати його обслуговування (а.с. 8, 9). Окрім того, 1 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів (далі - кредитний договір), який є невідємною частиною договору (а.с. 10-12). За умовами кредитного договору, спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Позивач зобовязувався надати відповідачу кошти, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом 8000 грн, на строк з 1.02.2013 по 31.01.2015, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних, на споживчі цілі (пункти 1 та 2 кредитного договору). Згідно із пунктами 7, 8 та 9 кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком, починаючи з дати фактичного використання цих коштів. Проценти нараховуються щомісячно, в межах строку кредитування, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 25-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому вони нараховані. Кредитна лінія є відновлювальною в межах поточного ліміту заборгованості, встановленого у п. 3 кредитного договору, за умови погашення власником рахунку суми основного боргу за кредитною лінією та процентів за користування кредитними коштами. Пунктом 15 кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитними коштами, а також інших платежів, власник рахунку сплачує банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в пункті 2 кредитного договору, від суми простроченої заборгованості. Неустойка нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Позивач зобовязання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит, натомість останній станом на 1 квітня 2015 року не виконує належним чином свої зобовязання, в результаті чого у нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 27\~879,48 грн, яка складається з: 7889,72 грн основний борг (кредит), 6880,91 грн заборгованість зі сплати процентів, 8743,09 пеня, 409,83 грн - 3% річних та 3955,93 грн інфляційні втрати, що вбачається із розрахунків заборгованості (а.с. 4-7). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, які вникають із кредитного договору та регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачем узятих зобовязань за кредитним договором, що, у свою чергу, порушує право позивача на виконання умов договору та повернення суми кредиту і сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 27\~879,48. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 278,79грн.

Outcome: approved