Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У червні 2014 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що її на праві власності належить садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За своїми технічними характеристиками цей садовий будинок відповідає всім вимогам, що пред'являються для жилих будинків, зокрема в ньому є опалення, водопровід, каналізація, електропостачання і всі інші побутові умови для постійного, всесезонного проживання в ньому. В цьому будинку заявник постійно проживає і іншого житла у нього немає, але Овідіопольський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області відмовив йому у реєстрації місця проживання в садовому будинку, посилаючись на відсутність доказів того, що цей садовий будинок придатний для постійного (всесезонного) проживання в ньому протягом року. З наведених підстав заявник просив встановити факт, що має юридичне значення в тому, що належний йому на праві власності садовий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] відповідає вимогам, які пред'являються до житлових будинків та придатні для постійного (всесезонного) проживання протягом року. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву заявника та просив задовольнити її в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу у відсутність їхнього представника відповідно до закону. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. Статтею 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом державної реєстрації. Органами державної реєстрації є відповідні підрозділи державної міграційної служби. Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказом МВС України від 22.11.2012 р. №1077 «Про затвердження порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» визначено перелік документів, які подає особа для реєстрації її місця проживання, до яких віднесено документи, що підтверджують право на проживання в житлі. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судом встановлено, що заявнику - [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 вересня 2012 року та зареєстроване належним чином в Комунальному підприємстві « Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації» 13 вересня 2012 року за реєстровим № 37582053 належить садовий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На час розгляду справи заявник, відповідно до Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місця свого проживання не має. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 37/14 від 11.06.2014 року технічний стан належного заявнику садового будинку відповідає вимогам державних будівельних норм та правил, які пред'являються до житлового будинку, садовий будинок придатний для постійного (всесезонного) проживання. Заявник фактично не може зареєструватись за даним будинком, у зв'язку з тим, що він не пригодний для всесезонного проживання. Виходячи з пояснень представника заявника, технічного висновку фахівця, суд приходить до висновку, що дане нерухоме майно придатне для всесезонного мешкання. Таким чином, встановлення факту в тому, що садовий будинок придатний для постійного проживання, необхідно заявнику для набуття та реалізації прав, які встановлені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved