Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2011 року між ними зареєстровано шлюб. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та лобові. Шлюбні стосунки тривалий час сторони не підтримують та не ведуть спільне господарство, неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливі, а відтак перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 09 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 липня 2021 року 05 липня 2021 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що позовна заява є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки наразі жодних підстав для розірвання шлюбу не бачить та переконаний, що шлюб можна зберегти. Судове засідання, призначене на 09 липня 2021 року, відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Кучеренко О.В., на 17 серпня 2021 року. В судове засідання, призначене на 17 серпня 2021 року, позивач [PERSON] та її представник адвокат Портянко Є.В., належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не з`явилися. Від них надійшли заяви, в яких вони просили позов задовольнити та розглядати справу без їх участі. Крім того, позивач у своїй заяві категорично заперечувала проти надання строку на примирення з тих підстав, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть. Вона створила нову сім`ю та проживає з іншим чоловіком в м. Полтава, з яким має намір укласти шлюб. Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про надання строку на примирення. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Кучеренко О.В. заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що відповідач удочерив дочку позивача від першого шлюбу. На даний час вони не мають неповнолітніх дітей, але позивач не намагалася розірвати шлюб у позасудовому порядку. Відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки до позову не долучено жодного доказу на підтвердження обставин зазначених у позові, а саме: що між сторонами склалися напружені стосунки, що вони не проживають разом та не ведуть спільне господарство, що позивач на даний момент створила нову сім`ю та проживає з іншим чоловіком. Відповідач переконаний, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, оскільки вважає за можливе зберегти сім`ю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Войченко С.В. зазначив, що держава в особі судді сприяє збереженню сім`ї. Створюючи сім`ю з позивачем, відповідач прийняв позивача та її дочку у своє життя та на даний момент бажає зберегти сім`ю. Ініціатором позову була [PERSON] , всім відомий факт, що жінки є більш емоційні, а тому відповідач вважає, що позивач, подавши позов про розірвання шлюбу діяла, на емоціях. Суд в ухвалі про відкриття провадження зазначив місце проживання сторін за однією адресою, а в позові позивач зазначила, що між ними припинено спільне проживання та вона створила нову сім`ю. В судовому засіданні не було доведено, що сторони проживають окремо, в даному випадку обов`язок доказування даного факту покладається на позивача. Очевидно, що твердження позивача про створення нової сім`ї є емоційним проявом позивача, а тому просить відмовити у задоволенні позову. В провадженні суду також перебуває справа за позовом [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, у якій відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на вересень 2021 року. Заслухавши вступне слово представників відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №441. Неповнолітніх дітей не мають. У частині 1 статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ч. 1 ст. 24 СК України) . Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. З моменту звернення з позовом в суд, тобто з травня 2021 року примирення між сторонами не відбулося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між сторонами неможливе та на даний час вона проживає у м. Полтаві з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. Враховуючи вищезазначені обставини справи, категоричну позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, а також імперативні вимоги Сімейного кодексу України щодо заборони примушування до збереження шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства та інтересам позивача. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову судовий збір. На підставі ст. 21, ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved