Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

у травні 2017 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 липня 2016 року помер їхній батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 13,2800 га, кадастровий номер 5323085000:00:004:0049 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області. Вони являються спадкоємцями майна померлого за законом, належним чином прийняли спадщину. Іншим спадкоємцем померлого є його дружина [PERSON]. Натомість нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на частки вказаної земельної ділянки, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданий державним нотаріусом Машівської Державної нотаріальної контори 13.07.2012 року за реєстровим № 1595. [PERSON] та [PERSON] стверджують, що надати нотаріусу оригінал вказаного свідоцтва вони не можуть, оскільки за життя спадкодавець їм його не передавав і після смерті відшукати його не вдалося, а тому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 13,2800 га, кадастровий номер 5323085000:00:004:0049, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, за кожним. Відповідач [PERSON] в запереченні (а.с.92,93) просить в задоволенні позовних вимог відмовити та зазначила, що не погоджується з доводами позивачів, що існує спір між спадкоємцями. Вважає, що перешкод в отриманні свідоцтва на право на спадщину позивачам немає, так як вона будучи спадкоємцем за законом, іншим спадкоємцям - позивачам по справі, не чинить жодних перешкод в оформленні права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] З наданих пояснень відповідача (а.с.131,132) вбачається, що вона не погоджується з доводами позивачів про існування спору між спадкоємцями, перешкода створена самими позивачами. Вона являється утримувачем оригіналів документів, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 13,28 га та свідоцтва про право власності за заповітом, але даний факт у позові не вказується і незрозуміло в чому існує спір саме до неї. Вона особисто зверталася 23.01.2018 р. до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON] Ззазначає, що вчиняє дії по добровільному оформленню права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], не здійснює ніяких перешкод для цього, на даний час існують оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №142187, що посвідчує право власності на земельну ділянку розміром 13,28 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області кадастровий номер 5323085000:00:004:0049 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 13.07.2012 р. , які правомірно перебувають у неї, а тому у позивачів відсутня правова підстава на яку вони посилаються у позові і оформлення права власності [PERSON] та [PERSON] після померлого [PERSON] повинно відбуватися у встановленому законом порядку нотаріально, а не в судовому. У судовому засіданні позивач недоствітній С.В. та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні, пояснивши, що позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті батька та не мають можливості оформити належне їм право на земельну ділянку, оскільки відповідач утримує в себе оригінали державного акта та свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку і ухиляється від надання документів нотаріусу. Також уважають що [PERSON] заінтересована в неоформлені позивачами права власності, оскільки земельна ділянка спадкодавця перебуває в оренді зятя відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та позов підтримала (а.с.147). Відповідач та третя особа на стороні відповідача в судове засідання не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позовні вимоги не підтримує і не визнає, в задоволенні їх просить відмовити з підстав викладених в запереченні та поясненні (а.с.130), третя особа при прийнятті рішення покладається на розгляду суду (а.с.128). Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 27 липня 2016 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 331857 від 03 серпня 2016 року (а.с.9), якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 13,2800 га, кадастровий номер 5323085000:00:004:0049 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, що вбачається з копії державного акта серії ПЛ № 142187, виданого 25.08.2005р. Машівською районною державною адміністрацією на імя [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2012р., виданого [PERSON] державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1595, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 26-28, 29-30, 133, 134). Позивачі по справі являються дітьми померлого, що стверджується копіями свідоцтв про народження серії ІІ-КЕ № 368521 від 2 жовтня 1982 року та серії ІІ-КЕ № 488301 від 29 березня 1987 року (а.с.10,15) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016966316 від 09 серпня 2016 року (а.с.13). Як убачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44751174 від 12.08.2016, після померлого 27.07.2016 року [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа номер 57/2016 (а.с.22). Спадкоємцями на майно згідно закону є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожен, які належним чином прийняли спадщину, що вбачається з документів зі спадкової справи (а.с. 81-84). Разом з тим, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки кожному, що належала [PERSON], оскільки позивачі не надали правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на вищевказану земельну ділянку, тобто оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Машівської ДНК [PERSON] за реєстровим номером 1595 (а.с.33, 34). Державний нотаріус Машівської ДНК [PERSON] листом № 465/02-17 від 17.05.2017 проінформувала позивачів, що дані про факт оформлення та видачі на імя померлого [PERSON], 13.07.2012 за реєстровим № 1595 свідоцтва про право на спадщину за заповітом Машівська ДНК надати не має права згідно статті 8 «Нотаріальна таємниця» Закону України «Про нотаріат». В нотаріальній конторі законом не передбачена можливість видачі примірника свідоцтва про право на спадщину за заповітом для подачі його приватному нотаріусу, для оформлення спадщини (а.с.36). За повідомленням приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу від 07.02.2018 № 114/01-16 (а.с.145) [PERSON] спадкоємець після померлого [PERSON] станом на 07.02.2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину із оригіналом правовстановлюючих документів, в тому числі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом не зверталася. Як убачається з копій газети «Промінь» від 07.10.2017, 27.10.2017 та 18.11.2017 (а.с.102-114) на оголошення позивачів про втрату оригіналу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, належну померлому батькові [PERSON], відповідач повідомила про наявність в неї указаного правовстановлюючого документа. Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.\~ Згідно зі змістом статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само, як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Та обставина, що відповідач, як інший спадкоємець, сама не оформляє спадкові права на земельну ділянку, не передає правовстановлюючі документи на неї - перешкоджає позивачам оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки позивачі належним чином прийняли спадщину після померлого 27.07.2016 батька [PERSON], який за життя був власником земельної ділянки площею 13,2800 га, розташованої на території Павлівської сільської ради та призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва, тобто набули право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, але не мають змоги оформити право власності та отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, оскільки це право не визнається відповідачем [PERSON], яка утримує в себе оригінали правовстановлюючих документів на указану земельну ділянку, а тому право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, у звязку з чим позов слід задовольнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved