overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009 р. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначила, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Зі слів позивача, спору щодо про місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] та розподілу спільного майна між сторонами не має. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Ні позивач ні відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надіслали суду клопотання, в якому просили розглянути справу без їх участі та визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 07.11.2009 р. виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської обл. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 519 (а.с. 5). [INFO] р. народився [PERSON], і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2011 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із позивачкою. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надали суду заяви, в якій просять розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 22.07.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №950, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с 4). [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON](а.с. 5). Як з`сував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 18.10.2002р., зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис 602. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що протягом останніх чотирьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~\~Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Майнових спорів немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що надання терміну для примирення вважає недоцільним. Відповідач пояснив, що не заперечує проти задоволення позову і розірвання шлюбу, надання терміну для примирення вважає недоцільним. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 18.10.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис 602 від 18.10.2002р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 29.06.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народилась донька: [PERSON] Златослава-Вікторія Русланівна, [INFO]. З березня 2017 року з відповідачем стосунки розірвані, він не надає матеріальної допомоги необхідної для утримання дитини, у звязку з чим позивач змушена звернутись до суду. Просила суд задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги та просила проводити судовий розгляд без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву відповідно до якої він визнає позовні вимоги, та просить розглянути справу у його відсутність. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 74, 76, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29.06.2016 року [PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с. 2). [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] Златослава-Вікторія Русланівна, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням позиції відповідача, який в повному обсязі визнав предявлений позов, зокрема в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] Златослави-Вікторії Русланівни,[INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), суд визнає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі, визнаному відповідачем. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 26.10.1987 року відділом РАЦС Словянського райвиконкому Донецької області, актовий запис №56 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою(а.с.14), надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.16), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.15), надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.17), проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 26.10.1987 року відділом РАУС Словянського райвиконкому Донецької області, актовий запис №56 (а.с.2). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з жовтня 2014 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей та майнових суперечок сторони не мають Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності . Уточнивши позовні вимоги, просила суд поновити їй строк із зверненням до суду. Свої вимоги мотивує тим, що 29.07.1996 р. між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку на біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований за №1331. Предметом купівлі-продажу за договором була квартира [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу в подальшому останній нотаріальному посвідченню не підлягав. Оскільки умови вказаного договору купівлі-продажу було виконано сторонами, позивач просив визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним, визнати за нею право власності на квартиру, поновивши строк позовної давності, як пропущений нею з поважних причин. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутністі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] придбала у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.4-5). Договір зареєстровано у представництві Одеської товарної біржі 23.07.1996 р. за № 1331. Згідно ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З аналізу ч.1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або часткова виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Проте до теперішнього часу договір нотаріально не посвідчено. Згідно ст. 71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, а позивач про порушення свого права дізнався нещодавно, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 10.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1221) між нею та [PERSON] посилаючись на протилежні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. 16.02.2018 року надає через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без його участі та задоволення позову про розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2010 року, про що року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1221 та видано відповідне свідоцтво /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Із пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Заяв від відповідача про зміну прізвища на дошлюбне до суду не надходило. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 13.01.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 29) між нею та [PERSON] посилаючись на відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки, ведення спільного господарства та виховання дітей. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилась повідомлена про день та час розгляду справи належним чином,cвоєю заявою просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився повідомлений про день та час розгляду справи належним чином,cвоєю заявою просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.01.2017 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 29 та видано відповідне свідоцтво/а.с.7/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] /а.с.8,9/. Із пояснень наведених у позовній заяві вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 13.06.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва (актовий запис № 354) між нею та [PERSON] посилаючись на непорозуміння у будуванні сім'ї, різні характери та погляди на сімейне життя. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO] У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити, прізвище набуте у шлюбі змінити не бажає. [PERSON] у судовому засіданні позов визнає та просить задовольнити. Відповідач пояснив, що з вересня 2016року з позивачем проживають окремо. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.1998 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва зроблено актовий запис № 354 та видано відповідне свідоцтво /а.с.8/. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 625) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позивач пояснила, що з [PERSON] вони разом не проживають чотири роки, спорів пов'язаних зі сплатою аліментів, поділу майна наразі немає. Бажає залишити прізвище набуте у шлюбі. [PERSON] у судовому засіданні позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві зроблено актовий запис № 625 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). За поясненнями сторін, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте у шлюбі - «[PERSON]». Разом з тим, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved