Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 13 вересня 2012 року між ним та відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту у розмірі 12 755,43 грн. на строк до 30 вересня 2014 року, а відповідачка зобов'язалася щомісячно частинами повертати отриманий кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 18 % річних від суми залишку заборгованості. В разі порушення умов договору позичальник зобов'язалася сплатити неустойку (штраф) в розмірі 4 447,31 грн., а також на вимогу кредитора достроково повернути кредитні кошти. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів виконувала не належним чином в зв'язку з чим станом на 27 квітня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 14614,60 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту - 3 654,79 грн.; - заборгованість по процентам - 2 126,80 грн.; - заборгованість по комісії та пені в розмірі 4 385,70 грн.; - нарахованого штрафу в розмірі 4 447,31 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в позові просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача згідно позову проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 13 вересня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту у розмірі 12 755,43 грн. на строк до 30 вересня 2014 року, а відповідачка зобов'язалася щомісячно частинами повертати отриманий кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 18 % річних від суми залишку заборгованості. В разі порушення умов договору позичальник зобов'язалася сплатити неустойку (штраф) в розмірі 4 447,31 грн., а також на вимогу кредитора достроково повернути кредитні кошти. З кредитного договору вбачається, що [PERSON] зобов'язалася самостійно ознайомлюватися зі змінами в умовах обслуговування кредиту та банківських тарифах та в разі незгоди з такими змінами вимагати розірвання договору, попередньо та в повному обсязі сплативши наявну заборгованість. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В зв'язку з цим станом на 27 квітня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема: - заборгованість по кредиту - 3 654,79 грн.; - заборгованість по процентам - 2 126,80 грн.; - нарахованого штрафу в розмірі 4 447,31 грн., що підтверджується розрахунком боргу. В зв'язку з встановленим та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Що стосується нарахованої комісії (неустойки), то банком чітко не обгрунтовано суть цього платежу, не зазначено доказів наявності між сторонами угоди щодо нарахування вказаних сум, не обгрунтовано їх розміру, а тому в цій частині вимоги не можуть бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1 119,84 грн. судового збору (1 600 грн. (сплачений судовий збір) х 69,99% (відсоток задоволених позовних вимог)).

Outcome: partial