Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, які представляють свої інтереси та інтереси малолітніх дітей, 3-і особи - Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] на підставі ордеру на житлове приміщення від 21.12.1983 р. за №10068 серія Б. Разом з ним у вказаній квартирі зареєстровані також його доньки - відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] , малолітні діти відповідачів. Однак, після досягненням свого повноліття відповідачами, вони покинули вказану квартиру, не проживаю в ній, витратпо сплаті житлово-комунальних послуг та інших витрат по утриманню житлового приміщення не несуть, будь-якої кореспонденції не отримують, власних речей у квартирі не зберігають, з позивачем не спілкуються, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даними вимогами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Представник 3 особи - Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явився, у направленому до суду клопотанні просив справу розглядати за відсутності представника, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства та із максимальним урахуванням інтересів малолітніх дітей. Представник 3 особи - Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів з ухваленням заочного рішення відповідно ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ордеру на житлове приміщення № [NUMBER] серії Б виданого 21.12.1988 р. Виконавчим комітетом Ватутінської районної Ради народних депутатів м. Києва [PERSON] (позивач) отримав ізольовану двокімнатну квартиру загальною площею 29,76 кв.м. за адресою [ADDRESS] на сім`ю з 3 осіб: [PERSON] , дружину [PERSON] , доньку [PERSON] . Як вбачається із витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засідання встановлено, що відповідачі протягом останніх 10 років у спірній квартирі не проживають, а їх малолітні діти з часу народження, витратпо сплаті житлово-комунальних послуг та інших витрат по утриманню житлового приміщення не несуть, будь-якої кореспонденції не отримують, власних речей у квартирі не зберігають, з позивачем не спілкуються. Позивач перешкод у користуванні житлом відповідачам не чинив. Факт не проживання відповідачів та їх малолітніх дітей за місцем реєстрації підтверджується актами не проживання осіб за місцем реєстрації від 05.07.2018 р., 05.10.2018 р., 05.02.2019 р. та 08.04.2019 р., складеними мешканцями будинку [ADDRESS] , які засвідчили, що починаючи з 05.07.2018 р. відповідачі та малолітні діти не проживають у квартирі [ADDRESS] , а також речей належних останнім у даній квартирі відсутні. Як вбачається з інформації Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23.12.2018 р. №101/46-3282 відомостей щодо звернення [PERSON] , [PERSON] з приводу перешкоджання проживанню малолітніх дітей у квартирі за адресою: [ADDRESS] , в службі у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації відсутні. Згідно відповіді Головного управління національної поліції у м. Києві від 13.12.2018 р. №2640аз/125/12/01-2018 відповідно до бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України з 00.00 год. 01.01.2018 р. до 00.00. год. [INFO] р . дзвінків на спецлінію «102» Головного управління Національної поліції в м. Києві щодо перешкоджання проживання [PERSON] іншим особам проживаючим за адресою: [ADDRESS] не надходило та не зареєстровано. Положенням ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житловому фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, враховуючи, що оскільки відповідачі разом з малолітніми дітьми не проживають в даній квартирі понад 6 місяців, не цікавляться нею, витрати по сплаті житлово-комунальних послуг не несуть, власних речей у квартирі не зберігають, за весь час не проживання не ставили питання та не намагались вселитись у квартиру, позивач перешкод у користуванні житлом їм не чинив, тому суд приходить до висновку, що відповідачі та їх малолітні діти були відсутній в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин, а відтак вважає за можливе визнати їх таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , задовольнивши вказаний позов.

Outcome: approved