Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2021р. позовну заяву ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Позивач ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , яку постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», котрий є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Правовідносини між споживачем електричної енергії та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року(далі Правила). Відповідач користується послугами з енергопостачання, однак не в повному обсязі вносить оплату за їх отримання. Станом на 01.01.2021 розмір заборгованості становить 4223,52 грн. Крім того, у зв`язку з просточенням виконання зазначених зобов`язань, розмір штрафних санкцій боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 817,92 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2021 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилась. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не подала та не повідомила причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , яку постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Позивач як енергопостачальник належним чином виконує свої зобов`язанання щодо надання електрично енергії за адресою: [ADDRESS] , однак відповідач не в повному обсязі оплачує надані послуги. Зокрема позивач просить стягнути з відповідача 4223,52 грн. заборгованості, а також штрафні санкції у вигляді втрат від інфляції 817,92 грн. та витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п. п. 19, 20, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (що діяли на момент виникнення спірних правовідносин), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку; розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. За правилами ч. 1 ст. 526, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved