Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

У травні 2017 року Долинський районний центр зайнятості Кіровоградської області звернувся до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що виконує функції робочого органу Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування. [PERSON], 16 травня 2016 року звертався за сприянням у працевлаштуванні із заявою про надання статусу безробітного, зазначивши, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а відтак отримував статус безробітного та йому призначалась допомога по безробіттю. У березні 2017 року за результатами звірки Пенсійного фонду України виявлено, що [PERSON] у період перебування на обліку як безробітний перебував у трудових відносинах. За результатами опрацювання було встановлено, що [PERSON] з 23 грудня 2016 року прийнятий на роботу до виробничого підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» згідно наказу № 568-ф від 22 грудня 2016 року. У зв'язку з вищезазначеним проведено розслідування страхових випадків та складено акт № 25 від 7 березня 2017, яким встановлено факт належності [PERSON] до категорії зайнятих осіб з 23 грудня 2016 року. Отже, [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний був зайнятою особою, а тому не мав права на отримання належного матеріального забезпечення з 23 грудня 2016 року. Розмір незаконно отриманої допомоги по безробіттю становить 1227,50 грн. У судовому засіданні представник Долинського районного центру зайнятості Кіровоградської області [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позову задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27, ст. 57 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 19 травня 2015 року [PERSON] звертався до Долинського районного центру зайнятості Кіровоградської області із заявою про надання статусу безробітного, зазначаючи, що не має заробітку або інших доходів передбачених законодавством, зокрема не забезпечує себе роботою самостійно, не отримує пенсію на пільгових умовах та за вислугу років, не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, не отримує допомоги, компенсації та/або надбавки по догляду за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю 1 групи, особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-ти річного віку; не отримує грошового забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, грошової допомоги по догляду за особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, не є членом особистого селянського господарства, не є фермером або членом фермерського господарства, не навчається на денній формі навчання (а. с. 4). [PERSON] надавався статус безробітного та призначалась допомога по безробіттю. Згідно наказу виробничого підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» № 568-а від 22 грудня 2016 року, [PERSON] з 23 грудня 2016 року прийнятий на посаду чергового по залізничній станції (а. с. 9). Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 25 від 7 березня 2017 року встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в Долинському районному центрі зайнятості Кіровоградської області як безробітний з 19 травня 2016 року по 3 січня 2017 року та згідно наказу виробничого підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» № 568-а від 22 грудня 2016 року з 23 грудня 2016 року був прийнятий на посаду чергового по залізничній станції, тобто влаштований на роботу маючи статус безробітного (а. с. 10). Наказом № 25-Д від 9 березня 2017 року вирішено стягнути з [PERSON] суму здійснених виплат у розмірі 1227,50 грн, як таких, що виплачені на підставі недостовірних відомостей з вини особи. Запропоновувати [PERSON] добровільно відшкодувати збитки (а. с. 5). У період з 23 грудня 2016 року по 2 січня 2017 року включно [PERSON] було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 1227,50 грн (а. с. 6). За змістом п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року N 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року N 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за N 232/16248, у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З огляду на вищезазначене, оскільки відповідач [PERSON] знаючи, що у період з 23 грудня 2016 року працевлаштувався на роботу, тобто з цього часу став зайнятою особою, починаючи з цього дня йому було призначено та виплачено допомогу по безробіттю до 2 січня 2017 року включно на загальну суму у розмірі 1227,50 грн, відповідно цей розмір допомоги по безробіттю отриманий відповідачем незаконно, а тому згідно вищезазначених правил підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлений у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, у місячному розмірі з 1 січня - 1600 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1600 грн, тобто один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved