Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.07.2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутність та зазначає, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій останній просить розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що [INFO] її мати [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт, який все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося повністю заповіла позивачці. 20.03.2013 року вона звернулась до нотаріальної контори, з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказане майно. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло Серії ЯЯЯ № 731968 від 20 квітня 2006 року, виданого Виконавчим комітетом Полтавської міської ради головним управлінням з питань житлово - комунального обслуговування населення, [PERSON] та [PERSON], володіють по 1/2 на праві спільної часткової власності квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З моменту отримання свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] не провела реєстрації права власності на вищевказане майно. 13 листопада 2007 року державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А. був посвідчений заповіт, відповідно до якого [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла повністю доньці [PERSON], [INFO]. [INFO] у віці 75 років громадянка [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 11 вересня 2012 року. 20 серпня 2013 року, позивачка звернулася до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори, з метою оформлення спадщини, проте їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказане майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може вернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, [PERSON], відповідно до от. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки має другу групу інвалідності та перебував у шлюбі зі спадкодавцем. Таким чином, йому належить частка, що визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б: кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування є законними та обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved