Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрованим значиться [PERSON], [INFO], який вже тривалий час не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальних послуг та не бере участі у її утриманні. Ніякого майна відповідача у квартирі не має, він зі своєї волі не став проживати у квартирі та у серпні 20115 року виїхав за межу України до Російської Федерації. Реєстрація відповідача у квартирі тягне за собою збільшення оплати за комунальні послуги та не дозволяє позивачці оформити субсидію. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 137 в будинку № 39, розташованому по вул. Маміна Сибіряка в м. Маріуполі Донецької області. Позивачка у судовому засіданні підтвердила обставини викладені у своєму позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення та пояснила, що вона є власницею квартири № 137 в будинку № 39, розташованому по вул. Маміна Сибіряка в м. Маріуполі Донецької області .Відповіідач це її син, який в серпні 2014 року добровільно її покинув та виїхав до [PERSON], де у 2015 році отримав громадянство та не має наміру взагалі повертатися до м. Маріуполь. Його речей на спірній житловій площі немає, договір оренди вона з ним не укладала, витрат з комунальних послуг він не несе. Просила позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 137 в будинку № 39, розташованому по вул. Маміна Сибіряка в м. Маріуполі Донецької області , оскільки внаслідок його реєстрації вона вимушена нестит додаткові витрати за комунальними послугами та не має змоги оформити субсидію. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири № 137 в будинку № 39, розташованому по вул. Маміна Сибіряка в м. Маріуполі Донецької області : 1\\2 частки на підставі свідоцтва про право власності та 1\\2 частики на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2016 року . Відповідач [PERSON], який є сином позивачки, зареєстровані за вказаною адресою з 25.09.1998 року, але з серпня 2014 року до наступного часу за спірною адресою не мешкає, власником квартири не є, витрат з утримання житла не несе, договору оренди житлового приміщення між ним та позивачкою не укладався. В серпні 2014 року він забрав свої речі та добровільно покинув житлове приміщення за адресою : [ADDRESS] , перешкод у користуванні спірною житлової площею йому не чинилося. В 2015 році він отримав паспорт громадянина [PERSON] , який був виданий 17.10.2015 року Територіальним Пунктом УФМС [PERSON] по Волоградській області у станиці Клетській. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт відсутності відповідача [PERSON] за спірною адресою з серпня 2014 року, при цьому зазначили, що його речей за адресою : [ADDRESS] немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням йому не чинилося та він його добровільно покинув у серпні 2014 року та виїхав до [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню , а [PERSON] визнанню таким, що втратив право користування квартирою № 137 в будинку № 39, розташованому по вул. Маміна Сибіряка в м. Маріуполі Донецької області, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації більше одного року.

Outcome: approved