Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною та призначення над нею опікуна. У заяві заявник зазначила, що її мати [PERSON], [INFO], страждає психічними розладами, не може розуміти своїх дій та керувати ними, проживає разом з нею, потребує постійного догляду, який вона за нею здійснює фактично. Просила суд визнати [PERSON], недієздатною та призначити її опікуном. Судом ухвалено розглянути справу без виклику [PERSON] відносно якої розглядається заява про визнання її недієздатною. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали заяву частково, просили судвизнати [PERSON], [INFO], недієздатною. Щодо позовних вимог про призначення опікуном над недієздатною просили суд вказані вимоги залишити без розгляду. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському район [PERSON] в судове засідання не прибула, скерувала на адресу суду відзив на заяву, відповідно до якого просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника органу, та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині призначення її опікуна, з тих підстав, що опікун призначається над недієздатною особою лише за поданням органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення заявника та її представника, перевіривши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник по справі [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» № 544 від 15.11.2018 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції, на що вказує: тривалий час відмічаються високі цифри артеріального тиску, за місцем мешкання надглядається з приводу церебрального атеросклерозу, гіпертонічної хвороби. З 25.10.1979 року по 23.11.1979 року перебувала на лікуванні у МПНД, скаржилась на головні болі, порушення сну, слабкість, важкість у грудях, плаксивість, непереносимість гучних звуків, яскравого світла, був страх померти; виписана у задовільному стані з діагнозом: «Церебральний атеросклероз, антено-депресивний синдром». В подальшому самостійно на прийом до психіатра не з'являлася, оглядалась на дому, скарг не виказувала. У 2002 році з диспансерного обліку була знята. За місцем проживання спостерігається з приводу: «Cancer лівої молочної залози 1У ст., вторинна анемія, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, СН П А, ФЛ Ш, гіпертонічна хвороба П». Приймає знеболювальні препарати. На протязі останніх 5 років поступово знизилась пам'ять, втратила навички самообслуговування, самостійно їжу не готує, не вбирає, не пере. Потребує стороннього догляду. Підекспертна соціальна дезадаптована. При теперішньому дослідженні виявлено: формальність контакту, слабке осмислення питань, що задають, грубе зниження інтелектуально-мнестичних функцій, зниження концентрації уваги, безпорадність, втрату навичок, придбаних на протязі усього життя, відсутність критики до хвороби. Ступінь наявних порушень такий, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними. [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції. Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Дані спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як зазначено у п. 9 постанови Пленуму ВС України № 3 від 28.03.1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», за загальним правилом громадянин вважається недієздатним з часу набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним. В тих випадках, коли від часу виникнення недієздатності залежать певні правові наслідки, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи й інших даних про психічний стан громадянина, в рішенні може зазначити, з якого часу громадянин є недієздатним. Дана правова позиція ВСУ знайшла своє законодавче закріплення в ст. 40 ЦК України. Так, частиною 1 ст. 40 ЦК України встановлено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що стверджується висновком проведеної судово-психіатричною експертизи № 544 від 15.11.2018 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], належить визнати недієздатною в силу її психічного захворювання. Згідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Також, оскільки заявник у судовому засіданні просила залишити без розгляду заяву в частині позовних вимог про призначення її опікуном, суд приходить до висновку про необхідність залишити без розгляду заяву [PERSON] в частині позовних вимог про призначення її опікуном над [PERSON], [INFO], відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Outcome: partial