overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

у червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Сватківської сільської ради про продовження строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку, але у встановлений законом шестимісячний строк позивач з заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки захворів та тривалий час лікувався, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Суд встановив, що [PERSON] народився [INFO] в с. Сватки Гадяцького району, його матір'ю є [PERSON] Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,620 га. [INFO] в с. Сватки Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Сватківської сільської ради на дату смерті [PERSON] проживала одна. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] справа не відкривалася. Відповідно довідки Гадяцької ЦРЛ [PERSON] перебував на лікуванні з 06.02.14р. по 18.02.14р. з діагнозом остеохондроз поперекового-крижового відділу хребта. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини захворювання [PERSON] Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (актовий запис № 654) між ним та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та сім'ю. З 2009 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його життєвим інтересам. Спору щодо майна, утримання та визначення місце проживання дитини не має. У судовому засіданні [PERSON] позовну вимогу підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2006 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 654 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO] про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 3542 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 2009 року і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.10.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (актовий запис № 1554) між ним та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та сім'ю. З квітня 2013 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його життєвим інтересам. Спору щодо майна, утримання та визначення місце проживання дитини не має. У судовому засіданні представник позивача позовну вимогу підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2011 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 1554 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 3024 та видане відповідне свідоцтво (а.с. 4). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з квітня 2013 року і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною втратили почуття і повагу один до одного, шлюбні відносини не підтримують, разом як подружжя не проживають, ведуть окремі бюджети, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], і [PERSON] 05 березня 2011 року у виконавчому комітеті Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 1. У судове засідання позивач не з`явився, про час і місце засідання повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідачка не з`явилась, про час і місце засідання повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, разом як подружжя не проживають, ведуть окремі бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, разом як подружжя не проживають, ведуть окремі бюджети, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], і [PERSON] 09 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 91. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, ведуть окремі бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, разом як подружжя не проживають, ведуть окремі бюджети, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], і [PERSON] 24 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 71. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, разом як подружжя не проживають, ведуть окремі бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій зазначає, що 01.05.1973 року зареєстрував шлюб з [PERSON], який був розірваний 29.01.2000 року, однак після розірвання вони продовжували проживати однією сім'єю, вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] трагічно загинула на Майдані Незалежності у м. Києві, приймаючи участь у масових акціях громадського протесту. При зверненні до управління соціального захисту населення Броварської міської ради за отриманням одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сімей осіб, смерть яких пов'язана з участю у масових акціях громадського протесту, йому було відмовлено, оскільки на момент смерті він не перебував із загиблою у зареєстрованому шлюбі. У зв'язку з наведеним просить встановити факт його проживання однією сімє'ю без реєстрації шлюбі з [PERSON] з 29 січня 2000 року до 18 лютого 2014 року. У судовому засіданні заявник підтримав заяву, надавши пояснення аналогічні її змісту. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви при підтвердженні факту спільного проживання заявника із загиблою. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку. що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 травня 1973 року до 29 січня 2000 року, що підтверджується відмітками у паспорті та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, що підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] [INFO] [PERSON] трагічно загинула на Майдані Незалежності у м. Києві, приймаючи участь у масових акціях громадського протесту, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та показами вищезазначених свідків. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Із змісту вказаної статті вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З огляду на наведене та враховуючи, що факт проживання заявника та загиблої 18.02.2014 року [PERSON] однією сім'єю знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 28.03.2014 року № 76 «Про соціальний захист членів сімей осіб, смерть яких пов'язана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року», суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив ухвалити рішення яким зобовязати відповідача відновити межі його земельної ділянки № 2094 пл. 0,2035 га по вул. Шкільній 33 в с. Червона Мотовилівка Фастівського району. Зобовязати третю особу - Дерземагенство у місті Фастові та районі призупинити виготовлення техдокументації та видачі Державного акту відповідачу до вирішення справи в суді по суті. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що як йому стало відомо, рішенням № 5.4 від 23.04.2014 року ХХХУП сесією 6 скликання Червономотовилівської сільської ради було надано відповідачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення даної ділянки в натурі на місцевості. Також йому стало відомо, що відповідач значно порушив межі між нашими земельними ділянками шляхом перестановки паркану, внаслідок чого захопив його земельну ділянку, про що свідчить план земельної ділянки, виданий мені землевпорядною організацією ФОП «Камінський». Позивач та представник позивача позов підтримали з підстав викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю 1-КВ №002027 від 03 травня 2000 року [PERSON] на підставі Рішення Виконавчого комітету Червономотовилівської сільської Ради народних депутатів №4 від 07 грудня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4248 га в межах згідно з планом. Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянко відповідача. Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач із позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном до суду не звертався. Враховуючи, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту прав, необгрунтовано та не доведено порушення його прав відповідачем позов про відновлення меж задоволенню не підлягає. Також, позивачем не було подано клопотання про забезпечення позову шляхом зобовязання Дерземагенства у місті Фастові та районі призупинити виготовлення техдокументації та видачі Державного акту відповідачу до вирішення справи в суді відповідно до положень цивільного процесуального законодавства. Позов в цій частині як окрема позовна вимога в порядку цивільного судочинства розгляду не підлягає. Оскільки, суд відмовляє в задоволенні позову, вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат задоволенню також не підлягають. Таким чином, відповідно до статті 319, 321, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи свою вимогу тим, що є розбіжності в написанні його прізвища та прізвища його матері. Позивач вказує, що після смерті його матері, через розбіжності в написанні прізвища, не може оформити спадщину. У зв'язку з цим заявник змушений звернутися до суду з даною заявою та просить її задовольнити. В судове засідання представник заявника не з'явився, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - Іллічівської міської ради Одеської області теж був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив, мотивуючи тим, що даною справою інтереси зацікавленої особи не зачіпаються. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Згідно копії паспорту заявника, його прізвище вказано, як [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом досліджено копії інших документів: копія технічного паспорту (а.с.8-10), копія розпорядження органу приватизації (а.с.11), копія реєстраційного посвідчення (а.с.12), копія свідоцтва про право власності на житло (а.с.13-14), де прізвище померлої вказується, як «[PERSON]». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на розбіжності в написанні його прізвища та його матері, що є підставою для задоволення даної заяви. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Він є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Встановлення факту родинних відносин йому необхідно для прийняття спадщини, під час оформлення якої виявилося, що в свідоцтві про народження заявника його прізвище та прізвище батька записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Йому невідомо з яких причин у свідоцтві про народження його прізвище та прізвище батька вказано ««[PERSON]» замість «[PERSON]»., через що неможливо встановити родинні відносини між померлим [PERSON] та заявником, що необхідно йому для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] Згідно довідки, наданої відділом ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького РУЮ Вінницької області № 47-2.1-16 від 03 липня 2014 року, виправити прізвище дитини та батьків з «[PERSON]» на «[PERSON]» неможливо, оскільки актового запису про народження [PERSON], [INFO] немає, архів по району не зберігся та до державного архіву Вінницької області не передавався. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Свідок [PERSON] підтвердила той факт, що добре знає заявника [PERSON] та його батька як «[PERSON]». Представник заінтересованої особи - Теплицької селищної ради - Зайцев В.М. не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником [PERSON] Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що померлий [PERSON] є батьком заявника [PERSON] Заявнику встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини після померлого [PERSON] Підтвердженням факту родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником [PERSON] є копія паспорта померлого [PERSON], Серія [NUMBER]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], Серія [NUMBER]; копія свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок №896 від 01 березня 1978 року; копія паспорта заявника, Серія [NUMBER] та показання свідка.

Outcome: approved