Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

У червні 2018 року позивачка звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 33 750,87грн., витрати на проведення експертизи -1000,00грн., та судовий збір, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 08.11.2017 року, з вини відповідача було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi L200», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачці. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до Висновку №132 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.11.2017р. сума матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Mitsubishi L200», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, становить 33 750,87 грн. Матеріальні витрати за проведення вищевказаної експертизи складають 1 000грн. Позивачка просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, витрати за проведення експертизи та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, 05.03.2019 до суду надійшов відзив на позов. Суд, врахувавши доводи висловлені представником позивача, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальнимкодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). Судом встановлено, що 08.11.2017року о 22.13год. в м. Києві по проспекту Голосіївському, 132, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Ford F150, д.н.з. [NUMBER] , перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi L200, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.10.1, п.13.1 ПДР України. Після ДТП місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду в м. Києві від 03.04.2018р., справа №752/6132/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до Висновку №132 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.11.2017р. сума матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Mitsubishi L200», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, становить 33 750,87 грн. Матеріальні витрати за проведення вищевказаної експертизи складають 1 000грн., що підтверджується квитанцією від 23.11.2017року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проаналізувавши надані докази та враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved