Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У січні 2021р. [PERSON] звернулась до суду з наведеним позовом. Позовна заява мотивована тим, що 01.02.2019 р. позивачка була прийнята за переведенням до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП» на посаду менеджера з адміністративно-господарських питань, до серпня 2020р. виконувала належним чином зобов`язання. 21.08.2020р. в останнє було виплачено за першу половину серпня заробітну плату у розмірі 12 477,50 грн. Після 21.08.2020р. відповідачем не здійснювались розрахунків, що стало причиною прийняття рішення про звільнення. 20.11.2020р. позивачку було звільнено із займаної посади згідно п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. В день звільнення не було здійснено виплату заробітної плати. Позивачка просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі з другої половини серпня по 20 листопада 2020р. в сумі 80 211,95 грн.; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 43 104,16 грн., 50 000,00 грн. - відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 25.01.2021р. позовну заяву залишено без руху (а.с.18). Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 01.03.2021р. відкрито провадження за правилами спрощеного порядку позовного провадження без виклику сторін (а.с.25,26). Справа судом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до положення ст.274 ЦПК України. Позивачці направлялась ухвала про відкриття провадження, яка отримана 21.04.2021р. (а.с.29), про розгляд справи останній відомо. 03.06.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти позову, вказано наступне. Позивачка за переведенням працювала з 01.02.2019р. на посаді менеджера, до серпня 2020р. виконувала свої обов`язки. З 10.08.2020р. припинила виходити на роботу, причини невиходу не повідомила, будь-яких заяв не подавала. Актом від 10.08.2020р. начальника відділу управління персоналом зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі. Подавалась доповідна про відсутність її з 10.08.2020р. Заробітна плата виплачувалась за фактично відпрацьований час з 01 по 09 серпня 2020р. Відсутність на роботі та невиконання трудових обов`язків було відображено у табелі обліку робочого часу. Нарахування та виплата позивачці заробітної плати було предметом з`ясування Київським міським центром зайнятості у грудні 2020р. Протягом жовтня-листопада 2020р. ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП» приймались заходи щодо з`ясування тривалої відсутності позивачка на робочому місці: телефонні дзвінки, письмові відправлення на адресу позивачки були безрезультатними; направлялись запити до медичних установ, правоохоронних органів. У листопаді 2020р. вдалося поспілкуватися з позивачкою, досягнуто згоди про її звільнення не за прогули, а за згодою сторін; остання написала заяву про звільнення з 20.11.2020р. В день звільнення на картковий рахунок позивачки було перераховано усі належні виплати, що підтверджується наданою позивачкою випискою з карткового рахунку. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного. Судом встановлено, 01.02.2019р. [PERSON] за переведенням прийнята на посаду менеджера адміністративно-господарських питань до ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП», за наказом № 16-К від 31.01.2019р., що вбачається з копії трудової книжки (а.с.7,8). Згідно акта комісії від 10.08.2020р. встановлено факт порушення трудової дисципліни [PERSON] , а саме відсутність її на робочому місці з 09:00 до 18:00 год 10.08.2020р. (а.с.41). Службою запискою начальника відділу управління персоналом від 18.08.2020р. встановлено відсутність [PERSON] на робочому місці з 10.08.2020р., що також вбачається з табелю обліку використання робочого часу (а.с.41-43). Як вбачається, відповідачем приймались заходи щодо з`ясування причин відсутності позивачки на робочому місці, в саме, направлялись листа останній; запит до медичної установи, звернення до правоохоронних органів (а.с.51,54,55). Щодо розслідування страхового випадку, Київським міським центром зайнятості здійснено обмін інформацією з Пенсійним фондом України в результаті якого виявлено відсутність інформації щодо кількості днів перебування [PERSON] у трудових відносинах, нарахованого доходу у вересні, жовтні 2020р. Центр зайнятості звернувся з листом від 16.12.2020р. до ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП» про сприяння звірки даних для обгрунтованого призначення допомоги по безробіттю (а.с.44). ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП» 14.01.2021р. надано запитуванні Центром зайнятості відповідні документи (а.с.45). 18.11.2020р. позивачкою подано на ім`я гендиректора ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП» про звільнення з займаної посади за згодою сторін з 20.11.2020р. (а.с.56). Наказом ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП» № 72-к від 18.11.2020р. позивачку (за її заявою від 18.11.2020р.) звільнено з 20.11.2020р. на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за 34-календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період робота та 13 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи у ТОВ «УКРТЕХТЕПЛОЕНЕРГО» (а.с.9). Згідно наданих відповідачем розрахункових відомостей та наданого позивачкою витягу з карткового рахунку про зарахування заробітної плати на рахунок, вбачається, що відповідачем здійснено виплату за серпень, вересень, жовтень, листопад 2020р., компенсації за невикористані дня відпустки, перераховані з ТОВ (код ЄДРПОУ 41113039) та компенсація за невикористану відпустку, дата операцій - 11,20 серпня, 21 серпня та 20 листопада 2020р. (а.с.13,14,44-48). Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, відповідно до якої при звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За матеріалами справи відповідачем вчинено всі дії щодо встановлення причин відсутності позивачки на робочому місці. Судом установлено, що ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГО ГРУП» виконало вимоги трудового законодавства при звільненні позивачки, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed