Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 31.07.2019 між сторонами було укладено договір №95510437000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодилася з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Оригінал кредитного договору знаходиться у позивача, а другий примірник у відповідача. Відповідно до умов Договору, Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 75 260,00 грн., з яких 75 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов Договору, позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25 числа щомісячно ануїтентних платежів у розмірі 3701,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 25.07.2024 (п.п.3.4, 3.5, 3.6 Договору). Проте, всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі погашення простроченої заборгованості, однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2020 становить 100606,48 грн., з яких: 74451,47 грн. - заборгованість за кредитом; 23417,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 281,59 грн. - заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 1250,00 грн. - заборгованість по комісії; 70,84 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 1139,55 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 58,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 15 червня 2020 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 14 серпня 2020 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , отримавши 17.06.2020 копію ухвали від 15.06.2020 та копію позовної заяви з додатками особисто в приміщенні суду, не надала заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження і не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Згідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 31.07.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір №95510437000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку з кінцевим строком повернення не пізніше 25.07.2024 зі сплатою 55 % річних (а.с.20-21). На підставі кредитного договору встановлено, що ним визначені всі суттєві умови кредитних договорів щодо виду банківських послуг, строку дії договорів, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші, при цьому [PERSON] погодилася з ними, на підтвердження чого поставила особистий підпис. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 75260,00 грн., з яких 75000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності до графіка, що викладений у Додатку № 1 до Договору. Розмір ануїтетного платежу становить 3701,00 грн., та повинен сплачуватись щомісячно до 25 числа включно (а.с.22-23). Згідно п.3.8 договору за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка у розмірі 55% річних. За користування кредитним коштами понад встановлений договором термін встановлюється процента ставка в розмірі 62 % річних (п.3.9 договору). У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 21.05.2020 у останньої виникла заборгованість в сумі 100606,48 грн., з яких: 74451,47 грн. - заборгованість за кредитом; 23417,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 281,59 грн. - заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 1250,00 грн. - заборгованість по комісії; 70,84 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 1139,55 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 58,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії (а.с.27-30). Вимога позивача від 12.03.2020 про погашення простроченої заборгованості відповідачем, останньою залишена без належного реагування (а.с.25,26). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується кредитним договором №95510437000 від 31.07.2019, підписаний сторонами, та розрахунком заборгованості станом на 21.05.2020. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання також передбачені ст. ст. 600, 601, 604 - 609 ЦК України, за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч. 1 ст. 612 ЦК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі №279/4216/16-ц). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 100606,48 грн., яка складається з: 74451,47 грн. - заборгованість за кредитом; 23417,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 281,59 грн. - заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 1250,00 грн. - заборгованість по комісії; 70,84 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 1139,55 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 58,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved