Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 12 липня 2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння, різними поглядами на сімейні відносини та сімейні обовязки. Зазначив, що фізичні та духовні звязки між сторонами втрачені. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спір щодо місця проживання їх неповнолітніх дітей та поділ спільного майна відсутній. У звязку з викладеним позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22 серпня 2017 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю три місяці, у звязку з чим провадження по справі було зупинено до 22 листопада 2017 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Також зазначив, що строк наданий судом для примирення результатів не дав, стосунки між сторонами не покращилися та примирення досягнуто не було. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~Також зазначила, що строк наданий судом для примирення результатів не дав, стосунки між сторонами не покращилися та примирення досягнуто не було. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 287, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 181752, виданим 12 липня 2003 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 242620, виданим 31 березня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 280 (а.с.3); доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 129418, виданим 12 червня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 508 (а.с. 4). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки, у звязку з чим між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з квітня 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved