Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] 12.10.2014 року о 12 год. 00 хв. в районі вул. Кірова в м. Маріуполі, керуючи автомобілем ВАЗ-21013, державний реєстраційний номер [NUMBER], не був уважним, не вибрав безпечну дистанцію та в районі буд. 203 скоїв зіткнення з рухаючимся попереду автомобілем KIA CEED, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В момент ДТП [PERSON] знаходився у стані алкогольного спяніння, згідно висновку КЛПУ Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя. Даний факт був встановлений постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.12.2014 року, а [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], власника ВАЗ-21013, державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у позивача згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АІ/1104895 від 06.08.2014 року. Так позивач на підставі заяви про страхове відшкодування потерпілій стороні, страхового акту, звіту, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 19858,65 грн. У звязку з тим, що [PERSON] не звернувся та не подав до страхової компанії заяви про ДТП та не надав необхідні документи, здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, у позивача, який виплатив страхове відшкодування потерпілій стороні, виникло в порядку регресу право вимоги до відповідача про сплату понесених збитків в розмірі 19858,65 грн., та судових витрат, понесених при зверненні до суду за даним позовом, в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 12.10.2014 року о 12 год. 00 хв. в районі вул. Кірова в м. Маріуполі, керуючи автомобілем ВАЗ-21013, державний реєстраційний номер [NUMBER], не був уважним, не вибрав безпечну дистанцію та в районі буд. 203 скоїв зіткнення з рухаючимся попереду автомобілем KIA CEED, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В момент ДТП [PERSON] знаходився у стані алкогольного спяніння, згідно висновку КЛПУ Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1535 від 12.10.2014 року. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.12.2014 року [PERSON] за вказаним фактом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124,130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ВАЗ-21013, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] відповідно до полісу № АІ/1104895 від 06.08.2014 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого МРЕВ-1 м. Маріуполя, автомобіль KIA CEED, державний реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON]. Міжобласною дирекцією «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі заяви повідомлення від 21.10.2014 року від [PERSON], пояснень водія [PERSON] від 21.10.2014 року, заяви про страхове відшкодування власника автомобіля KIA CEED, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] від 23.12.2014 року, звіту № 724 автотоварознавчого дослідження по факту визначення вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля, страхового акту №ОЦ/091/000/150011, було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 19\~858,65 грн., що підтверджується, наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 125 від 17.02.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,\~\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пункт 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Так відповідно до п.4 ч.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової\~\~відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача, щодо не звернення до страхової компанії із заявою про ДТП та не надання необхідних документів. Факт керування [PERSON] 12.10.2014 року під час ДТП автомобілем ВАЗ-21013, державний реєстраційний номер [NUMBER], у стані алкогольного спяніння встановлений висновком КЛПУ Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя та постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.12.2014 року, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Отже, суд приходить до висновку, що позов про стягнення в порядку регресу з [PERSON] збитків, понесених позивачем, ґрунтується на законі, він є документально доведеним, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової\~\~відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved