Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в подальшому уточнивши позовні вимоги, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], якому в подальшому було змінено прізвище на [PERSON], та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], прізвище якого було змінено на [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 05 вересня 2014 року від шлюбу із [PERSON] у нього народилася дочка [PERSON], яка також потребує матеріального забезпечення, у звязку з чим, у нього погіршилося матеріальне становище. За таких обставин він змушений звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги визнають. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 263\~ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом по справі встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], якому в подальшому було змінено прізвище на [PERSON], до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини [PERSON], починаючи з 05 вересня 2013 року. 12 лютого 2014 року [PERSON], [INFO], змінив своє прізвище на [PERSON], про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про зміну імені. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 15 липня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] 15 липня 2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 457. Від шлюбу із [PERSON] народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 501090, виданого 16 вересня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 51\~Конституції України гарантовано, а статтею 180\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище дитини на утримання якого позивач сплачує аліменти. Враховує матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, хронічними захворюваннями не хворіє. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК України дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до\~ст.\~70\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~розмір відрахувань\~із заробітної\~плати,\~пенсії,\~стипендії та\~інших доходів\~боржника вираховується\~із суми,\~що залишається\~після утримання\~податків,\~зборів та\~єдиного внеску\~на загальнообовязкове\~державне соціальне\~страхування. Із\~заробітної плати\~боржника може\~бути утримано\~за виконавчими\~документами до\~погашення у\~повному обсязі\~заборгованості: відшкодування\~шкоди,\~заподіяної каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоровя або\~смертю особи,\~у звязку\~із втратою\~годувальника,\~майнової та/або\~моральної шкоди,\~завданої кримінальним\~правопорушенням або\~іншим суспільно\~небезпечним діянням,\~-\~50\~відсотків; за\~іншими видами\~стягнень,\~якщо інше\~не передбачено\~законом,\~-\~20\~відсотків. З\~пенсії може\~бути відраховано\~не більш\~як 50\~відсотків її\~розміру на\~утримання членів\~сімї (аліменти),\~на відшкодування\~збитків від\~розкрадання майна\~підприємств,\~установ і\~організацій,\~на відшкодування\~пенсіонером шкоди,\~заподіяної каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоровя,\~а також\~у звязку\~із смертю\~потерпілого,\~на повернення\~переплачених сум\~заробітної плати\~в передбачених\~законом випадках. За\~іншими видами\~стягнень може\~бути відраховано\~не більш\~як 20\~відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Суд вважає, що із зміною сімейного стану у позивача погіршилося матеріальне становище, оскільки саме по собі народження другої дитини є зміною сімейного та матеріального стану позивача та необхідності утримання дитини. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON], визначений за рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина\~[PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved