Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON]. Вказуючи на те, що вона та [PERSON] є спадкоємцями до спадкового майна після смерті відповідно матері та дружини [PERSON] до складу якого належить 1/3 частина земельної ділянки площею 3,790 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Вільшансько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області. Позивач та відповідач як спадкоємці першої черги за законом до майна [PERSON] після її смерті, звернулися до Васильківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, 24 квітня 2015 року вони отримали від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи, що на час звернення до суду, відповідач від належної йому частки у спадщині відмовляється на користь позивача, та вищевикладені обставини, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, але 02 червня 2015 року надала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з'явився, 28 травня 2015 року надав письмову заяву в якій просить справу слухати без його участі. Позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с. 24). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 93 (а.с.12). [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 144 (а.с.14). Спадкоємці в установлений законом строк, звернулися до приватної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини, але 24 квітня 2015 року отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За матеріалами спадкової справи № 12/2015, відкритої 24 квітня 2015 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області після померлої [INFO] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями до майна померлої (а.с. 27-40). Як роз'яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що [PERSON] позов визнав, про що направив до суду заяву (а.с. 24), визнання ним позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спадкової земельної ділянки. Судові витрати позивач просила на відповідача не покладати. На підставі наведеного та

Outcome: approved