Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

\~\~\~\~ У травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] міської ради Хмельницької області та згідно уточнених позовних вимог просить визнати за ним правовласності на земельну ділянку площею 0,0680 Га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 0,0118 Га, призначену для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,0780 Га, призначену для ведення особистого селянського господарства, які розміщені в м. Ізяслав по вул. Шевченка, 15 Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 11 квітня 2014 року. В обґрунтування позову зазначає, що 11 квітня 2014 року померла його мати [PERSON] Позивач прийняв спадщину після її смерті, проте позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права на земельні ділянки, належні матері, у звязку з внесенням змін до державного акту про право приватної власності на землю, виданого на імя спадкодавця, з порушеннями порядку, передбаченого п. 3.5. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року № 28, та невідповідністю зовнішніх розмірів вказаних земельних ділянок, зазначених у державному акті про право приватної власності на землю, виданому на імя спадкодавця, фактичним розмірам даної земельної ділянки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. \~ Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області [PERSON] під час розгляду справи проти задоволення уточненого позову не заперечувала. Представник третьої особи [PERSON] районного виробничого відділу Хмельницької районної філії ДП «Центр ДЗК» [PERSON] позовні вимоги підтримав. \~ \~\~\~\~ \~Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом обєктивно встановлено, що 11 квітня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач є сином та спадкоємцем за законом першої черги померлої, прийняв спадщину після її смерті, подавши до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про народження, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38409765 від 18 вересня 2014 року, довідкою [PERSON] державної нотаріальної контори від 27 травня 2015 року № 912/01-16. \~\~\~\~\~Спадкодавцеві [PERSON] за життя було видано Державний акт серії ХМ № 368 на право приватної власності на землю загальною площею 0,1676 Га, призначену для обслуговування будівель та ведення особистого селянського господарства. Однак, при внесенні змін до зазначеного Державного акту було допущено порушення вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року № 28 (чинної на час внесення зазначених змін), що полягають у наступному. Згідно з п. 3.5. цієї Інструкції, у разі зміни меж, розміру, цільового призначення та умов надання земельних ділянок, що відбулися після видачі державного акта, до нього вносяться ці зміни, які фіксуються на плані зовнішніх меж і на останній сторінці державного акта. Зміни на плані зовнішніх меж викреслюються чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю. Всі зміни вносяться одночасно в обидва примірники державного акта. Кожний запис про зміну меж, площі, цільового призначення та умов надання земельної ділянки посвідчується інженером-землевпорядником сільської, селищної, міської Ради народних депутатів або відділу земельних ресурсів районної державної адміністрації. Натомість, після розширення меж належних [PERSON] земельних ділянок на Державному акті серії ХМ № 368 домальовано ділянку площею 0,0895 Га, замість внесення відповідних змін на плані шляхом викреслювання змін чорною тушшю та перекреслення старих меж червоною тушшю. З цих підстав державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки, що підтверджується довідкою [PERSON] державної нотаріальної контори від 06 березня 2015 року № 372/01-16. Крім того, фактична конфігурація та площа вказаних земельних ділянок не відповідають розмірам ділянок, зазначеним у державному акті на право приватної власності на землю. Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі встановлено, що фактична площа спірних земельних ділянок становить відповідно 0,0680 Га, 0,0118 Га та 0,0780 Га. Таким чином, [PERSON] міською радою Хмельницької області при видачі [PERSON] державного акта та при внесенні змін до нього були допущені помилки, які позбавляють позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень. \~\~\~\~\~Згідно з ст. 131 вказаного Кодексу, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. \~\~\~\~\~Згідно з ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~Згідно з положеннями ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. \~\~\~\~Положеннями статей 1258, 1262, 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, прийняв спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у звязку неправильним внесенням змін до належного спадкодавцеві правовстановлюючого документа та невідповідністю конфігурації та площі, зазначеної у державному акті про право приватної власності на землю, фактичним розмірам земельних ділянок. \~\~\~\~\~За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом за їх фактичними розмірами. \~\~\~\~\~На підставі ст.ст. 392, 1225, 1258, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України, п. 3.5. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року № 28,

Outcome: approved