overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У травні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем в період часу з 28 квітня 2012 року по 21 листопада 2017 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитину не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони [PERSON], 1982 року народження, та [PERSON], 1984 року народження, перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року по 21 листопада 2017 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Діти мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У травні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувають у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти стягнення аліментів у вказаному розмірі не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі з 29 грудня 2015 року, який уклали в\~ Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Донецькій області. Від шлюбу народилась спільна дитина- Левченко\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 714424. Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS], та знаходиться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У травні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з жовтня 2017 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року. Шлюб перший, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на звернення позивачки до суду з позовом, яка послалась на порушення її прав подальшим перебуванням у шлюбі, та задоволення позову судом, судові витрати мають бути стягнуті на її користь з відповідача. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У травні 2018 року позивач «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості за фактично спожиті комунальні послуги за період з 31.05.2014 року по 31.03.2018 року в розмірі 35566, 59 грн, з яких 25040, 98- сума основного боргу, 9130,14- сума інфляційних втрат, 3% річних - 1395, 47, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення, яке розташоване по [ADDRESS]. 01.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1054 Е-329 про відшкодування позивачем витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна, виконавець за договором забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також будинку та прибудинкової території, а споживач відшкодовує витрати виконавця на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих виконавцем. У зв'язку з несплатою відповідачем за житлово-комунальні послуги за період 31.05.2014 року по 31.03.2018 року виникла заборгованість у розмірі 35566, 59 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 23.05.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, з приводу ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У травні 2018 року позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі-позивач) звернулося до Шевченківського районного в м. Києві суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 01.11.2004 року та користується житлово-комунальними послугами. Позивач зазначає, що виконує функції із утримання будинку, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. У зв'язку з несплатою відповідачем за житлово-комунальні послуги за період з 31.03.2013 року по 01.04.2018 року заборгованість складає 40381,62 грн. з яких: основна заборгованість - 20149,30 грн., інфляційні втрати - 17921,38 грн. та 3% річних - 2310,94 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Тому позивач просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 31.03.2013 року по 01.04.2018 року в розмірі 40381,62 грн. з яких: основна заборгованість - 20149,30 грн., інфляційні втрати - 17921,38 грн. та 3% річних - 2310,94 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 01 червня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся із заявою в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, наявні докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

У травні 2018 року позивач КП «Святопетрівське» Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно довідки Ф-3 [PERSON] разом зі своєю сім»єю у складі двох осіб проживає у [ADDRESS] і користується житлово-комунальними послугами, які включають в себе витрати на утримання будинку та прибудинкової території, вивезення побутових відходів. На підставі договору від 01.03.2010 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, укладений між КП «Петрівське», правонаступником якого є КП «Святопетрівське» та [PERSON]. Відповідно до Статуту підприємства,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У травні 2018 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 28.05.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 2878299 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. 30.05.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір/заяву про відкриття кредитного ліміту за БПК, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % на рік з кінцевим терміном повернення, а в разі перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки. Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 08.08.2017 року становить 1 993 грн. 18 коп. і складається з 1 498 грн. 89 коп. - основна заборгованість (прострочена), 36 грн. 96 коп. - строкові проценти за користування кредитом, 382 грн. 31 коп. - прострочені проценти за користування кредитом, 40 грн. 00 коп. - пеня за прострочену заборгованість, 9 грн. 00 коп. - комісія за розрахунково-касове обслуговування, 19 грн. 44 коп. - сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом, 6 грн. 58 коп. - три відсотки річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з наявністю простроченої заборгованості у відповідача, ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до [PERSON] із листом вимогою від 19.05.2017 року № 754/32 про необхідність повернення суми боргу не пізніше 30 днів з дати отримання цього листа-вимоги. Однак, вказана вимога банку відповідачем не виконана, що стало причиною для звернення до суду. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

У травні 2018 року позивач позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 18 вересня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблений актовий запис № 2561. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Між подружжям часто виникали непорозуміння. Тривалий час кожен з подружжя живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18 вересня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблений актовий запис № 2561. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що з\~18\~вересня 2014\~року[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №265250, видане 18 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблений актовий запис № 2561. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Між подружжям часто виникали непорозуміння. Тривалий час кожен з подружжя живее окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім»я припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом вони не проживають. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У травні 2018 року позивач ТОВ «ЗАРАЗ» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ТОВ «ЗАРАЗ» є виконавцем житлово-комунальних послуг в селі Чайки Києво-Святошинського районного суду Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільради Києво-Святошинського району Київської області № 484/4 від 27 листопада 2009 року. ТОВ «ЗАРАЗ» надає житлово-комунальні послуги по всьому буд. 21 корп. 4 розташованого по вул. Валерія Лобановського в селі Чайки Києво-Святошинського району Київської області і діє на підставі Статуту. Відповідачем із Позивачем було укладено письмові договори, зокрема дійсний станом на дату звернення до суду Додатковий договір від 25.05.2016 р. № 3 про реструктуризацію заборгованості з утримання житла будинку та прибудинкової території за договором №255 від «17» листопада 2011 р. про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Проте за період з 25.05.2016 р. по 14.02.2018 р. Відповідачем визнану в повному обсязі заборгованість було погашено лише частково, договір реструктуризації заборгованості постійно порушувався, та в результаті заборгованість Відповідача знизилась проте станом на 20.02.2018 р. становить значну суму 50 272,51 грн. Відповідача листом від 23.01.2018 р. №3 було попереджено письмово про необхідність виконання укладеного договору реструктуризації та намір звернутись до суду, проте реструктуризовані платежі Відповідачем не було сплачено згідно договору. У зв'язку із зазначеним листом від 23.02.2018 р. вих. № 41 ТОВ «ЗАРАЗ» повідомило Відповідача про розірвання договору реструктуризації заборгованості згідно Додаткового договору від 25.05.2016 р. № 3 про реструктуризацію заборгованості з утримання житла будинку та прибудинкової території за договором №255 від «17 листопада 2011 р. про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. ТОВ «ЗАРАЗ» виконало свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, надавши відповідні послуги своєчасно та у повному обсязі, а Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання по їх оплаті. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 08.11.2010 р. та користуються житлово-комунальними послугами, тому зобов'язана сплачувати за надані йому послуги, згідно затверджених тарифів, за кожен місяць. ТОВ «ЗАРАЗ» виконало свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, надавши відповідні послуги своєчасно та у повному обсязі, а Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання по їх оплаті.. У відповідача станом на 04.05.2018 року виникла заборгованість в сумі 50272,51 грн. Крім того

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У травні 2018 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.02.2010р. у розмірі 64 043, 82 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв»язку з чим підписала заяву № б/н від 01.02.2010р., згідно якої отримала кредит у розмірі 8 500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладенні на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. За вказаних обставин, а також у зв'язку з виникненням у відповідача значної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з позовом, який просить задовольнити. Ухвалою суду від 19.06.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з»явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд,

Outcome: partial