Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-26026-290407 (далі Договір). Відповідно до п. 1.1. вищевказаного Договору, Банк зобовязується надати Позичальникові кредит у розмірі 1878 грн на умовах визначених Договором. Згідно п. 2.3. Договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % у рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.5. Договору за обслуговування кредитної заборгованості Позичальник сплачує Кредитору плату у розмірі 2,75 % на місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватися відповідно до умов Договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав надавши відповідачеві кредит у розмірі 1878 грн. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора у повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Станом на 13 травня 2015 року відповідач не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором у результаті чого виникла заборгованість, що станом на 13 травня 2015 року становить 1943,73 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 1419,26 грн; заборгованості за відсотками 61,75 грн; заборгованості за комісіями 462,72 грн. Положеннями Договору передбачено, що Кредитор у випадку порушення Позичальником строків сплати передбачених Договором платежів більше ніж на один місяць, має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті Позичальником платежів у строки, передбачені Договором, Кредитор має право вимагати від Позичальника оплати боргового зобовязання у примусовому порядку, згідно чинного законодавства України. У судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не зявився, однак згідно вимог, що містяться у позові, просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Крім цього, надав суду письмові заперечення проти позову, а також заяву про застосування до спірних правовідносин позовної давності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 29 квітня 2007 року між сторонами укладено кредитний Договір № 001-26026-290407 (а. с. 6, 7). Відповідно до п. 1.1. цього Договору Кредитор надає Позичальникові грошові кошти на наступні цілі: на придбання Позичальником майна (послуг) у сумі 1878 грн, далі по тексту «Майно», згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі № КРГ000903 від 29 квітня 2007 року, та Розділі 11 цього Договору, та на оплату Позичальником страхового платежу ЗАТ СК «Брама життя» у розмірі 225,36 грн, далі по тексту «Страховий платіж», за договором добровільного страхування № 001-26026-290407 від 29 квітня 2007 року, далі по тексту «Договір страхування», та на оплату Кредитору плати за надання Кредиту відповідно до умов цього Договору у розмірі 0,00 гривень, що разом складають повну суму кредиту 2103,36 грн, далі за текстом «Кредит». Згідно п. 1.2. Договору, кредит надається на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх платежів не пізніше 28 квітня 2008 року на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. п, 2.3., 2.4. Договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % на рік. Проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором щомісячно в день, який відповідає даті укладення цього Договору, на суму фактичної заборгованості за Кредитом виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). Періодом нарахування вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення цього Договору, в поточному місяці по день, який припадає на дату, відповідну даті укладення Договору, в наступному місяці. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення Кредиту. За змістом п. п. 2.5., 2.6. цього Договору за ведення кредитної справи Позичальник сплачує Кредитору плату в розмірі 2,75 % в місяць. Плата за ведення кредитної справи нараховується Кредитором щомісячно в день, що відповідає даті укладення цього Договору на повну суму Кредиту, наданого Позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування Кредитом в періоді нарахування. Періодом нарахування вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення цього Договору, в поточному місяці по день, який припадає на дату, відповідну даті укладення Договору, в наступному місяці Відповідно до п. п. 2.8., 2.9. Договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий Кредит, Позичальник щомісячно не пізніше 29 (двадцять девятого) числа кожного місяця сплачує Кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за Кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи, у розмірі 245 грн, надалі за текстом «Платіж». В місяці, на який припадає закінчення терміну користування Кредитом, зазначений у п. 1.2., Платіж повинен бути сплачений Позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту. У випадку, якщо день сплати Платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній, то Позичальник зобовязаний сплатити Платіж у попередній робочий день. Розмір останнього Платежу може коригуватися Кредитором без додаткового погодження з Позичальником і дорівнюватиме сумі фактичної заборгованості за Кредитом, процентами за його користування та платі за обслуговування кредитної справи, що залишилася після сплати Позичальником всіх Платежів за цим Договором. За змістом п. 10.1. Договору, строк дії Договору встановлюється з дня його підписання Сторонами і діє до повного виконання Позичальником зобовязань за цим Договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. В порушення умов Договору та зазначених правових приписів, станом на 13 травня 2015 року [PERSON] допустив заборгованість за Договором у розмірі 1943,73 грн, що складається із заборгованості за сумою кредиту 1419,26 грн, заборгованості за відсотками 61,75 грн, заборгованості за комісіями 462,72 грн (а. с. 4, 5). Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Зі змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за кредитним договором, що укладений між сторонами у цій справі, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності\~\~(ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). У цій цивільній справі відповідач [PERSON] заявив про застосування до спірних правовідносин позовної давності, про що суд також вище зазначав. Як убачається зі змісту Договору між сторонами, цим Договором установлено щомісячні платежі погашення кредиту, а саме 245 грн на місяць (заборгованість за кредитом + заборгованість по сплаті процентів + плата за ведення кредитної справи (комісія)) (п. 2.8. Договору). Розмір останнього платежу може коригуватися Кредитором без додаткового погодження з Позичальником і дорівнюватиме сумі фактичної заборгованості за Кредитом, процентами за його користування та платі за ведення кредитної справи, що залишилася після сплати Позичальником всіх Платежів за цим Договором (п. 2.9. Договору). Кредит надається на строк дванадцять місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 28 квітня 2008 року (п. 1.2. Договору). Крім вищезазначеного, Договором установлено строк його дії, а саме з дня його підписання сторонами й до повного виконання Позичальником зобовязань. Беручи до уваги вищезазначені правила, а саме те, що перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після кінцевого строку повного погашення кредиту, який за цим Договором установлений не пізніше 28 квітня 2008 року, а також той факт, що останній платіж відповідачем був здійснений 18 лютого 2008 року (а. с. 4), відповідно суд приходить до переконання, що позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у цьому позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed