Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 11 по вул.С.Щедріна в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтований тим, що вона є власником вказаного будинку згідно договорів дарування від 27.04.2010 року та 04.05.2001 року. На даний час в будинку зареєстрований її цивільний чоловік [PERSON], який з березня 2016 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Договору найму жилого приміщення з відповідачем вона не укладала. Реєстрація відповідача в будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала й просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення у газеті «Вісті придніпровя» від 20.07.2017 року № 55 (1854). Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.\~\~ З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно договорів дарування від 27.04.2010 року та 04.05.2001 року позивач є власником будинку № 11 по вул.С.Щедріна в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.4,5). На день розгляду цивільної справи в домовій книзі для прописки громадян, що проживають в [INFO], за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.7-10). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 22 травня 2017 року (а.с.14). 03 травня 2017 року головою квартального комітету № 20 Марганецької міської ради [PERSON] в присутності жильців-сусідів [PERSON], [PERSON] складено акт про те, що [PERSON], [INFO], не проживає в [INFO] з березня 2016 року (а.с.11). Сукупністю досліджених достовірних доказів підтверджується, що відповідач не є власником вказаного будинку, не проживає в ньому з березня 2016 року, витрати на утримання житла не несе, за комунальні послуги не сплачує. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження квартирою, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами.

Outcome: approved