Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

у червні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 09 листопада 2006 року та від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2010 року шлюб із відповідачем [PERSON] був розірваний. Відповідач [PERSON] проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні. У відповідача немає інших дітей, а також осіб, які б перебували на його утриманні. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує свого обов'язку по утриманню сина, тому вона вирішила звернутись в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина. В судове засідання, яке було призначено на 31 липня 2017 року о 09.50 год. позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позов, просить суд розглядати справу у її відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 31 липня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 09 листопада 2006 року. Від спільного життя з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дані факти стверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 26.11.2013. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає кошти на утримання сина [PERSON], а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved