overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

У травні 2020 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 19 вересня 1993 року уклали шлюб, який зареєстрований Коржівською сільською радою Старокостнятинівського району Хмельницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки не склалися, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просить його задовольнити. Суду пояснила, що два роки подружніх стосунків не підтримують, тому термін для примирення є недоцільним. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позов не подав. Його представник в судовому засіданні позов визнав та просить його задовольнити та не надавати термін для примирення подружжю. Ухвалою судді від 14 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01 червня 2020 року ухвалено рішення суду. Суд, заслухавши доводи позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 вересня 1993 року, який зареєстрований Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки сторони припинили та не підтримують їх з підстав відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, спільно не проживають та спільного господарства не ведуть понад два роки,позивач наполягає на розірванні шлюбу При таких обставинах суд не вбачає доцільним надання терміну для примирення. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. Відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 840,8 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У травні 2020 року позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 89534,39 грн. за кредитним договором № б/н від 01.06.2017 р. та судові витрати у розмірі 2102 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписав заяву. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 20.04.2020 року виникла заборгованість у розмірі 89534,39 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відзив на позовну заяву до суду не надійшов. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.06.2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н відповідно якого позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із умовами та привалами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформації по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web -сайт банку (www://privatbank.ua або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www://privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У травні 2020 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.Просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» суму заборгованості в розмірі 15 644 грн. 91 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що відповідачем було укладено договір №644970 від 02.06.2014 року 20.07.2015 року між сторонами було укладено додатковий договір до договору №644970 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск а надання платіжної картки. Відповідно до п.1.1.1.-1.1.2 даної заяви банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні. Відповідно до п.1.1.4 Додаткового договору №1 Банк надав позичальнику кредит в розмірі 20 000 грн. на споживчі потреби на строк дії платіжної картки. 20.07.2015 року за заявою позичальника кредитний ліміт було зменшено до 15 000 грн. Процентна ставка фіксована і складає 28% і сплачується щомісячно. З січня 2020 року відповідач не виконує умови договору щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 21.05.2020 року виникла заборгованість в розмірі 15 644 грн. 91, що має відображення у Розрахунку заборгованості (а.с.7-13). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21.05.2020 року має заборгованість - 15 644 грн. 91 коп., яка складається з: -14 006,94 грн. - основна заборгованість по кредиту; -1572,42 грн. - проценти за користування кредитом; -14,00 грн. - комісія; -9,54 грн. - пеня; Отже, загальна заборгованість до стягнення становить - 15 644 грн. 91 коп. Тому, ПАТ «Ощадбанк» просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» суму заборгованості в розмірі 15 644 грн. 91 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі. Оскільки позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 26 травня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №593. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 27 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1022. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 01 червня 2007року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 619. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2369. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. З червня 2019 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач позовну заяву з додатками отримала (а.с. 21), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища відповідача не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 17.04.2019 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобівCLAU № 14112 предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом «Форд» д.н. [NUMBER] . 26.08.2019 року на 65 км. 10 м. а\\д М-06-Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , автомобіля «Рено» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д.н. [NUMBER] , яким керував відповідач. Відповідно до довідки № 3019239510083819 по ДТП, відповідача, за порушення вимог ПДР, були складені адміністративні матеріали та 26.09.2019 року постановою Макарівського районного суду Київської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Таким чином, відповідач є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю «Форд», д.н. [NUMBER] . 25.09.2019 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. №15/04/9.01/2670.19 звернулася [PERSON] у зв`язку з ДТП, яке є страховим випадком згідно з умовами договору страхування. 10.10.2019 позивач на підставі страхового акту № 4466 від 07.10. 2019 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 05.11.2010 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №566. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя - [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за розпискою у розмірі 173 206,44 грн., а також стягнути з нього судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що між [PERSON] та [PERSON] , 08.10.2015 року було укладено два письмових договори позики (розписки), предметом яких стало отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 2 265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) доларів США, що за курсом НБ України на 20.05.2020 р. складає 60 067,80 грн. та 1 780 (одна тисяча сімсот вісімдесят) євро, що за курсом НБ України на 20.05.2020 р. складає 51 655,60 грн., усього - 111 723,40 грн. Цими розписками відповідач зобов`язався повернути позивачеві позичені кошти, при цьому строк повернення було не встановлено. Оскільки строк повернення грошей в розписках не встановлений, 16.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів в розмірі 2 265 доларів США та 1 780 Євро у семиденний строк, тобто до 23.05.2017 року. Ця вимога була направлена відповідачу за його місцем проживання. Але й до теперішнього часу, а саме до 20.05.2020 року вищезазначена вимога відповідачем не задоволена, грошові кошти позивачеві не повернено.

Outcome: dismissed