Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

У червні 2019 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт закінчення нею прийняття участі в АТО. Вказувала, що з 29.11.2016 року відповідно до наказу №425о/с ГУНП в Донецькій області вона перебуває на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області, а з 07.04.2014 року приймала безпосередню участь в проведенні АТО (відповідно до наказу Першого заступника керівника АТЦ від 02.02.2015 №33). Рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТЦ від 30.04.2018 року №33/1-4129 проведення АТО припинено. Відділом кадрів було сформовано список осіб для включення в наказ АТЦ про завершення участі в АТО, але у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною її до списку не внесли. Наслідком цих дій стала не можливість подачі документів для отримання статусу учасника бойових дій, адже згідно з п. 6 Постанови КМУ від 20 серпня 2014 року № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. Оскільки внести зміни до наказу не можливо у зв`язку з ліквідацією АТЦ відповідно до рішення РНБО від 30.04.2018 р. «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» №116/2018 просила встановити факт закінчення нею прийняття участі в АТО. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Національної поліції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав пояснення згідно із якими, [PERSON] була зарахована до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в період з 07.04.2014р. (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 02.02.2015р. № 33) до 06.11.2015р. (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 13.12.2015р. № 347) та з 07.11.2015р. (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14.12.2015р. № 348), але у зв`язку з відпусткою для догляду за дитиною з 27.01.2017р. до 02.11.2019р. (наказ ГУНП в Донецькій області від 29.11.2016р. № 425 о/с) наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про виключення зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових завдань її не виключено зі складу сил і засобів АТО. Заяву [PERSON] просив задовольнити та встановити факт закінчення прийняття участі в АТО [PERSON] , справу розглянути за його відсутності. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що Наказом начальника Головне управління Національної поліції в Донецькій області від 29.12.2016 року №425 о/с лейтенанта поліції [PERSON] призначено інспектором сектору кадрового забезпечення Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з посадовим окладом 2400 гривень, увільнивши її від посади інспектора Приморського відділення поліції Центрального відділу поліції цього Головного управління, закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером 0123721 та вважати її у відпустці для догляду за дитиною з 27 січня 2017 року до 02 листопада 2019 року за новою посадою. Листом Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Донецькій області від 11.05.2019 року на рапорт щодо надання інформації про допущення помилок в облікових даних заявника в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України заявнику було повідомлено, що [PERSON] була зарахована до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в період з 07.04.2014р. (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 02.02.2015р. № 33) до 06.11.2015р. (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 13.12.2015р. № 347) та з 07.11.2015р. (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14.12.2015р. № 348), але у зв`язку з відпусткою для догляду за дитиною з 27 січня 2017 року до 02 листопада 2019 (наказ ГУНП в Донецькій області від 29.12.2016р. № 425 о/с) наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про виключення зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечені її проведення, з метою виконання службових завдань її не виключено зі складу сил і засобів АТО. Враховуючи статті 3, 10, 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30.04.2018р. № 33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичною операцією функціонувати перестав та з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні Антитерористичної операції рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішення про припинення антитерористичної операції приймається керівником оперативного штабу з управління цією операцією. 30 квітня 2018 року переформатовано антитерористичну операцію та розпочато операцію об`єднаних сил, рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30 квітня 2018 року № 33/1-4129 проведення АТО припинено, Оперативний штаб з управління АТО припинив свою діяльність. Приймаючи до уваги викладене, позицію заінтересованої особи у справі, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог та необхідність встановлення факту закінчення [PERSON] прийняття участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. На підставі викладеного та

Outcome: approved