Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що дитина народилася від шлюбу її племінниці [PERSON] та [PERSON] , який [INFO] помер. Батьки дитини хворіли на наркоманію, неодноразово лікувалися, але це не дало позитивних результатів, у зв`язку з чим новонароджена [PERSON] з чотиримісячного віку знаходиться на повному утриманні позивача, так як батьки її покинули та з того часу не цікавилися її життям. Окрім того, відповідач неодноразово притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, не проявляє батьківської турботи та не забезпечує її матеріально, а також на підтвердження своєї згоди на позбавлення її батьківських прав відповідач надала письмову заяву до органу опіки та піклування. Позивач вказала, що дитина проживає в її сім`ї майже із самого народження та вважає її своєю матір`ю. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутності, а також відсутності позивача, уточнений позов підтримує. Відповідач причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши в ній про визнання позовних вимог, а представник відповідача направила до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що відповідач позов визнає. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та вважає, що позов підлягає задоволенню, а також вказав на недоцільність підготовки висновку щодо розв`язання спору у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.\- Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов`язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері. Судом встановлено, що відповідач та [PERSON] , який помер [INFO] , є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом її про народження та свідоцтвом про смерть її батька (а.с. 15, 16). З огляду на визнання позову відповідачем судом встановлено, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально їх не забезпечує. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача. Статтею 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і суд, одночасно з позбавленням батьківських прав може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача, яка здійснює догляд та утримання дитини, аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, виходячи винятково з інтересів дитини, суд вважає, що позов ґрунтується на вимогах закону, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved