Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.08.2014 р. Деснянському районному суду м. Києва визначено підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ « Родовід Банк» про визнання припиненим правовідношення за договором іпотеки . Відповідно до позовних вимог , заявлених позивачем остання просить визнати припиненим правовідношення за Договором іпотеки нерухомого майна : земельної ділянки загальною площею 0, 1500га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0237 ; земельної ділянки загальною площею 0, 1450 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0236 ; земельної ділянки загальною площею 0, 0800 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0637 ) від 14.12.2010 р. , який був укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством « Родовід Банк». Заявлені вимоги обґрунтовані тим , що 11.11.2010 р. між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк» було укладено мирову угоду , відповідно до якої останній зобов»язався здійснити у строк до 23.11.2010 р. погашення заборгованості за кредитним договором . З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов»язання за мировою угодою , 14.12.2010 р. між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк» було укладено договір іпотеки , за умовами якого позивач передала в іпотеку відповідачу належне їй на праві власності нерухоме майно , а саме : земельну ділянку загальною площею 0, 1500га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0237 ; земельну ділянку загальною площею 0, 1450 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0236 ; земельну ділянку загальною площею 0, 0800 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0637 ) . З моменту настання строку виконання основного зобов»язання за мировою угодою , в межах трирічного строку позовної давності , Банк не пред»явив вимоги до позивача , як майнового поручителя , про звернення стягнення на предмет іпотеки , а тому правовідносини , які виникли між іпотекодержателем та іпотекодавцем підлягають припиненню . На даний час позивач , як майновий поручитель , позбавлена можливості вільно розпоряджатися своїм майном , яке є предметом іпотеки . Бездіяльність відповідача з 26.11.2010 р. свідчить про його незаінтересованість земельними ділянками , що є предметом іпотеки та прощення боргу . Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом , в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за мировою угодою від 11.11.2010 р. у розмірі 261 867, 42 дол. США та 4 515 856 , 23 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме : земельну ділянку загальною площею 0, 1500га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0237 ; земельну ділянку загальною площею 0, 1450 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0236 ; земельну ділянку загальною площею 0, 0800 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0637 ) . Заявлені вимоги мотивовані тим , що Банк неодноразово звертався до позичальника та Іпотекодавця з письмовими вимогами про виконання умов мирової угоди та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав з обставин , що викладенні у позовній заяві , одночасно зазначив про те , що позивачка зареєстрована у м. Донецьку , на даний час проживати за місцем реєстрації не має можливості через небезпеку яка існує внаслідок бойових дій. Земельні ділянки , які є предметом іпотеки , можуть бути нею освоєні для подальшого використання, або їх продажу з метою придбання небезпечного для проживання житла . Зустрічні позовні вимоги представник позивача , який одночасно представляв інтереси 3-ої особи за зустрічним позовом [PERSON] , не визнав та надав заяву про застосування строку позовної давності до заявлених вимог . Представник відповідача ПАТ «Родовід Банк» Дзюрман О.А. в судовому засіданні вимоги за первісним позовом не визнала , надала заяву про застосування строку позовної давності до зазначених вимог . Вимоги за зустрічним позовом підтримала, з обставин , що викладені у зазначеному позові . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню , зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено , що 17.11.2006 р. між [PERSON] та ПАТ « Родовід Банк» був укладений Кредитний договір № 15.3/СД-170.06.3 за умовами якого Банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 600 000 дол. США терміном до 16.11.2007 року включно . Позичальник зобов»язався забезпечити повне повернення одержаної суми кредитів не пізніше 16.11.2007 р. та сплачувати нараховані проценти за користування кредитами ( а.с. 70-71). 20.11.2006 р, 04.06.2008 р. , 17.06.2008 р. , 19.11.2009 р. ,11.12.2009 р. між [PERSON] та ПАТ « Родовід Банк» укладались Договори про внесення змін до Кредитного договору № 15.3/СД-170.06.3 від 17.11.2006 р. ( а.с. 72-76 ) . У вересні 2010 р. ПАТ « Родовід Банк» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2010 р. затверджено мирову угоду між ПАТ « Родовід Банк» та [PERSON] , за умовами якої ПАТ « Родовід Банк» зобов»язався частково списати пеню за кредитним договором у розмірі 2 583 685, 67 грн. в разі надання [PERSON] або його майновим поручителем в строк до 23.11.2010 р. у заставу ( іпотеку ) Банку нерухомого майна на загальну суму 3 334 000, 00 грн . [PERSON] зобов»язався у строк до 23. 11.2010 р. здійснити погашення заборгованості за кредитним договором : - по процентах у розмірі 2 9993 393 , 83 грн ; - пеню у розмірі 340 606, 17 грн . Відповідно до п. 7 вищезазначеної мирової угоди у разі непогашення [PERSON] процентів за кредитом та пені в строк до 26 .11. 2010 р. Банк має право звернути стягнення на предмет застави ( іпотеки ) відповідно до умов договору та чинного законодавства України ( а.с. 9,10 , 79 ) . 14.12.2010 р. між [PERSON] та ПАТ « Родовід Банк» був укладений Договір іпотеки за умовами якого [PERSON] для забезпечення виконання в повному обсязі зобов»язань [PERSON] перед ПАТ « Родовід Банк» за Мировою угодою від 11.11.2010 р. щодо погашення заборгованості , передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно , а саме : земельну ділянку загальною площею 0, 1500 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0237 ; земельну ділянку загальною площею 0, 1450 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0236 ; земельну ділянку загальною площею 0, 0800 га , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 011194700:08:001:0637 ) ( а.с. 11-13 ) . Відповідно до п. п. 3.1.2, 3.1.3 Договору іпотеки Іпотекодержателю належало право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки , якщо позичальником не будуть виконані вимоги , передбачені умовами Мирової угоди та на свій розсуд : 1) застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку визначеному п. 3.2 цього Договору , шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем ; 2) звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса ; 3) звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду . Відповідно до п. 5.4 Договору іпотеки останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до повного розрахунку Іпотекодавця із Іпотекодержателем за основним зобов»язанням . Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України « Про іпотеку» - іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору . Відповідно до ст. 17 Закону України « Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов»язання або закінчення строку дії іпотечного договору . Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі , зі спливом якого пов»язана дія чи подія , яка має юридичне значення . Разом із настанням певної події , яка має юридичне значення , законодавець пов»язує термін , який визначається календарною датою або вказівкою на подію , яка має неминуче настати ( ч. 2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України ) . Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками , місяцями , тижнями , днями або годинами . Умова Договору іпотеки про дію іпотеки до повного виконання зобов»язань за основним зобов»язанням не може розглядатись як встановлення строку дії іпотеки . Як зазначено у п.п.3.3, 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 « Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів » за зобов»язаннями , строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги , перебіг позовної давності починається від дня , коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання . Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах , наданих їй договором або актами цивільного законодавства . Виходячи з вищевикладеного , суд вважає обґрунтованим посилання представника позивача про те , що оскільки строк дії Договору іпотеки укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем не визначено , то при визначенні останнього слід керуватися межами встановленими актами цивільного законодавства , а саме загальним строком позовної давності , який відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України становить три роки . В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом вказувала про те , що строк позовної давності відповідачем пропущено не було , оскільки Банком вживались заходи , спрямовані на виконання боржником та майновим поручителем умов мирової угоди та уповноваженим представником останніх [PERSON] у відносинах з Банком вчинялись від імені боржника та майнового поручителя дії , які свідчать про визнання боргу або іншого обов»язку , та відповідно переривання перебігу строку позовної давності . Як вбачається з матеріалів справи ПАТ « Родовід Банк» 30.05.2011 р. звертався з письмовими вимогами до позичальника [PERSON] та майнового поручителя [PERSON] , в яких пропонував останнім сплатити суму заборгованості за кредитним договором та зазначав про те , що у разі несплати зазначеної суми буде змушений скористатися правом на звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно в судовому порядку ( а.с. 106-109 ) . 23.06.2011 р. [PERSON] звернувся до ПАТ « Родовід Банк» з листом , в якому просив розглянути питання щодо погашення існуючої заборгованості за рахунок добровільної передачі земельних ділянок ( предмет іпотеки) у розпорядження Банківської установи , або в інший спосіб ( а.с. 105 ) . 20.07.2011 р. ПАТ « Родовід Банк» письмово звернувся до позичальника ( копія листа адресована Поручителю [PERSON] .) та у зазначеному зверненні повідомив позичальника про те , що Банком розглядається можливість погашення заборгованості за Мировою угодою шляхом прийняття у власність Банком предмета іпотеки та запропоновано розглянути питання щодо внесення змін до договору іпотеки , доповнивши останній таким застереженням , як передача Банку права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання ( а.с. 1103-104) . Отримання копії зазначеного листа позивачем [PERSON] матеріалами справи не підтверджено . 27.07. 2011 р. [PERSON] направлено листа на адресу ПАТ « Родовід Банк» , в якому останній висловив свою згоду з пропозицією Банку викладеною у листі від 20.07.2011 р. та просив погодити дату , місце та час для укладання Угоди ( а.с. 102 ) . 25.01.2013 р. ПАТ « Родовід Банк » письмово звернувся до позичальника [PERSON] та майнового поручителя [PERSON] з вимогами , в яких пропонував останнім у 30-ти денний строк сплатити суму заборгованості за кредитним договором ( а.с. 100-101 ) . 20.03.2013 р. представник позичальника [PERSON] - за довіреністю [PERSON] звернувся до ПАТ « Родовід Банк» з листом , в якому висловив прохання до Банку для скорішого і взаємовигідного вирішення питання щодо можливості погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором розглянути питання щодо реструктуризації заборгованості , внесення змін до договору іпотеки ( а.с. 99 ) . В липні 2013 р. ПАТ « Родовід Банк» звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.12. 2013 р. в задоволені позовних вимог було відмовлено та зазначено серед іншого про те , що права позивача підлягають захисту шляхом звернення до суду виконання ухвали суду , якою було затверджено мирову угоду кладену між Банком та позичальником 19.11.2010 р. ( а.с. 89-92 ) . Вищезазначене рішення суду набуло законної сили в установленому порядку . 08.11.2013 р. представник позичальника [PERSON] - [PERSON] письмово звернувся до ПАТ « Родовід Банк» та в зазначеному листі зазначив про те , не дивлячись на те , що узгодження процедури реалізації передачі предмета іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання відбулось , процедура реалізації домовленості зупинилась з невідомих причин , а тому пропонував Банку скористатися своїм правом звернутися до суду з позовом до майнового поручителя [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки із встановленням способу реалізації предмета іпотеки ( а.с. 96-98 ) . 15.10.2014 р. ПАТ « Родовід Банк» звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про примусове виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2010 р. Постановою державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 20.10.2014 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2010 р. ( а.с. 162, 163) . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2014 р. постанову державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 20.10.2014 р. - скасовано ( а.с. 164 , 165 ) . Виходячи з вищевикладеного , суд вважає необґрунтованим та таким , що не відповідає обставинам справи , посилання представника ПАТ « Родовід Банк» в судовому засіданні про те , що представник позивача [PERSON], будучи уповноваженим представником майнового поручителя [PERSON] у відносинах з Банком на підставі довіреності , вчинив від її імені дії , які свідчать про визнання боргу , або іншого обов»язку та відповідного, переривання строку позовної давності . Іпотекодавець [PERSON] особисто від свого імені, або через свого представника до Банку з метою врегулювання питання погашення заборгованості за кредитним договором не зверталась , згоди на примусове звернення стягнення на предмет іпотеки не надавала . Питання щодо внесення будь-яких змін до Іпотечного договору з майновим поручителем Банком не обговорювалось . Пред»явлення вимог до боржника та поручителя щодо погашення заборгованості та пред»явлення позову до [PERSON] про спонукання виконати мирову не може братися судом до уваги як переривання строку позовної давності , щодо вимог заявлених до [PERSON]. з огляду на наступне . Згідно з частиною другою статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги , право на яку має позивач . Дія норми зазначеної частини розповсюджується на випадки субсидіарної відповідальності осіб та на випадки , у яких виконання певного зобов»язання покладено одночасно на декількох осіб . Згідно з ч.2 ст. 543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов»язаними доти , доки їхній обов»язок не буде виконаний у повному обсязі . Солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами цивільного кодексу не передбачена. Зазначене викладено і у п. 23 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин » , де вказано про те , що при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Таким чином , пред»явлення вимог до боржника та [PERSON] , як майнового поручителя щодо сплати боргу за кредитним договором, та пред»явлення позову до [PERSON] не може вважатися підставою, яка вказує на переривання перебігу строку позовної давності , оскільки [PERSON] не є солідарним боржником за зобов»язаннями [PERSON] Проаналізувавши встановлені по справі обставин у їх сукупності , суд приходить до висновку про те , що відповідач ПАТ « Родовід Банк » протягом 3-х років , починаючи з 26.11.2010 р. не вчинив дій спрямованих на звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до п. п. 3.1.2, 3.1.3 Договору іпотеки та не зазначив в судовому засіданні підстав , які б унеможливлювали вчинення таких дій , а тому втратив право звернення стягнення на предмет іпотеки та правовідношення за Договором іпотеки нерухомого майно , який був укладений 14.12.2010 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Родовід Банк» є припиненим . Оскільки суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог за первісним позовом , вимоги позивача за зустрічним позовом не підлягають задоволенню , як такі , що заявлені із пропуском строку позовної давності . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача Публічного акціонерного товариства « Родовід Банк» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп . На підставі викладеного,

Outcome: approved