overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» \~звернувся \~до \~суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості \~за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та \~відповідачем укладено \~ договір про надання кредиту у розмірі 1 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте зобовязання за кредитним договором відповідачем \~ не були \~виконані, в звязку з чим станом на 31.03.2017 року заборгованість по поверненню позики становить 20 045 грн. 42 к. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 20 045 грн. 42 к. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог \~та розгляд справи за його відсутності. \~ Відповідач у судове засідання двічі не зявився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 12.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та \~відповідачем укладено \~кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам, \~про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-32). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняться виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч взятим на себе зобов'язанням відповідач порушив умови кредитного договору та не сплатив станом на 31.03.2017 року заборгованість по договору у розмірі 20 045 грн. 42 к., яка складається з: заборгованість за кредитом 638 грн. 97 к., заборгованість за відсотками - 14 638 грн. 22 к., заборгованість по комісії та пені - 3337 грн. 50 к., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 930 грн. 73 к. - штраф (процентна складова). Оскільки невиконанням взятого на себе зобовязання відповідач спричинив заборгованість перед позивачем у розмірі 20 045 грн. 42 к., порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту та отримання відсотків за користування кредитом підлягає судовому захисту шляхом повного задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь суми позову і судових витрат, понесених при зверненні до суду. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір про надання кредиту у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20.40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте зобов'язання за кредитним договором відповідачем не були виконані, в зв'язку з чим станом на 28.02.2017 року заборгованість по поверненню позики становить 18 328 грн. 49 к. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18 328 грн. 49 к. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 13.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам, про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20.40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-32). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняться виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч взятим на себе зобов'язанням відповідач порушив умови кредитного договору та не сплатив станом на 28.02.2017 року заборгованість по договору у розмірі 18 328 грн. 49 к., яка складається з: заборгованість за кредитом - 434 грн. 07 к., заборгованість за відсотками - 13 065 грн. 44 к., заборгованість по комісії та пені - 3480 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 848 грн. 98 к. - штраф (процентна складова). Оскільки невиконанням взятого на себе зобов'язання відповідач спричинив заборгованість перед позивачем у розмірі 18 328 грн. 49 к., порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту та отримання відсотків за користування кредитом підлягає судовому захисту шляхом повного задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь суми позову і судових витрат, понесених при зверненні до суду. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» \~звернувся \~до \~суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості \~за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та \~відповідачем укладено \~ договір про надання кредиту у розмірі 6 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте зобовязання за кредитним договором відповідачем \~ не були \~виконані, в звязку з чим станом на 30.04.2017 року заборгованість по поверненню позики становить 50 426 грн. 16 к. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 50 426 грн. 16 к. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог \~та розгляд справи за його відсутності. \~ Відповідач у судове засідання двічі не зявився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 17.09.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та \~відповідачем укладено \~кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам, \~про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-15). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняться виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч взятим на себе зобов'язанням відповідач порушив умови кредитного договору та не сплатив станом на 30.04.2017 року заборгованість по договору у розмірі 50 426 грн. 16 к., яка складається з: заборгованість за кредитом 6390 грн. 92 к., заборгованість за відсотками - 38 260 грн. 88 к., заборгованість по комісії та пені - 2896 грн. 92 к., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2377 грн. 22 к. - штраф (процентна складова). Оскільки невиконанням взятого на себе зобовязання відповідач спричинив заборгованість перед позивачем у розмірі 50 426 грн. 16 к., порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту та отримання відсотків за користування кредитом підлягає судовому захисту шляхом повного задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь суми позову і судових витрат, понесених при зверненні до суду. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, сплатило кошти на оплату судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.07.2017 року позовну заяву повернуто позивачу. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про повернення коштів за оплату судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплачені ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти на оплату судового збору в у розмірі 1 600 грн. 00 коп. підлягають поверненню, а заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, сплатило кошти на оплату судового збору у розмірі 1 600 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2017 року провадження у справі закрито у зв'язку із смертю відповідача. У грудні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про повернення коштів за оплату судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, з 01.01.2017 року, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплачені ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти на оплату судового збору в у розмірі 1 600 грн. 00 коп. підлягають поверненню, а заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05.06.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 265. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини сторони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2015 року, шлюб зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 265. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18.09.2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 451. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини сторони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 451. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, разом з тим подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 09 жовтня 2002 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1404, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У травні2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з травня 2017 року вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне відносини та сімейні обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказував, що кожен з подружжя живе своїм життям. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляду справи у її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 04 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції , актовий запис №1085 (а.с.4). Шлюб укладено між сторонами вперше. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 травня 2014 року він уклав шлюб із [PERSON], який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 817. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. В квітні місяці 2017 року між позивачем та відповідачем виник конфлікт на грунті обману та зради. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 16 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 817. Від шлюбу вони дітей не мають. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен.. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 вересня 2000 року він уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 14. Від шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], 2002 року народження, сина [PERSON], 2007 року. Причинами розірванню шлюбу є те, що вони з жінкою різні за характером люди, з різними поглядами на сімейне життя, тому між ними постійно викають сварки та суперечки, вони втратили повагу один до одного. Кожен окремо один від одного веде самостійний спосіб життя, сімейні стосунки вони не підтримують. Їхня сім»я розпалася та існує лише формально, відновлювати з жінкою сімейні відносини наміру він не має. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 30 вересня 2000 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, через що в сім'ї виникали сварки та непорозуміння. Їхня сім'я розпалася, близько семи місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved