Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що між КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] укладений кредитний договір № 130-І від 24.12.2013 року про надання кредиту у розмірі 5000 грн., строком на 1 рік. 09 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] укладена додаткова угода № 130-І/1 про надання кредиту у розмірі 5000 грн., у зв'язку із чим загальна сума склала 10000 грн. Того ж числа між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 130-І від 09.01.2014 року. Згідно п. 1.3 кредитного договору, позичальник зобов'язався щомісяця сплачувати частину кредиту, відсотки, що розраховуються із ставки 60% річних за строковою позикою, та 180% річних за простроченою позикою від фактичної суми заборгованості. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, у зв'язку із чим, станом на 18.05.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 30327,21 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 9213,33 грн., по відсотках за користування кредитом - 21113,88 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «Південно-Східна кредитна компанія» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30327,21 грн. та судовий збір у розмірі 303,27 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 24 грудня 2013 року між КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] укладено кредитний договір № 130-І від 24.12.2013 року про надання кредиту у розмірі 5000 грн., строком на 1 рік. 09 січня 2014 року між КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 130-І/1 до кредитного договору про надання кредиту у розмірі 5000 грн. У свою чергу 09 січня 2014 року у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та КС «Південно-Східна кредитна компанія», укладено договір поруки № 130-І, на підставі якого відповідач поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, зобов'язалась у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем, погасити заборгованість за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 130-І від 24.12.2013 року відповідач, станом на 18.05.2015 року має заборгованість у сумі 30327,21 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 9213,33 грн., по відсотках за користування кредитом - 21113,88 грн. У відповідності до вимог від 31.03.2015 року відповідачі повідомлені про наявність у них простроченої заборгованості за кредитним договором, однак, до теперішнього часу останні свої зобов'язання належним чином не виконали. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, ч. 2 - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Положеннями ст. 11 та 61 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем було доведено належними доказами заявлений розмір заборгованості відповідача за кредитним договором. Проте, зі свого боку відповідачі не надали суду доказів, які б свідчили про належне та своєчасне виконання ними грошових обов'язків у повному обсязі і відсутності заборгованості перед позивачем. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідачі неналежно виконали свої зобов'язання за кредитним договором № 130-І від 24.12.2013 року та з них підлягає стягненню заборгованість у сумі 30327,21 грн., оскільки це підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 303,27 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved