Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивачка обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі проживає в зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1989 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день шлюб між сторонами не розірвано, проте проживають вони окремо. Донька проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач кошти на утримання дитини не надає за виключенням подарунків на свята. Вона працює, але її заробітна плата є мінімальною і її не вистачає для утримання себе та дитини. В свою чергу, відповідач офіційно служить у військовій частині [NUMBER] та має достатній стабільний дохід. У зв`язку з тим, що він не надає фінансової допомоги дитині добровільно, вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутності, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву, в якій пояснив, що проживає в шлюбі з позивачкою та їх донька перебуває виключно на його утриманні, тому позов не визнає. Також підтвердив те, що він офіційно працює. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1989 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану васильківського міськвиконкому Київської області (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 січня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Оскільки обов`язки по утриманню дитини батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 та ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти на дитину стягуються у відповідній частці від заробітку (доходу) батьків. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує ті обставини, що батько дитини офіційно працевлаштований, має постійний дохід, не має на утриманні інших осіб. Інших обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають істотне значення та повинні братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів, відповідач не вказав. Стягнення аліментів у частці від заробітку відповідача є можливим та не порушує інтереси сторін і дітей. Згідно з\~ п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~ 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~ підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей, які навчаються до 23 років, непрацездатних дружини або батьків, а також те, що відповідач має постійне місце роботи, з огляду на обов`язок обох батьків утримувати дитину та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму встановленого\~ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік», суд вважає за можливе та доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної малолітньої дитини аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття Згідно з правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial