overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 22.07.2016 року, зареєстрованого у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 265. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згоден. Майнових спорів немає. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 22 липня 2016 року у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 265 від 22.07.2019 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28.02.2017 р., зареєстрованого у Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 44. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаємоповаги, різні погляди на життя, втрату почуття прихильності, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згодна. Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 28.02.2017 р. у Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 44 від 28.02.2017 р. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 31.07.2015 року, зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 363. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згодна. Майнових спорів немає. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 31.07.2015 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 363 від 31.07.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі [PERSON] , де вказано, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2013 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Полтави суду від 19.08.2016 року (а.с.6) 22.08.2013 року у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 7). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 51 Конституції України,ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням позиції відповідача, який згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України,ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який уточнила та просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] за межі України до дідуся та бабусі, а саме до [ADDRESS] без згоди та супроводу батька [PERSON] в період часу з 15 серпня 2019р. по 15 вересня 2019р. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. У 2014р. [PERSON] отримувала дозвіл у відповідача на виїзд дитини за межі України. Протягом наступних років вона неодноразово здійснювала спроби вивезти доньку за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, проте відповідач , щоразу необгрунтовано та безпідставно затримував оформлення документів.18.05.2019р. позивачем було надіслано заяву на адресу відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, а саме до АР Крим, оскільки донька вже 5 років не бачила своїх дідуся та бабусю. Має намір тимчасово виїхати до АРКрим на короткий термін, без мети постійного проживання за межами України, а саме з метою побачити родичів, оздоровити дитину та відпочити. Жодні права батька, встановлені чинним законодавством України порушуватися не будуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про місце, час та дату розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Начальник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації повідомлена належним чином про місце, час та дату розгляду справи, надала заяву про розгляд справи без представника служби, просить винести рішення в інтересах та на користь неповнолітньої [PERSON] . Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 лютого 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 151. Від сумісного життя сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, подружнє життя не скалося, подружні стосунки фактично розірвано. Збереження сім`ї неможливе. Від позивача надійшла заяви про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки. 01.10.2019 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 лютого 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 151 (а.с. 6). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що тривалий час подружжя проживає окремо, між ними припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 14 травня 2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З червня 2016 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 травня 2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №392. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 08.08.2006 року, зроблений актовий запис № 392 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З червня 2016 року сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулася до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо оформлення їй пенсії за віком. У підтвердження свого трудового стажу вона надала трудову книжку, однак, у зв`язку із наявністю в ній виправлень в її прізвищі, це не виявляється можливим. Так, у трудовій книжці [PERSON] її прізвище некоректно зазначено, а саме проведено наведення останніх літер в ньому. Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявницю можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки від 23.08.1977 року. Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28.10.1997 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] в м.Караганда Казахстан. Російським написанням прізвища є « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.10.1997 року повторно Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, 22 листопада 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №213. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Разом з тим, у трудовій книжці від 23.08.1977 року, виданій на ім`я [PERSON] , 1960 року народження, її шлюбне прізвище [PERSON] вказане з виправленням, а саме російською вказано « [PERSON] » та проведено наведення останніх літер. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ізюмської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Пояснила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. [PERSON] мав у своїй власності гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиною особою, яка бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] , але оформити на себе гараж позбавлена можливості, оскільки втратила правовстановлюючі документи на спірне майно, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадкування в нотаріальному порядку. Просить суд визнати за нею право власності на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Ізюмської міської ради Кисельова Н.С. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечнь або клопотань надано не було. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с. 8-9). За життя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 10 серпня 1982 року №758 отримав земельну ділянку для будівництва гаража по [ADDRESS] .(а.с.5). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216; 1217; 1218; 1219; 1220; 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Зважаючи на ту обставину, що спадкодавець правомірно володів гаражем, а позивачка [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка спадкодавця [PERSON] , то за нею слід визнати право власності на спірний гараж в порядку спадкування.

Outcome: approved