Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

у червні 2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.06.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва за актовим записом № 463 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що на ґрунті відсутності взаємопорозуміння між нею та відповідачем виникли неприязні стосунки, що призводять до постійних сварок у родині, внаслідок чого шлюбні відносини стали неможливими. Почуття любові та поваги до відповідача втрачене та відновити не можливо. На теперішній час проживають разом, проте спільного господарства і кошторису не ведуть. Позивачка вважає примирення неможливим, подальше існування формального шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.06.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва за актовим записом № 463 (а.с.6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved