Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У травні 2014р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 14.11.2012р. шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали угоду відповідно до умов заяви №001-15599-131112 (далі - договір). Відповідно до умов вищевказаного договору банк відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10398,00грн., обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Згідно п.2.1. частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач скористалась кредитною лінією, але станом на 03.01.2014р. не виконує належним чином зобов'язання за договорам, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі 8645,72грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути за відсутності представника банку (а.с.5). Відповідач в судове засідання з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 14.11.2012р. шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали угоду відповідно до умов заяви №001-15599-131112 (далі - договір). Відповідно до умов вищевказаного договору банк відкрив клієнту картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10398,00грн., обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Згідно п.2.1. частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою (а.с. 6-9,10). Відповідно до статуту ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта», є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.20-21). Судом встановлено, що через невиконання відповідачем зобов'язань за договором №001-15599-121112 від 14.11.2012р., станом на 03.01.2014р. склалася заборгованість відповідача перед ПАТ «Дельта банк» в розмірі 8645,72грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 2526,45грн., заборгованості за прострочене тіло кредиту - 5114,10грн., заборгованості за відсотками - 0,00грн., заборгованості за комісіями - 1005,17грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №001-15599-121112 від 14.11.2012р. (а.с.19). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляюється. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договору для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Крім того, в судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір в розмірі 243,60грн. (а.с.2), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved