Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У травні 2020 року позивач [PERSON] звернувся із зазначеним позовом до суду, вказавши, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,40 га, розташована на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] та фактично вступив в управління її спадковим майном. Однак при зверненні його до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №859623, виданий на підставі рішення сесії Яблунівської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №938, був виданий на ім`я [PERSON] [INFO] , тобто після її смерті. Враховуючи наведене, позивач, із урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати недійсним вказаний державний акт на право приватної власності на землю з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після її смерті, а також визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності сільськогосподарського об`єднання пайщиків «Авангард» с. Яблунівка та розташована на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0121018, виданого на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №318, в середньому розмірі земельної частки (паю), визначеному по Яблунівській сільській раді Деражнянського району Хмельницької області. Ухвалою судді від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явився, проте від його представника надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Яблунівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Зокрема, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №859623 [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 2,40 га, розташованої на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на ім`я [PERSON] 21 жовтня 2002 року та на підставі рішення сесії Яблунівської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 2002 року, тобто реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, а також сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON] . Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,40 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку, що у [PERSON] , як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 2,40 га не виникло, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та наявні підстави для визнання державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №859623 недійсним. Встановлено і те, що державний акт на ім`я [PERSON] був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ №0121018, виданого на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №318. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №б-71/0-0.23-76/137-20 від 28 квітня 2020 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Як вбачається із списку громадян-членів сільськогосподарського об`єднання пайщиків «Авангард» с. Яблунівка, який є додатком до державного акту на право колективної власності серії ХМ №0010, виданого вказаному КСГП, [PERSON] була включена до такого списку під №318. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) як член СГОП «Авангард» і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті. Судом також встановлено, що позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] та фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном останньої, що, зокрема, підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою виконкому Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №221 від 11 березня 2020 року. Разом із цим, згідно з письмовим повідомленням приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області Янцаловської В.О. №200/01-16 від 17 квітня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 2,40 га, яка належала [PERSON] , із тих підстав, що реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, а також видача на її ім`я державного акта на право приватної власності на землю відбулися після смерті [PERSON] . З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що він позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на вищезазначену земельну ділянку. При цьому, судом встановлено, що інших спадкоємців до майна померлої [PERSON] , в тому числі осіб, визначених ч.1 ст. 1241 ЦК України, які б мали право на обов`язкові частку у спадщині, немає. Архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №968/01-18 від 13 березня 2020 року підтверджується, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] у 1996-2004 роках не заводилась. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналізуючи вищезазначене, встановивши, що позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] , за відсутності інших спадкоємців, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права на спадкове майно померлої [PERSON] , яким є право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності сільськогосподарського об`єднання пайщиків «Авангард» с. Яблунівка та розташована на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0121018, виданого на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №318, в середньому розмірі земельної частки (паю), визначеному по Яблунівській сільській раді Деражнянського району Хмельницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved