Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У червні 2014 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, просячи стягнути на його користь з відповідача 2000 грн., мотивуючи свою вимогу тим, що 26.10.2013 р. він уклав угоду з ПП [PERSON] про виготовлення та встановлення металопластикової лоджії за адресою: м. Кривий Ріг, [ADDRESS], строк виконання замовлення 30 днів. За виконану роботу він сплатив 26.10.2013 р. відповідачу 2000 грн., що слідує з п. 1.3 договору від 26.10.2013 р.. Але лоджія не була встановлена і договір було розірвано. Відповідач написав розписку від 10.12.2013 р. про те, що поверне кошти у сумі 2000 грн. протягом 10 днів. У зв'язку з тим, що відповідач гроші не повернув, змушений звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача 2000 грн.. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач будучи повідомленим належним чином, відповідно до абз. 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи - докази: договір на монтаж лоджії від 26.10.2013 р., розписку від 10.12.2013 р. (а.с. 4-5, 8), суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини (факти), що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. 26.10.2013 р. між позивачем і відповідачем укладено договір «про монтаж лоджії» за яким виконавець, тоб - то відповідач, зобов'язується виконати роботи за договором протягом 30 днів після підписання договору з вартістю робіт у 4600 грн., а замовник - позивач оплачує виконавцю аванс у розмірі 2000 грн., що він і зробив у день укладення договору. Тоб - то між сторонами виникли, відповідно до ст. 865 ЦК України договірні відносини за договором побутового підряду і вони набули відповідно права та обов'язки підрядника - відповідач, і замовника - позивач. Згідно до ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. За п.п. 1.1, 2.1.1 договору відповідач зобов'язався виконати роботи протягом 30 днів, тоб - то не пізніше 25.11.2013 р., але їх не виконав. У зв'язку з цим позивач відмовився 10.12.2013 р. від договору і вимагає повернення сплаченого ним авансу, отримавши від відповідача розписку, в якій той зобов'язується повернути 2000 грн. протягом 10 робочих днів позивачу у зв'язку з «розірванням» договору на встановлення лоджії, тоб - то відповідач не оспорює законність відмови позивача від договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Фактично відповідач роботи за договором не розпочав протягом 30 днів, передбачених договором. До цього часу відповідачем аванс у розмірі 2000 грн. позивачу не повернуто, чим порушено його право на відшкодування збитків, завданих у зв'язку з тим, що відповідач - виконавець, своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором побутового підряду. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено законом, договір є відповідно розірваним. Крім цього, на підставі ст. ст. 623, 625 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач зобов'язаний відшкодувати завдані кредиторові збитки, а саме в даному випадку сплачений йому позивачем аванс у розмірі 2000 грн., тому вказана сума підлягає стягненню судом, після дослідження та оцінки доказів наданих позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, що є належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума оплати послуг адвоката, як правова допомога в повному розмірі, а також на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при подачі позову, згідно Закону України «Про судовий збір» та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживача» було звільнено позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 611, 623, 625, 651, 865 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved