Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У травні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом до Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький Університет економіки, інформаційних технологій і управління». Зазначав, що працював у відповідача з 03 березня 2008 року до 30 вересня 2015 року. На час його звільнення відповідач в особі його адміністрації не виплатив борг по зарплаті, чим порушив його трудові права. Просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки у розрахунку за період з 01 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року в сумі 8687,60 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що надав письмову заяву. Зазначив, що 27 травня 2016 року в Автозаводському районному суді м. Кременчука отримав судовий наказ від 10 травня 2016 року про стягнення заробітної плати на суму 15328,99 грн., який передав до виконавчої служби. Представник відповідача Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький Університет економіки, інформаційних технологій і управління» у судове засідання не прибув повторно, керівництво якого було повідомлено про час та місце розгляду справи засобами рекомендованого поштового зв'язку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ч. 1 ст. 117 цього Кодексу В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до ч. 2 ст. 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом достовірно встановлено, що позивач працював у відповідача з 03 березня 2008 року до 30 вересня 2015 року на посаді завідувача лабораторії видавничо-редакційного відділу. При звільненні позивача адміністрація відповідача без поважних на те причин не провела виплату позивачеві належних йому розрахункових сум при звільненні за період з листопада 2014 року по вересень 2015 року на загальну суму 15328,99 грн., як сума нарахованої заробітної плати, що підтверджується довідкою відповідача (а.с. 4). Судовим наказом, виданого10 травня 2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука стягнуто з Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький Університет економіки, інформаційних технологій і управління» на користь [PERSON], борг по заробітній платі в сумі 15328,99 грн. Вказана сума боргу по заробітній платі позивачеві станом на день розгляду справи не сплачена відповідачем. З вини адміністрації відповідача, в результаті її неправомірних дій було порушено право позивача на своєчасне одержання винагороди по результатам праці, розрахункових сум при звільненні. Відповідач в особі його адміністрації не надав належних, безспірних, достовірних та допустимих доказів про відсутність вини щодо невиплати позивачеві розрахункових сум при звільненні. На підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки виплати розрахункових сум належних працівнику - позивачу при звільненні за період з дня звільнення - 30 вересня 2015 року до 28 квітня 2016 року у розмірі 8687,60 грн. При цьому, суд погоджується з розрахунками такого середнього заробітку, здійсненого позивачем, який відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08 лютого 1995 року за № 100 (з відповідними змінами та доповненнями в редакції станом на день розгляду справи). Позивач не збільшував позовні вимоги. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір на суму 551,20 грн.

Outcome: approved