Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У січні 2021 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] , виданої 12 лютого 1981 року будівельно-монтажним трестом Миколаївбудстроєм на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування вимог [PERSON] вказала, що вона досягла пенсійного віку і є особою, яка має право на пенсію за досягненням віку. Нині заявниця має намір звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з метою оформлення необхідних документів для призначення пенсії за віком. Але відповідно до даних її трудової книжки, на титульній сторінці вказано по батькові заявниці як « [PERSON] » (російською мовою), а в її паспорті громадянки України вказано по батькові « [PERSON] » (українською мовою). Оскільки титульна сторінка трудової книжки містить вищевказану помилку, що робить трудову книжку неналежним доказом для підтвердження трудового стажу заявниці, але яка є обов`язковим документом при зверненні до ПФУ для нарахування пенсії. Тому заявниця змушена звернутись до суду з вищевказаною вимогою. Заявник до суду не з`явилася, надав заяву, в якій просила розглядати справу за їй відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області свого представника у судове засідання не направили, про місце, час та розгляд справи повідомлено належним чином, надали до суду письмові пояснення. Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що титульна сторінка трудової книжки заявниці серії [NUMBER] , заповнена 12.02.1981 року, має помилку в написанні по батькові заявниці. Із копії трудової книжки, наданої заявницею, вбачається, що остання була заповнена на ім`я заявниці « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до паспорту серії [NUMBER] , виданого 12.01.2007 року Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, по батькові заявниці вказано « [PERSON] ». Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з частиною першою статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.6, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту населення України 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Мінюсті України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надавати працівнику в цьому необхідну допомогу. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я та по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи, що встановлення належності трудової книжки має для [PERSON] важливе юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати право на пенсію, а досліджені судом докази вказують на наявність помилки в по батькові заявниці, зазначеній в їй трудовій книжці, виправлення якої в досудовому порядку неможливе, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення шляхом встановлення належності заявниці трудової книжки.

Outcome: approved