Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором оренди № 02/2013 від 20.06.2013 року на загальну суму 56767,19 грн. та судові витрат у розмірі 567,67 грг. В обґрунтування позову зазначив, що дана заборгованість складається з 29228,92 грн. боргу по орендній платі; 3000,00 грн. штрафи; 23952,58 грн. заборгованості за пенею станом на 12.05.2016 року; 585,69 грн. боргу по відшкодуванню комунальних платежів. Також зазначив, що заборгованість утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем обовязків за договором оренди. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судові засідання 08.07.2016, 21.10.2016, 29.11.2016 рр. не зявився. В останні викликався судовими повістками, котрі повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», а також через оголошення у пресі. При цьому, відповідач не подав заяву про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, у звязку з чим, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з договору оренди нежилого приміщення № 02/2013 від 20.06.2013 року, укладеного між позивачем як орендодавцем та відповідачем як орендарем, предметом договору було тимчасове платне користування приміщення аптеки площею 75 кв.м. за адресою м. Червоноград, вул. Перемоги, 9/32, що належить орендодавцю на праві приватної власності. Строк оренди 12 місяців (п. 1.1, 1.3. договору). Згідно п. 3.2. договору оренди, сума орендної плати за приміщення складає 7500 грн. в місяць. Орендна плата сплачується у розмірі 100% до 10-го числа кожного місяця (п. 3.3). Відповідно до п. 3.4. договору, окремим рахунком орендодавець виставляє орендарю сплату електроенергії, комунальних послуг, експлуатаційних послуг та ін. За невиконання (неналежне виконання) прийнятих на себе зобовязань орендар несе наступу відповідальність: 1) у випадку прострочення по сплаті орендної плати пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення; 2) у випадку просторочення платежу більш ніж на 3 банківські дні орендар сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 20% від суми місячної орендної плати; 3) у випадку нецільового використання обєкта оренди неустойка у розмірі 50% від загальної суми орендної плати, що підлягає сплаті за цим договором. Відповідно до акту приймання-передачі за вище вказаним договором, 20.06.2013 року орендар прийняв в оренду орендоване приміщення. Як вбачається з претензій від 20.06.2014 року № 4, позивач скеровував на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості за орендне приміщення. Доказів будь-якої відповіді на претензію у суду немає. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вище зазначеним договором, станом на 12.05.2016 року відповідач заборгував позивачу 56181,50 грн., з яких: 29228,92 грн. заборгованість по орендній платі; 3000,00 грн. штраф; 23952,58 грн. заборгованості за пенею; 585,69 грн. боргу по відшкодуванню комунальних платежів. З даного розрахунку, а також звіту про дебетові і кредитові операції на рахунку позивача видно, що відповідач свої зобовязання виконував неналежним чином допускав несвоєчасну сплату орендної плати або взагалі її не внесення, що має наслідком настання відповідальності, передбаченої договором, а саме нарахування пені та штрафу. Окрім цього, з матеріалів справи, зокрема рахунку на оплату № 17 від 25.03.2016 року вбачається, що відповідачем не відшкодовано позивачу 585,69 грн. плати за комунальні послуги. Пунктом 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Встановлені обставини справи, зміст договірних зобовязань та викладені вище норми права свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог у частині стягнення заборгованості за договором оренди. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн. згідно квитанції від 29.06.2016 року, а також 100,00 грн. витрат на оплату публікації виклику у пресі відповідно до платіжного доручення № 499 від 31.10.2016 року. Заявлена сума судових витрат у розмірі 567,67 грн. не підтверджена відповідними доказами. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial