Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] та на 1/6 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі у справі є доньками померлої [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01 листопада 2011 року вказані вище квартири були визнані спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] За [PERSON] і [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частці за кожною на кожну з цих квартир. У травні 2014 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини, але постановою нотаріуса від 02.06.2014р. одержав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої зрозумів, що свідоцтво про право на спадщину він не може отримати тому, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01.11.2011 року за померлою дружиною не було визнано право власності на ? частку кожної з квартир. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Суду додатково пояснили, що квартира [ADDRESS] і квартира [ADDRESS] були придбані за час спільного проживання подружжя [PERSON], але договори купівлі-продажу квартир були оформлені на ім'я [PERSON] Рішенням суду від 01.11.2011р. суд визнав ці квартири спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON], визнавши їх частки рівними. За [PERSON] і [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частці за кожною на кожну з цих квартир. Йому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку цих квартир. Відповідач [PERSON], яка діє також за довіреністю від відповідача [PERSON], проти задоволення позову не заперечує. Третя особа - державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Сальник О.Ю. у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1218,1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 06.06.1984 року (а.с.13). 27.04.2000 року був укладений договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на квартиру було зареєстровано комунальним підприємством з технічної інвентаризації 27.04.2000р. у реєстровій книзі №д.44р за №10872 (а.с.34). 23.11.2006 року був укладений договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на квартиру було зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.12.2006р., що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно ( а.с.31-33). [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися її чоловік [PERSON] і доньки [PERSON] і [PERSON] Заведена спадкова справа, спадкоємцям видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.51-204). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 листопада 2011 року квартира [ADDRESS] і квартира [ADDRESS] були визнані спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] За [PERSON] і [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частці за кожною на кожну з цих квартир. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 02.06.2014р. [PERSON] подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право власності на 1/6 частку вказаного вище спільного сумісного майна подружжя (квартир) на ім'я померлої (а.с.200). Постановою нотаріуса від 02.06.2014р. (а.с.201) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на 1/6 частку квартири [ADDRESS] та на 1/6 частку квартири [ADDRESS] на ім'я померлої [INFO] дружини [PERSON] Позивач просить визнати у судовому порядку право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] та на 1/6 частку квартири [ADDRESS] за ним в порядку спадкування за законом після померлої дружини. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом даної норми закону відповідачем у справі повинна бути особа, яка порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача, і такі порушення, невизнання та оспорювання унеможливлюють в повній мірі реалізувати позивачеві свої права, свободи та інтереси. Проте, в порушення вимог закону позивач в своєму позові не зазначив яким чином відповідачі порушили, не визнали або оспорюють права, свободи чи інтереси позивача, не вказав яким чином їх дії чи бездіяльність унеможливили в повній мірі реалізувати позивачеві своє право власності на нерухоме майно. Не навели даних обставин позивач та його представник і під час слухання справи в суді. Судом встановлено і підтверджується довідкою КПТІ Бердянської міської ради від 27.05.2014р. (а.с.8), а також не заперечується самим позивачем факт того, що право власності на квартиру [ADDRESS] і на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачем. Він фактично прийняв спадкове майно, яке залишилося після смерті дружини, оскільки у встановлений законом строк подав заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01.11.2011р. квартира [ADDRESS] і квартира [ADDRESS] були визнані спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON], визнавши їх частки рівними. При цьому право власності за померлою [PERSON] на ? частки цих квартир цим судовим рішенням не визнавалося, оскільки відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, на сьогодні за позивачем [PERSON] залишається зареєстрованим право власності на 2/3 частки кожної з зазначених вище квартир. З огляду на встановлені у судовому засідання обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed