Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 01 грудня 1977 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська було встановлено порядок користування земельною ділянкою та будинком №32 по вул. Військовій в м. Дніпропетровську між власниками цієї ділянки та будинку. Однак 17 липня 2008 року відповідач - [PERSON] самочинно знесла паркани №5 та №7, які були встановлені раніше попередніми господарями, літній душ та встановила паркан на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні позивача - [PERSON], тим самим закривши [PERSON] доступ до його частини будинку. Слід прийняти до уваги, що [PERSON] відмовилась добровільно усунути дану перешкоду і позивач звернувся до суду із відповідною заявою, і як наслідок отримав рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом вчинення певних дій, а саме зобовязати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою по вул. Військовій, 32 в м.Дніпропетровську шляхом знесення паркану із земельної ділянки площею 182 кв.м., що знаходиться у користуванні [PERSON] та надання вільного доступу до земельної ділянки площею 93 кв.м., що знаходиться в загальному користування співвласників. Вказане рішення суду не виконано. Своїми діями Відповідачка завдає неабияких незручностей [PERSON], як одному із співвласників земельної ділянки та будинку №32 по вул.Військовій, 32 в м.Дніпропетровську в користуванні його частиною будинку та земельної ділянки. Окрім цього своїми діями [PERSON] завдає та позивачу моральної шкоди. А саме між ними виникають постійні лайки, до яких призводить неспокійний характер [PERSON], адже на постійні прохання виконати рішення суду як від 1977 року так і від 2013 року вона починає лаятись із застосуванням ненормативної лексики, переходячи па погрози застосування фізичного насилля до [PERSON] та членів його сім'ї, на що не зможе нормально та спокійно реагувати нормальна, адекватна людина. Як наслідок цих постійних сварок моральний стан та психологічне здоровя постійно потребують медикаментозного впливу, тобто позивачу та його сім'ї приходиться вживати заспокійливі засоби аби тримати себе в нормі. Крім цього такі сварки негативно впливають і на взаємовідносини між членами родини позивача. Крім того, 05 листопада 1999 року померла мати Позивача [PERSON], і обставини які склались між сусідами, а саме той факт, що [PERSON] раніше самочинно перегородила спільне подвір'я, теж мають відношення до спричинення нею моральної шкоди позивачу. За десять днів до смерті матері [PERSON] вона втратили свідомість та впала на порозі будинку. В цей час вдома у позивача крім матері нікого не було і тому вона деякий час пролежала па подвір'ї без свідомості, поки до дому не прийшов [PERSON] та викликав швидку допомогу. Коли швидка допомога прибула за адресою вул. Військова, 32 лікарі, зайшовши із обладнанням та ношами до будинку [PERSON] не змогли винести на ношах [PERSON] і тому її прийшлось виносити на одіялі поза будинком де і одна людина може пройти з превеликим трудом, адже намагання достукатись чи то докричатись до [PERSON], щоб вона відчинила хвіртку були безуспішні. Після цього постійні візити [PERSON] та членів його родини до лікарні, а в подальшому похорони та поминки залишили даний епізод їх життя у минулому і навіть на деякий час не відбувалось сварок із Відповідачкою, і навіть невідомо чи то на це вплинули обставини, які склались па той час, чи то у [PERSON] пробудилось сумління - невідомо. Але з часом все вернулось на свої місця і постійні прохання знести паркан і сварки і погрози зі сторони відповідачки в сторону позивача. 15 січня 2015 року помер батько дружини [PERSON] - [PERSON], який був інвалідом Великої Вітчизняної війни першої групи, людина похилого віку, [INFO]. Він дуже хотів свої останні дні прожити зі своєю дочкою [PERSON] дружиною Позивача, але в звязку із тим, що він був вже дуже похилого віку та погано ходив, він просто фізично не зміг пройти технічним проходом поза будинком зі сторони сусідки [PERSON], адже його ширина складає з однієї сторони 50 сантиметрів а з іншою 40 сантиметрів. При цьому [PERSON] пропонувала забрати через суд частину технічного проходу у сусідки [PERSON], при цьому казала що в неї є дуже добрий адвокат і вона може його поросити допомогти із позовом та судом в частині відсудження у [PERSON] частки двору для збільшення технічного проходу, що по суті, дивлячись на те що відбувається, починаючи із 17 липня 2008 року, звучало як знущання. Фактично [PERSON] гак і не зміг забрати батька дружини до свого будинку, що знову ж таки лише погіршило відносини між сусідами, тобто Відповідачкою та родиною [PERSON]. Також Позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії і відповідно має захворювання отримані внаслідок цієї катастрофи, і крім цього взимку 2009 року переніс операцію повязану із поновленням стану здоровя внаслідок хвороби отриманої під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому постійні нервові відносини із [PERSON], постійні намагання добитись правди та поновити свої порушені права, негативно позначаються на відновленні після операції і лише погіршують стан здоровя. З цього приводу позивач звертався до районного відділу МВС та до державного виконавця з приводу виконання рішення суду від 15 травня 2013 року, однак дані дії позивача не відновили порушених його прав. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] моральну шкоду у розмірі 250000,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Відповідачка та її представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували, підтримали надані суду письмові заперечення на позов. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Народного суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 01 грудня 1977 року визнано порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою розташованих за адресою: вулиця Військова, 32 у м. Дніпропетровську. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом вчинення певних дій задоволені частково, а саме зобовязано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою по вул. Військовій, 32 у м. Дніпропетровську шляхом знесення паркану із земельної ділянки площею 182 кв.м. що знаходиться в користуванні [PERSON], та надання вільного доступу до земельної ділянки площею 93 кв.м., що знаходиться в загальному користуванні співвласників. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 5,6,11,25 Закону України «Про виконавче провадження» 17 вересня 2013 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанні рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом вчинення певних дій, третя особа: [PERSON] в якій боржнику надано строк для добровільного виконання до 23.09.2013р. З метою виконання рішення суду державним виконавцем 25.10.2013р., здійснено вихід за адресою боржника, та встановлено, що рішенням суду не виконано, і державним виконавцем надано додатковий строк для виконання рішення суду до 04.11.2013. Про що було складено акт від 25.10.2013р. 04.11.2013 державним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою боржника та встановлено, що рішення суду боржником не виконано та надано строк для виконання до 11.11.2013р. Про що складено відповідний акт від 04.11.2013р. Також відповідний акт складено державним виконавцем 11.11.2013р., який свідчить про не виконання рішення суду. Відповідно до ст. 11,75,89 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 340,00 грн. 09 квітня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції винесено подання щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за невиконання Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2013 року. Таким чином, судом достеменно встановлено, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] дійсно спричинено моральну шкоду. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Враховуючи встановлені судом обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. В порядку розподілу судових витрат згідно зі ст.88 ЦПК України, суд вважає, на необхідне стягнути з [PERSON] до доходу Держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: partial