Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] на території міста Алчевськ Луганської області (окупована територія, на якій проводилося АТО та на даний час проводиться ООС) померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю позивачки, та яка при житті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне померлій майно. Позивачка вважає себе єдиною спадкоємицею за законом на майно після смерті своєї матері, заявляє про відсутність інших спадкоємців. У встановленому законом порядку позивачка повинна була в строк до 6 місяців після відкриття спадщини, тобто до [INFO], звернутися до нотаріуса на підконтрольній Україні території задля оформлення спадщини після смерті своєї матері. Однак, [PERSON] проживає на території міста Алчевськ, Луганської області, Україна, який згідно до Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратив чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» належить до списку населених пунктів, що є зоною проведення операції об`єднаних сил. Саме це (фактичне проживання в зоні проведення АТО та ООС), а також загальна пандемія COVID-19 (загальнодержавний карантин оголошено з березня 2020 року) зробили неможливим своєчасне звернення позивачки до нотаріуса на контрольованій державною Україна території у встановлений строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] - до [INFO]. Позивачка зазначає, що не мала можливості виїхати з тимчасово окупованої території Луганської області (місто Алчевськ) до будь-якого міста Україна, де діють у встановленому законом порядку державні органи влади. Окрім цього, запроваджений на всій території України карантин в зв`язку із захворюванням COVID-19 з подальшим його неодноразовим продовженням, обмежив роботу державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. 16 листопада 2020 року позивач письмово звернулася до приватного нотаріусу Скиба Т.В. щодо оформлення спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Нотаріус відмовила у заведенні спадкової справи у зв`язку з тим, що строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився. Позивач вважає, що зазначені вище обставини, а саме запроваджений на всій території України карантин в зв`язку із захворюванням COVID-19 з подальшим його неодноразовим продовженням зумовило те, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивачка просила суд визнати поважними причини пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця та визначити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати без участі представника відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] (а.с. 11), копією довідки від 15 грудня 2005 року, відповідно до якої 22 квітня 1989 року [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 12) та копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] від 28 грудня 1990 року (а.с. 14). [INFO] у м. Алчевськ Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджуєть копією свідоцтва про смерть, виданого 15 лютого 2020 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серія [NUMBER] (а.с. 4). Позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Скиба Т.В., однак листом №117/01-16 від 16 листопада 2020 року, у зв`язку зі спливом визначеного ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] було роз`яснено, що оформлення спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , можливе лише за умови визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 17). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 63731561 від 26 лютого 2021 року у Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо відкриття спадкових справ та видачі свідцтва про право на спадщину щодо спадщини після померлої [INFO] [PERSON] ( а.с. 45). Згідно копії довідки КП «АЖЕО» від 27 лютого 2020 року разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не мешкали та не були зареєстровані інші особи. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів Цивільного кодексуУкраїни (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс 12, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена навчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання спадкодавця є м. Алчевськ, Луганськох області. Позивач вперше звернувся із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Скиба Т.В., тому місцем відкриття спадщини є м. Харків. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Судом встановлено, що свідоцтво про смерть [PERSON] отримано 15 лютого 2020 року, шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплинув [INFO], при цьому суд зауважує, що з березня 2020 року діяльність блокпостів була припинена, тому позивач була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Окрім того, у 2020 році діяльність нотаріальних органів також була припинена у зв`язку із застосування профілактичних заходів щодо поширенню гострої респираторної хвороби COVID-19. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує, що спадкодавець померла на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, в період проведення операції об`єднаних сил, тому і свідоцтво про її смерть встановленого державного зразка було отримано позивачем лише 05 лютого 2020 року. Окрім того, згідно Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року за № 211, був встановлений з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який діє до теперішнього часу. Таким чином, вищенаведені обставини у їх сукупності надають суду підстави для визнання причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними. Окрім того, суд враховує, що часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про прийняття спадщини є незначним, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17ц. За таких підстав, причини, з яких позивачка своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд визнає поважними. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved