Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У травні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 30 травня 2015 року. Крім того, просить стягувати з відповідача аліменти, уточнивши позовні вимоги(а.с. 29-31), на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на своє утримання у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 30 травня 2015 року. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відповідач зловживає спиртними напоями. На цьому ґрунті у них виникають постійні сварки. Подружні відносини між ними припинені, примирення неможливе. Відповідач коштів на утримання дитини у добровільному порядку не надає, не приймає участі у вихованні сина. Крім того, ухиляється від надання коштів на її утримання. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, в наданій суду представником позивачки заяві позовні вимоги підтримала, та не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3000 гривень на утримання дитини, та по 2000 на її утримання. Справу просить розглянути без їх участі. Відповідач на адресу суду спрямував заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, в частині стягнення аліментів зазначає наступне, просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 гривень, щомісячно, на утримання дружини у розмірі 2000 гривень, щомісячно. Крім заяви, від представника відповідача - [PERSON] у матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву у якому вона зазначає, що відповідач в добровільному порядку позивачці надає матеріальну допомогу на утримання сина та на її утримання. Не погоджується з твердженням позивачки, про те, що він зловживає спиртними напоями. Зазначає, що за рішенням суду сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, в частині стягнення аліментів просить стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн., щомісячно, та згоден сплачували кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років також у розмірі 2000 грн., щомісячно. У відповідності до статті 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову виходячи з такого. Судом встановлено, що 30 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.\~9). Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного Кодексу України(далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до досягнення дитиною трьох років, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до\~статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Частинами першою та третьою\~статті 181 СК України, передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі матері в утриманні дітей. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до частини другої\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача перебуває дитина від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2015 року(а.с. 25). Згідно довідки про доходи № 10056602 від 06 лютого 2018 року, виданої ПАТ «ГМК «Норильский нікель»» дохід відповідача за 2017 рік складає 596\~925, 16 рублів(а.с. 57). З касових чеків вбачається, що відповідач надає позивачці матеріальну допомогу на її утримання та на утримання сина(а.с. 27, 28, 54, 55, 56). Відповідно до статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на часткове визнання відповідачем позову, виходячи з обовязку кожного з батьків утримувати дітей матеріально, діючи в інтересах дитини, суд стягує з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 3000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивачки до досягнення сином трирічного віку у розмірі 2000 гривень, щомісячно, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного Кодексу України. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог\~статті 430 ЦПК України. Витрати позивачки по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640 гривень відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 1280 гривень, слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial