Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на ухилення його від утримання та виховання дитини. Відповідач дізнавшись про те, що син народився з важкою вадою серця та потребує складного хірургічного втручання, хоч і визнав батьківство, фактично відмовився від дитини та не допомагає ні фізично, ні матеріально. Також позивач зазначає, що сина визнано дитиною-інвалідом, внаслідок захворювання «тетрада Фалло» важкою вадою серця. Однак відповідач жодної участі у додаткових витратах на посилене спеціальне харчування, а особливо витрат на лікування дитини, які несе позивач, не брав, а тому нею було подано позов на примусове утримання з [PERSON] вже понесених додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини. До - післяопераційним станом здоров»я дитини відповідач зовсім не цікавився, жодного разу не відвідав сина в реанімації, реабілітаційний період також проходив без участі батька дитини. За всі роки відповідач жодного разу не відвідав ні дільничного педіатра, ні кардіологів, які спостерігають сина, ні інших спеціалістів, практично не цікавився не тільки фізичним станом та станом здоров'я, але й його розвитком, постійно вишукував у нього якісь недоліки, ображав та принижував. Відповідач проти позову заперечує, надає відзив в якому зазначає, що позов поданий позивачем безпідставний, оскільки він виконує батьківські обов'язки, піклується та буде піклуватися про свою дитину. При народженні сина сплатив 3 500 грн., купив все необхідне для новонародженої дитини. У 2012 році заплатив за операцію хлопчика 7 500грн. Як правило відвідує сина в дитсадку та купляє все необхідне для його розвитку, одягає, регулярно сплачує аліменти. [PERSON] всіляко намагається заборонити бачитися з дитиною. Позивачем надано відповідь на відзив в якому вона зазначає, що постійні твердження відповідача про будь-яку допомогу дитині є голослівними і нічим не підтвердженні документально. Письмові свідчення сусіда [PERSON] який не є членом родини і разом з сім'єю [PERSON] не проживає, виглядають дивно, оскільки він мешкає у приватному будинку навпроти. З моменту зарахування дитини до ДНЗ № 517 відповідач відвідував дитину дуже рідко, що підтверджується відповідними довідками, які містяться у справі. Стосовно довідки від 19.10.201 року за № 28 наданої [PERSON] завідувачем дитсадка, надано уточнення відповідно до якого відповідач почав відвідувати сина регулярно (1 раз на тиждень) з 22 вересня 2017 року і до моменту отримання довідки. Після чого був присутній : в листопаді 2017 року - двічі, в грудні 2017 року на новорічному святі20.12.201 року, в січні 2018 року лише один раз. Фінансову допомогу в організації свята, поряд з іншими батьками, надала тільки позивач, оскільки [PERSON] категорично відмовився. Станом здоров»я дитини сина взагалі ніколи не цікавився. [PERSON] звертає увагу, що копії чеків на оплату іграшок та канцтоварів надані відповідачем виключно за період з 19.01.2018 року по 28.01.2018 року, оскільки розгляд справи було призначено на 25.01.2018 року, це є непрямим доказом того, що покупки здійснювались лише з метою імітування відповідачем турботи про сина. Вважає, що додатки надані нею у процесі судового провадження є фактичними і беззаперечними доказами нехтування відповідачем своїми батьківськими обов»язкам, починаючи з того, що фінансове забезпечення дитини відбувалося виключно через судові рішення та постанови органів виконавчої служби про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника і закінчуючи довідками, фотографіями та іншими документами, які підтверджують відсутність постійної участі батька у спілкування , вихованні та розвитку дитини. Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надіслала до суду заяву про слухання справи у відсутність представника служби та при винесенні рішення просять врахувати висновок органу опіки та піклування від 23.11.2016 року № 104-8289 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21.09.2016року провадження у справі відкрито. Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.03.2018 року [PERSON] було видалено із зали судового засідання з підстав не дотримання порядку у судовому засіданні/т.2, а.с.22/. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача , дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зроблений відповідний актовий запис № 36 та видане відповідне свідоцтво /т.1,а.с.5/. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки № 67/4435/24719 від 13.04.2016 року надана КК «Центр комунального сервісу» м. Київ про те, що [PERSON] та її син [PERSON] постійно зареєстровані в [ADDRESS]/т.1,а.с.6/. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2012 року стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON],[INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не манше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2012 року і до досягнення дитиною відповідного повноліття/т.1, а.с.7-8/. Згідно посвідчення серії [NUMBER] видане Оболонським УПСЗН м. Києва [PERSON] визнано дитиною інвалідом/т.1, а.с.9/ Згідно висновку ЛКК [PERSON] [INFO] встановлений діагноз вроджена вада серця, стан після радикальної корекції тетради Фалло, існуюче захворювання та патологічний стан відповідає розділу ХVІ пункту І п/п 1.6 Переліку медичних показань, що дають право на одержання соціальної допомоги на дітей інвалідів до 16 років/т.1, а.с.14/ Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до довідки № 14 виданої директором ДНЗ № 517 Гармазій Т.В. від 27.06.2016 року [PERSON], [INFO] дійсно відвідує ДНЗ № 517 з 01.04.2014 року та по теперішній час. Батько дитини, [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, оформленням документів дитини для вступу в дошкільний заклад займалась мати. У ДНЗ № 517 батько приходить іноді (1 раз в місяць, 1 раз на два місяці), за два роки батько лише один раз (свято 8 березня 2016 року) відвідав дитяче свято. Всіма питаннями виховання та навчання дитини - [PERSON] займається мати [PERSON]./т.1,а.с.20/. Також, з довідки № 20 виданої директором ДНЗ № 517 Гармазій Т.В. від 17.10.2016 року батько дитини, [PERSON] за останні чотири місяці в дошкільному закладі не з»являвся та вихованням дитини не цікавився. Всіма питаннями виховання та навчання [PERSON], займається мати [PERSON] /т.1, а.с.87/. Постановою ВП № 49937578 від 25.01.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/2605//3354/2012 виданого 20.06.2012 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2012 року і до досягнення дитиною відповідного повноліття/а.с.т.1 ст.22/. Як вбачається із довідки розрахунку заборгованості старшого державного виконавця Борисюка Р.А. станом на 22.02.2016 року заборгованість по аліментах [PERSON] становить 13 393,4 грн (борг нарахований з пенсії боржника)/т.1,а.с.24-25/. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.06.2016 року в задоволені скарги [PERSON] на дії державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві щодо розрахунку заборгованості по аліментах, відмовлено/т.1 ст.58-60/. Відповідно до запитів № 17806719 від 25.03.2016 року та № 21051468 від 02.09.2016 року про осіб-боржників, які працюють за трудовим та цивільного-правовими договорами про останнє місце роботи [PERSON]- інформацію не знайдено/т1,а.с.8485/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2016 року [PERSON] відмовлено у задоволені позову до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини/т.1,а.с.88-90/. 25.03.2016 року постановою головного державного виконавця Мироненка Н.М. № 50428954 звернено стягнення на доходи боржника- [PERSON], що працевлаштований в Управлінні з координації та контролю за виплатою пенсій /т.1, а.с.103,104/. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, тоді коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до довідки Управління пенсійного фонду України в Правобережному ОУПФУ м. Києва від 09.11.2016 року № 10535 виданої [PERSON] вбачається, що він знаходиться на обліку в Правобережному ОУПФУ м. Київ та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, за період з травня 2016 року по листопад 2016 року з пенсії відповідача утримано в рахунок аліментів 4 305,00 грн/т.1, а.с.133/. Постановою № 50428954 державного виконавця Копитко Б.В. від 20.04.2017 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON], що отримує дохід у ДМС України, за адресою м. Київ, вул. Володимирська, 9/т.1,а.с.154/. Як вбачається з довідки про доходи виданої [PERSON] про те, що він працює у ДМС України з 11.01.2017 року та отримує заробітну плату з якої щомісячно здійснюється відрахування в рахунок аліментів, а саме : за січень 2017 року - 0,00 грн, за лютий 2017 року -0,00 грн, березень 2017 року -879,06 грн, квітень 2017 року -879,06 грн, травень 2017 року 2 657,79 грн, червень 2017 року 4 085,66 грн, липень 2017 року - 3 876,11 грн, серпень 2017 року - 5 072, 81 грн, вересень 2017 року - 4 322,61 грн, жовтень 2017 року -3 412,12 грн, листопад 2017 року - 8 450, 72 грн, грудень 2017 року 8 957,74 грн./ч.1,а.с.163, 172/. Відповідачем надано довідка № 28 від 19.10.2017 року директора ДНЗ № 517 Гармазій Т.В. [PERSON] в тому, що він регулярно (1 раз на тиждень) відвідує дошкільний заклад сина [PERSON], [INFO] з 10.09.2014 року та на даний час/а.с.198/. При цьому, вищевказана довідка спростована роз'ясненням директора ДНЗ Гармазій Т.В. в якій заначено, що період відображений у довідці від 19.10.2017 року за № 28 відноситься саме до перебування дитини в садочку. За попередні 9 місяців 2017 року [PERSON] відвідував дитину нерегулярно (один чи два рази на місяць). Один раз на тиждень батько почав відвідувати [PERSON], починаючи з 22.09.2017 року і до моменту отримання довідки/т.1, а.с.215/. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Комісією з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок № 104-8289 від 23.11.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]/т.1, а.с.93/. Суд не приймає до уваги письмові свідчення [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки дані свідки не були допитані у судовому засіданні з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, а також пояснення осіб, отримані не за процедурою допиту свідків, не можуть використовуватися як засіб доказування. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати сина, відчувати відповідальність за нього, забезпечувати йому добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Надані суду квитанції за період січень, лютий 2018 року не можуть свідчити про регулярне забезпечення дитини всім необхідним, оскільки мають періодичний характер, при цьому на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Суд наголошує, що виконання батьківських обов'язків не обмежується лише матеріальним забезпеченням дитини, важливим фактором є спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не вчиняє жодних дій зазначених вище, що дає можливість прийти до висновку ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], які підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивач судовий збір у розмірі 580,00 грн.

Outcome: approved