Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] пред'явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання на час навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком, вона з 01 вересня 2013 року навчається на денному відділенні геолого-географічного факультету ДНУ ім. О. Гончара, проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні, проте відповідач перестав матеріально допомагати після досягнення донькою повноліття, хоча таку можливість має, а у матері позивача - [PERSON] відсутня можливість самотужки матеріально утримувати доньку, тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в сумі 1500,00 грн. на місяць до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2014 року в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору до участі у розгляді справи залучено [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позові підстав. Третя особа на стороні позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, свого представника не направила, що відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у її відсутності. Відповідач позов визнав частково, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку і до закінчення навчання, не визнавши позов в решті вимог, заперечуючи тим, що він наразі офіційно працевлаштований, завжди доньці матеріально допомагав, не ухилявся від свого батьківського обов'язку, проте 1500,00 грн. не в змозі виплачувати, оскільки має заробітну плату 1200,00 - 1300,00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, проте таке право дитини припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, що визначено ч.3 ст.199 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 07 червня 1996 року вчинений актовий запис №420 та видане свідоцтво про народження серії [NUMBER], долучене до матеріалів справи в копії (а.с.8). [PERSON] навчається на денному відділенні геолого-географічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара з бюджетною формою навчання з 01 вересня 2013 року та станом на 14 липня 2014 року є студенткою 2-го курсу, що вбачається з довідки навчального закладу від 15 липня 2013 року за вих. №109 (а.с.52). За даними довідки про доходи, виданої ДНУ ім. О. Гончара 07 липня 2014 року за вих. № 43/07, [PERSON] за період з січня 2014 року по червень 2014 року одержувала стипендію, загальний розмір якої склав 4489,50 грн. (а.с.23). В судовому засіданні відповідачем визнані обставини проживання позивача разом з матір'ю окремо від нього, що також узгоджується з даними довідки ТОВ «Абонент ХХІ» від 10 липня 2014 року про склад сім'ї позивача (а.с.21). Мати позивача у справі - [PERSON] працює на посаді майстра в Енергопідприємстві МКП «Дніпропетровський електротранспорт», проте перебуває у відпустці по догляду за дитиною та заробітку не має, що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи третьої особи від 07 липня 2014 року №193/1 (а.с.24). На підставі даних трудової книжки відповідача судом встановлено, що останній з 20 вересня 2013 року по 16 червня 2014 року знаходився на обліку у Лівобережному центрі зайнятості м. Дніпропетровська як безробітний та отримував допомогу по безробіттю, загальний розмір якої згідно довідки про доходи від 16 червня 2014 року №414 за вказаний період склав 6127,25 грн. (а.с.29). Починаючи з 09 липня 2014 року відповідач працює за трудовим договором з фізичною особою-підприємцем [PERSON], зареєстрованим у центрі зайнятості за №04531400795, на посаді комірника з заробітною платою 1218,00 грн. на місяць, що підтверджується трудовим договором, долученим до матеріалів справи в копії (а.с.30-31). Одночасно судом встановлено, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатною особою без вад здоров'я, що визнано ним у судовому засіданні. Відтак, оскільки судом з'ясовано, що відповідач з донькою не проживає, після досягнення повноліття регулярного утримання їй не надавав, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні, то належить визнати, що ним не виконується покладений на нього статтею 199 СК України обов'язок у повному обсязі. Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч.3 ст. 181 СК України, яка передбачає присудження коштів на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і зазначає, що за вимогами ч.1 ст. 184 СК України присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у твердій грошовій сумі передбачене лише за заявою платника або одержувача аліментів, і лише якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Між тим, за судового розгляду встановлено, що відповідач перебував до 16 червня 2014 року на обліку у центрі зайнятості як безробітний, з відповідними виплатами та з 09 липня 2014 року працює за трудовим договором з визначеним розміром заробітної плати, який має сталий регулярний характер, а відтак, враховуючи також категоричне заперечення відповідача проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні та, зважаючи на викладені обставини, аліменти у даній справі належить визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача у відповідності з вимогами ч.1 ст. 183 СК України. Відтак, визначаючи розмір утримання (аліментів) у відповідності з вимогами ст. 182, 200 СК України, суд враховує рівний обов'язок обох батьків з утримання повнолітньої доньки під час навчання, а також вік дитини, її потяг до навчання, який має істотне значення, майновий стан дитини, яка отримує стипендію, майновий стан матері, яка працездатна, проте доходів не має у зв'язку з перебування у відпустці по догляду за другою дитиною, матеріальний і сімейний стан батька, який є працездатним, працює за трудовою угодою та має сталий заробіток з 09 липня 2014 року, відсутність у нього на утриманні інших осіб, та інші обставини, які мають істотне значення, зокрема, часткове визнання позову відповідачем, розмір прожиткового мінімуму на особу, та, відповідно, приходить до висновку у відповідності із ст.ст. 183, 200 СК України, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання повнолітньої доньки на час її навчання аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову - 16 червня 2014 року та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial