Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна. Уточнивши позовні вимоги остаточно просив суд поновити йому строк із зверненням до суду, визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, укладеного на біржі та визнати за ним право власності. Свої вимоги мотивує тим, що 25.11.1997 р. він придбав у відповідача [PERSON] будинок № 93 по вул. Жовтневій у м. Ізмаїл Одеської області, загальною площею 64,1 кв. м., житловою площею 21,4 кв.м. Договір купівлі продажу нерухомого майна було зареєстровано у представництві Одеської товарної біржі за № 2574. Згідно договору купівлі-продажу в подальшому останній нотаріальному посвідченню не підлягає. Оскілки умови вказаного договору купівлі-продажу було виконано сторонами, позивач просив визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним, визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вулиця вул. Шкільна (стара назва Жовтнева), будинок № 93 та поновити строк позовної давності, як пропущений ним з поважних причин. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду свої пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] будинок № 93 по вул. вул. Жовтневій в м. Ізмаїл Одеської області, який складається із 1 кімнати, загальною площею 64,1 кв. м., житловою площею 21,4 кв.м. Договір було зареєстровано у представництві Одеської товарної біржі за № 2574 від 25.11.1997 р. Згідно технічному паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 24.11.1997 р., обєкт нерухомого майна, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, 93 згідно змінам у записах, належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.1997 року. Згідно ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З аналізу ч.1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або часткова виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі договору купівлі-продажу - на імя [PERSON] внесено зміни у технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, 93. Проте до теперішнього часу договір нотаріально не посвідчено. Згідно ст. 71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, а позивач про порушення свого права дізнався нещодавно, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною. На підставі викладеного,

Outcome: approved