Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.10.2011 року визнано батьківство [PERSON] відносно [PERSON] На підставі цього рішення до повноліття дитини стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 15.06.2017 року [PERSON] став повнолітнім, а тому виплата аліментів припинилася. Однак [PERSON] є студентом першого курсу факультету економіки та управління Запорізького національного технічного університету за денною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2016 року по 31.05.2020 року. [PERSON] після досягнення сином повноліття добровільно допомогу на його утримання у звязку з навчанням не надає. На підставі викладеного, позивач просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], на час навчання в розмірі 1/4 частини всього заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 03 серпня 2017 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.10.2011 року визнано батьківство [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.11.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частин від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.12.2011р. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2013 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.11.2012 року в частині визначення строку з якого стягувати аліменти, змінено визначено датою початку стягнення аліментів 06 серпня 2012 року. В іншій частині рішення залишене без змін (а.с. 5-6). 15.06.2017 року [PERSON] став повнолітнім, а тому виплата аліментів припинилася. Згідно довідки № 52-24/1869 від 24.05.2017 року декану факультету, [PERSON] є студентом першого курсу факультету економіки та управління. Запорізького національного технічного університету за денною формою навчання Термін навчання з 01.09.2016 року по 31.05.2020 року (а.с. 7-8). [PERSON], після досягнення сином повноліття, добровільно допомогу на його утримання у звязку з навчанням не надає. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., встановлено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи зазначені норми права та наведені обставини, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.ст. 199, 200 СК України, та у відповідності до принципу адекватності, співмірності та розумної достатності, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини всього заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 06 червня 2017 року, і до закінчення навчання 31 травня 2020 року, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved