overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. З березня 2017 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 23). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви вбачається, що сторони з березня 2017 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 квітня 1991 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те що вони перебувають в шлюбі з 09.08.2003 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син - [PERSON] [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач з'явився, позовну заяву щодо розірвання шлюбу підтримав і просив її задовольнити, понесені судові витрати покласти на нього, а також термін на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів у зв'язку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, сторонни упродовж останніх чотирьох років не підтримують сімейних стосунків, а тому суд вважає, що термін на примирення сторонам не надавати. Згідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те що вони перебувають в шлюбі з 28.10.2003 року і спільно проживали до вересня 2014 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син Массіміліано, [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, несумісність характерів. В судове засідання позивач та його предстаник зявилися, позовну заяву щодо розірвання шлюбу підтримали і просили її задовольнити, понесені судові витрати позивач просив покласти на нього . Відповідач в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, несумісність характерів у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися. Згідно ч.8\~ст.235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка на повторні виклики в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення їй поштового відправлення, проте про причини неявки суд не повідомила. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.04.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №044741, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції. Як вбачається із наявних у справі документів, від шлюбу в сторін 09.03.1987 року народився син [PERSON] та 08.08.1993 року - дочка [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом приймаються до уваги доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позову, оскільки такі його доводи не спростовані відповідачкою. Так, як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла його сестра [PERSON], яка за життя склала на його користь заповіт. У березні 2017 року він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини та оскільки спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведена за заявою іншого спадкоємця. Строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки через матеріальні та сімейні труднощі, пов'язанні із смерті сестри не мав змоги звернутись до нотаріальної контори. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримав повністю та просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явився, будучи своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - сестра позивача і яка за життя склала на його користь заповіт 19 травня 2008 року, посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району. Як вбачається з листа відмови Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 17.03.2017 року та витягу із спадкового реєстру №47117211 від 17.03.2017 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена за заявою іншого спадкоємця. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією витягу зі спадкового реєстру; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; відмовою державного нотаріуса від 17.03.2017 року № 695/01-16; копією заповіту [PERSON] від 19 травня 2008 року. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити [PERSON], додатковий строк - 6 місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] року померла його баба [PERSON]. Після смерті залишилось спадкове майно і він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що справжність підпису на заяві про прийняття спадщини посвідчено секретарем виконавчого комітету Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району, яка є дружиною [PERSON] і не мала права посвідчувати підпис. Строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки він вважав, що його підпис посвідчений правильно. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримав повністю та просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району до суду подав заяву, що проти позову не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] в с.Іршики Старокостянтинівського району іпозивач пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з поважних причин. Як вбачається з інформаційної довідки Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із спадкового реєстру №48202372 від 24.06.2016 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] - заводилась. Вказані обставини підтверджуються: довідкою Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району №194 від 10.05.2017 року; даними свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 01.02.2016 року; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1391/02-31 від 28.04.2017 року; даними свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 31.05.1967 року. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити [PERSON], додатковий строк - 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили, для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилавсь на те, що 16 липня 2014 року померла його мати [PERSON]. Після смерті залишилось спадкове майно і він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки він не знав про встановлений порядок прийняття спадщини. Позивач звернувся до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не зявився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16липня 2014 року померла мати позивача [PERSON]іпозивач пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з поважних причин. Встановлено, що згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 44407836 від 09.07.2016 року спадкова справа Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою не заводилась. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили,\~\~для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті\~\~матері [PERSON], яка померла 16 липня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обгрунтування свого позову зазначив, що 07 вересня 2012 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, від якого народився син, [PERSON], [INFO] Одразу після народження дитини у 2013 році в родині почали виникати постійні сварки з незначних питань, не було порозуміння один з одним, тривалий час мешкали у різних кімнатах в одній оселі. З серпня 2016 року з дружиною мешкають окремо та з цього часу шлюбно - сімейні відносини між ними припинені, спільного сімейного бюджету та господарства не ведуть. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер, позивач має намір створити іншу родину. Почуття кохання до відповідача втрачено. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що дійсно з серпня 2016 року вона не проживає разом із позивачем однією сім'єю та з цього часу шлюбно-сімейні відносини з чоловіком вона не підтримує, загальне сімейне господарство не ведуть, почуття кохання до позивача втрачено, відновлення і збереження родини вважає неможливим. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 07 вересня 2012 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії I-ВЛ № 315092, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 362. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії I-ВЛ № 481769, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 66. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору немає. Наданий судом сторонам строк для примирення позитивних результатів не приніс. На підставі викладеного,

Outcome: approved