Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом Інженерно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ІПРО, ЛТД КО», 3-тя особа Правобережне обєднане Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про встановлення факту перебування у трудових відносинах та факту звільнення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.07.1995 року позивач влаштувався на роботу до Інженерно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ІПРО, ЛТД КО» на посаду столяра 5 розряду і працював там до 01.07.2001 року. Після звільнення з підприємства за власним бажанням 01.07.2001 року позивач отримав свою трудову книжку без запису про дату і підстави звільнення. Підприємство, в якому працював позивач за місцем реєстрації відсутнє, тому вирішити питання про внесення відповідного запису до трудової книжки не є можливим. Наразі позивач має намір звернутися до органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії, що проводиться виходячи із розміру заробітної плати за відповідні періоди страхового стажу, однак відсутність запису про звільнення позбавляє його цієї можливості. Посилаючись на викладене, позивач просив суд встановити факт перебування у трудових відносинах з Інженерно-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «ІПРО, ЛТД КО» на посаді столяра 5 розряду у період з 03 липня 1995 року по 01 липня 2001 року та факт звільнення [PERSON] з підприємства 01.07.2001 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП за власним бажанням. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суд не звертався. Представник третьої особи просила розглянути справу на розсуд суду. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 03.07.1995 року [PERSON] прийнятий на роботу до Інженерно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ІПРО, ЛТД КО» на посаду столяра 5 розраду в РСУ, згідно наказу №109к від 03.07.1995 року, що підтверджується записом №22 в трудовій книжці позивача. Запис про звільнення [PERSON] з Інженерно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ІПРО, ЛТД КО» в трудовій книжці відсутній. Відповідно до довідки про сплату збору до Пенсійного фонду України №01-02-587 від 12.02.2002 року - ТОВ «ІПРО, ЛТД КО» ([PERSON]М.) за період з 03.07.1995 року по 30.06.2001 року сплачувало збір до Пенсійного фонду України. Відповідно до подання ТОВ «ІПРО, ЛТД КО» від 18.10.2001 року №1 наданого до Управління соціального захисту населення Ленінського району м. Запоріжжя про призначення пенсії [PERSON] надано виписку з трудової книжки з розрахунком трудового стажу по періодам роботи. Згідно вказаного подання останнім записом є запис №22 від 03.07.1995 року про прийняття на роботу до ТОВ «ІПРО, ЛТД КО» відповідно наказу №109к стаж роботи на вказаному підприємстві вирахуваний тривалістю 05 років 11 місяців 28 днів, тобто до 30.06.2001 року. Вказана довідка підписана керівником підприємства [PERSON] та головою профспілкового комітету [PERSON] Довідкою з Ленінського РУСЗН №2035 визначені періоди роботи [PERSON] для вирахування стажу, останній період визначений з 03.07.1995 року по 30.06.2001 року тривалістю 05 років 11 місяців 28 днів, що узгоджується з вищезазначеним поданням. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року - трудова книжка, є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Судом встановлено, що ТОВ «ІПРО, ЛТД КО» при звільненні позивача з підприємства не внесено відповідний запис до його трудової книжки. Звернутись до вказаного підприємства, для вирішення питання про вчинення запису [PERSON] не має можливості, оскільки товариство відсутнє за місцем реєстрації, а встановлення періоду роботи на підприємстві необхідно позивачу для подальшого перерахунку пенсії. Вирішення питання в позасудовому порядку не є можливим. Суд приходить до висновку, що надані позивачем документи, а саме Довідка про сплату збору до Пенсійного фонду України №01-02-587 від 12.02.2002 року; подання ТОВ «ІПРО, ЛТД КО» від 18.10.2001 року №1 наданого до Управління соціального захисту населення Ленінського району м. Запоріжжя; довідка з Ленінського РУСЗН №2035 - доводять факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з Інженерно-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «ІПРО, ЛТД КО» на посаді столяра 5 розраду в період з 03.07.1995 року по 30.06.2001 року. Оскільки з 01.07.2001 року в органах ПФУ відсутні данні щодо сплати страхових платежів Інженерно-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «ІПРО, ЛТД КО» до пенсійного фонду за працівника [PERSON], то суд вважає, що з цього моменту трудові відносини між позивачем та відповідачем були припиненні.

Outcome: approved