overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2003 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони фактично разом не проживають, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2003 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 200. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2003 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення, просить після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2003 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 807. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом були вжиті заходи щодо збереження шлюбу, а саме, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року, сторонам по справі було надано строк для примирення терміном три місяці. Однак, сторони після закінчення строку на примирення наполягали на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення є неможливим. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON]В, та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 09 жовтня 1993 року Виконавчим комітетом Васищевською селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №25. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], 27.05.1994 року тародження, та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у січні 2015 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просив шлюб розірвати. Відповідач, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгяду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить шлюб розірвати. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 1993 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Васищевської селищної ради Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №262200, виданого 04 червня 2015 року, актовий запис №25. (а.с.14) Від шлюбу сторони мають двох дітей: - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №141891. (а.с.9) - повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №271215. (а.с.8) З січня 2015 року сторони шлюбні відносини припинили, оскільки втратили взаєморозуміння, втратили почуття кохання, у звязку з чим відбувалися постійні конфлікти. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 18 березня 2009 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №17. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у 2014 році, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просила суд розглядати спрау у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 18 березня 2009 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №111681, виданого 18 березня 2009 року, актовий запис №17. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №164505. (а.с.5) З 2014 року сторони шлюбні відносини припинили. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини сторін, вживши заходів щодо примирення подружжя - надавши їм строк для примирення, вважає подальше сімейне життя подружжя неможливим, оскільки за цей час стосунки між сторонами не поліпшилися. При таких обставинах, суд доходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 11 червня 2005 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 жовтня 2007 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого остання змінила прізвище на «Шевченко». Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії 1-БВ №005068 від 11.02.2011 року, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]А». З 7 червня 2011 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

у травні 2015року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.11.2007року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва за актовим записом № 1235 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Зазначив, що на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у КМТК №2, дружина про нього не піклується, про його стан здоров'я не цікавиться. На даний час спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини більше року. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.11.2007року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва за актовим записом № 1235 (а.с.25). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин з 2011року, позивач заперечує проти примирення та подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

у травні 2015року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.06.2003року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва за актовим записом № 402 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося з особистих причин, через різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться та не підтримують шлюбні відносини з 2013 року. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та проти його задоволення заперчувала. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.06.2003року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва за актовим записом №402. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо з 2013 року, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

у травні 2015року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.2004року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1490 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]року народження. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Вказав, що спільне господарство не ведуть та шлюбні стосунки не підтримують. Спроби примиритися виявилися невдалими. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити та шлюб розірвати (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.22). Вивчивши надані письмові докази у їхсукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.10.2004року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1490 (а.с.6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається із матеріалі справи, сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства, примирення не дійшли, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved