Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У травні 2014 року представник позивач [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу за розпискою від 21.01.2011 року в розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 25 200грн., 3% річних з простроченої суми боргу за розпискою від 21.01.2011 року в розмірі 1920грн., проценти за користування позикою за розпискою від 21.01.2011 року в розмірі 4806грн.; суму боргу за розпискою від 27.06.2012 року в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно 126 000грн., 3% річних з простроченої суми боргу за розпискою від 27.06.2012 року в розмірі - 6079грн., проценти за користування позикою за розпискою від 27.06.2012 року в розмірі 15287грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON], зазначив, що 21.01.2011року [PERSON] позичив у [PERSON] грошову вуму у розмірі 2000доларів США. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 21.01.2011 року, в якій відповідач зобов'язався повернути вказану суму боргу через 1 рік, тобто до 21.01.2012 року. Встановлений термін повернення грошових коштів сплинув, але до цього часу борг не повернуто і на даний момент зобов'язання не виконані. На прохання про повернення боргу відповідач не реагує. Таким чином, сума основного боргу за розпискою від 21.01.2011 року становить 2 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2014 року складає 25200 гривень. Три проценти річних з простроченої суми становлять 1920 гривень (сума основного боргу * 3% * кількість днів прострочення / 365). Починаючи з 21.01.2012 року по 10.08.2014 року загальна кількість днів прострочення становить - 927 днів. Тобто: 25200 гривень * 3% * 927 /365 = 1920 гривень. Крім того, згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З 10.08.2010 р. по 22.03.2012 р. облікова ставка складала 7.75 %, з 23.03.2012 р. 7,5%., з 10.06.2013року - 7%, з 13.08.2013року - 6,5 %, з 15.04.2014року - 9,5 %, з 17.07.2014року - 12,5%. Обчислення проводиться за формулою: сума основного боргу * облікова ставка НБУ * кількість днів прострочення / 365. Розмір процентів за користування позикою на рівні встановленої Національним банком України облікової ставки становить 4806 гривень. Також 27.06.2012 року відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] грошову суму у розмірі 10 000 доларів США. Про що позичальником також була надана розписка від 27.06.2012 року, в якій відповідач зобов'язався повернути вказану суму боргу через 6 місяців, тобто до 27.12.2012 року. Як вбачається, встановлений термін повернення грошових коштів сплинув, але до цього часу борг не повернуто і на даний момент зобов'язання не виконані. На прохання про повернення боргу відповідач не реагує. Сума основного боргу за розпискою від 27.06.2012 року становить 10 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2014 року складає 126000 гривень. Три проценти річних з простроченої суми становлять 6079 гривень (сума основного боргу * 3% * кількість днів прострочення / 365). Починаючи з 27.12.2012 року по 10.08.2014 року загальна кількість днів прострочення становить - 587 днів. Тобто: 126000 гривень * 3% * 587 /365 = 6079 гривень. З 23.03.2012 року облікова ставка складає 7,5%, з 10.06.2013року - 7%, з 13.08.2013року - 6,5 %, з 15.04.2014року - 9,5 %, з 17.07.2014року - 12,5%. Розмір процентів за користування позикою на рівні встановленої Національним банком України облікової ставки становить 15287 гривень. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2011 року [PERSON] надав [PERSON] у борг грошову суму у розмірі 2000дол.США строком до 21.01.2012року (а.с. 5). 27.06.2012 року [PERSON] надав [PERSON] у борг грошову суму у розмірі 10000дол.США строком до 27.12.2012року (а.с. 6). Однак, відповідач [PERSON] у встановлені строки грошові кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за розпискою від 21.01.2011 року в розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 25 200грн., за розпискою від 27.06.2012 року в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно 126 000грн. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань за договорами позики від 21 січня 2011року та 27 червня 2012 року щодо повернення грошових коштів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] у вказаній частині підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, тому підлягають задоволенню позовні вимоги і в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми процентів за користування за розпискою від 21.01.2011 року в розмірі 4806грн. та за розпискою від 27.06.2012 року в розмірі 15287грн. Крім іншого, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача три проценти річних від простроченої суми за розпискою від 21.01.2011 року в розмірі 1920грн., та три проценти річних від простроченої суми за розпискою від 27.06.2012 року в розмірі - 6079грн. На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1790,92грн.

Outcome: approved