Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У червні 2017 року представник Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі Управління) звернулось до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 20.11.2014 відповідач звернулась до управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В даній заяві відповідачем зазначено, що ані у неї, ані у членів її родини немає у володінні транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінпекції. Саме на підставі даної заяви Відповідачу була призначені виплачувалась щомісячна адресна допомога як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України у розмірі 884 грн., щомісячно з 20.11.2014 року по 1.05.2015 року. Загальна сума отриманої відповідач допомоги становить 4744,13 грн. В результаті проведення перевірки було встановлено, що відповідачу належать два транспортні засоби: Nissan Murano, 2012 року випуску та Pegeot 307, 2006 року випуску. 19.06.2015 року на адресу відповідача було направлено лист з викладенням усіх обставин на запропоновано зявитися до управління з метою вирішення виниклого питання. До теперішнього часу надміру сплачені грошові кошти адресної допомоги від відповідача повернуті не були. Тому звернулись до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмір 4744,13 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 20.11.2014 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що у володінні всіх членів сімї транспортних засобів , що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспектції немає. Підписавши заяву для призначення щомісячної адресної допомоги, [PERSON] була проінформована про те, що інформація, подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. Рішенням Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 04.12.2014 року за заявою від 20.11.2014 року [PERSON] була призначена допомога на проживання з 20.11.2014 року у розмірі 884,00 грн. Вирішуючи питання про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно з п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 № 136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування» та листа Міністерства соціальної політики України від 13 вересня 2016 № 13408/0/14-16/5 Міністерством фінансів України здійснено верифікацію виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до акту №62 від 24.04.15 звірки даних про наявність транспортного засобу у громадян, які звернулися за призначенням держаної соціальної допомоги, на підставі даних Центру №2 м.Маріуполя УДАІ ГУМВС України в Донецькій області №9/5 914 від 08.04.2015 встановлено по справі №606217, за [PERSON] зареєстровані наступні транспортні засоби: Nissan Murano, 2012 року випуску та Pegeot 307, 2006 року випуску. Згідно наданої відповідачем довідці відповідачу було виплачено допомогу у сумі 4744,13 гривень. Згідно з п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. На адресу відповідача було направлено лист вих. № 01/11-2199 від 19.06.2015 року, якими було повідомлено [PERSON] про виявлення недостовірних відомостей, а саме не задекларовані 2 автотранспортні засоби, та необхідність повернення надмірно виплаченої допомоги у розмірі 4744,13 гривень. На момент звернення позивача до суду зазначені кошти відповідачем добровільно повернуті не були. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, оскільки [PERSON], будучи особою, яка не мала права на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, незаконно отримала цю допомогу у сумі 4744,13 гривень, надавши Управлінню соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради неправдиві відомості, та в добровільному порядку не повернула зайво виплачені кошти, суд вважає, що вимоги позивача про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1600,00 гривень, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підстав викладеного,

Outcome: approved