Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому Державного акту на право постійного користування землею серії І-МК №012432, виданого 23.10.1996 року Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що у вищезазначеному державному акті його прізвище вказано як « [PERSON] », що не відповідає даним його паспорту, в якому прізвище зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з вказаною помилкою в державному акті він не може належним чином розпорядитися земельною ділянкою, тому змушений звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту. У судове засідання учасники справи не з`явилися. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Горохівська сільська рада Миколаївської області надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти заяви [PERSON] не мають. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 23 жовтня 1996 року головою Баратівської сільської ради народних депутатів видано державний акт на право постійного користування землею на ім`я [PERSON] , відповідно до якого останньому передана у постійне користування земельна ділянка, площею 0,75 га, розташована на території Баратівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства /а.с.7/. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено « [PERSON] » /а.с.4/. Як вбачається з архівного витягу з рішення №3 Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 16.01.1996 року «Про затвердження проекту відводу земельних ділянок, виготовлених МКП «Землевпорядник», розглянувши проект відведення земельних ділянок, розроблений Державним комунальним малим підприємством «Землевпорядник» жителям сільської ради на право постійного користування для ведення особистого підсобного господарства, виконком сільської ради народних депутатів вирішив надати земельні ділянки із земель запасу в межах радгоспу «Більшовик» на право постійного користування для ведення особистого підсобного господарства жителям с.Новософіївка та с.Червоний Промінь, в тому числі [PERSON] 0,75 га /а.с.9-10/. З довідки Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №313 від 30.04.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,75 га за кадастровим номером 4825780700:16:000:0124 /а.с.6/. За таких обставин, заявник не має можливості довести той факт, що він є тією особою, яка вказана в державному акті на право постійного користування землею. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначені його прізвища у правовстановлюючому документі ставить під сумнів належність його заявнику та позбавляє можливості реалізувати право на приватизацію земельної ділянки. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником його права на приватизацію земельної ділянки, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що державний акт на право постійного користування землею, виданий 23 жовтня 1996 року на підставі рішення Баратівської сільської ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 16 січня 1996 року №2 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1704, на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , а тому вимоги заявника про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved