Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відповідно до якої просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що з червня 2013 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від фактичних шлюбних відносин сторони у справі мають спільну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Наразі сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки в добровільному порядку не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 29 травня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Призначено судове засідання у справі на 24.06.2019 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується поясненнями сторін. Від фактичних шлюбних відносин сторони у справі мають спільну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частин 1, 2 статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки утримувати дитину це є обов`язком обох батьків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: - позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Outcome: approved