Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 21 лютого 2015 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 18. У сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами постійно виникають сварки та сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнає. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 07 червня 2018 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою від 20 червня 2018 року судом відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підготовче судове засідання з участю сторін призначено на 10 год. 00 хв. 13 липня 2018 року. Ухвалою суду від 13 липня 2018 року судом надано сторонам двомісячний строк на примирення, зупинено провадження в справі до закінчення двомісячного строку на примирення. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року судом надано сторонам двомісячний строк на примирення, зупинено провадження в справі до закінчення двомісячного строку на примирення. Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року розгляд справи відкладено у звязку з відсутністю відомостей про вручення повістки відповідачу про час та місце судового засідання. 03 грудня 2018 року судом постановлено окрему ухвалу у звязку з неналежним виконанням службових обовязків працівниками ПВПЗ 26 Тернопільської дирекції ПАТ «Укрпошта» по доставці судової повістки адресованої відповідачу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Сторони уклали шлюб 21 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між позивачем та відповідачем постійно виникають сварки, сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Вжиті судом заходи з метою примирення сторін не були результативними. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, стягнути з відповідача.

Outcome: approved