Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У червні 2014 року позивач приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06.02.1997 року був укладений договір куплі-продажу квартири [ADDRESS] між Закритим акціонерним товариством «Фармацевтична фірма «Дарниця» та [PERSON], [PERSON]. Відповідно до пункту 4 Договору, продаж квартири здійснено за 31 721 (тридцять одна тисяча сімсот двадцять одна) гривня, що на момент здійснення операції складає 16 750 (шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят) умовних одиниць за курсом НБУ на день укладення договору, що на день укладення Договору відповідає офіційному курсу НБУ гривні до долару США. Відповідно пункту 5 Договору Покупець повинен сплатити Продавцю повну вартість квартири протягом 15 років з моменту укладення Договору. Кінцевий строк виконання зобов'язання з оплати вартості квартири настав 06.02.2012 р. Кінцевий строк виконання зобов'язань з оплати вартості квартири минув. Однак, [PERSON], [PERSON] не виконали зобов'язань з оплати вартості квартири. В позовних вимогах просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 126 482,55 грн., в тому числі 117 223,46 грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 06.02.1997 р., 9 259,09 грн. - три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 06.02.2012 р. по 24.09.2014 р. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.02.1997 року був укладений договір куплі-продажу квартири [ADDRESS] (надалі - Договір) між Закритим акціонерним товариством «Фармацевтична фірма «Дарниця» та [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» 06.06.2012 р. Закрите акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця» змінило власне найменування на Приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця». Відповідно до пункту 4 Договору, продаж квартири здійснено за 31 721 (тридцять одна тисяча сімсот двадцять одна) гривня, що на момент здійснення операції складає 16 750 (шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят) умовних одиниць за курсом НБУ на день укладення договору, що на день укладення Договору відповідає офіційному курсу НБУ гривні до долару США. Відповідно пункту 5 Договору Покупець повинен сплатити Продавцю повну вартість квартири протягом 15 років з моменту укладення Договору. Кінцевий строк виконання зобов'язання з оплати вартості квартири настав 06.02.2012 р. Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 30 травня 2012 року у справі №6-59830вов10 між ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» і [PERSON], [PERSON] та іншими, пункт 4 Договору фактично визнано дійсним та чітко встановлено допустимість використання у розрахунках грошових зобов'язань іноземної валюти або інших розрахункових величин. Відповідно до ч. 1 ст. 3607 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України від 11 липня 2012 року по справі № 6-26110св 2, що набрало законної сили, за позовом ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до [PERSON] та іншими встановлено, що належним виконанням зобов'язань за договорами куплі-продажу квартир у будинку [ADDRESS] є внесення покупцями квартир грошових коштів у національній валюті України у сумі, що станом на день сплати відповідає еквіваленту визначеної вартості квартир в умовних одиницях. Тобто належним виконанням зобов'язань за Договором слід вважати таку сплату у гривнях, яка розраховується виходячи з еквіваленту визначеної вартості квартир, зазначених у договорах в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежів. В розгляді даної справи, предметом якої були аналогічні договори куплі-продажу квартир у будинку [ADDRESS], брало участь ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», що є позивачем у даній справі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому обставини пов'язані з тлумаченням п. 4 Договору та терміну «умовних одиницях» є встановленими і не підлягають доказуванню. Відповідно до рішення апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року по справі № 22-796-2658, що набрало законної сили за позовом, зокрема, [PERSON], [PERSON] до ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов'язання вчинити дії, належним виконанням зобов'язань за даним договором купівлі-продажу слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується, виходячи з еквіваленту вартості квартир, зазначених у договорах в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежів. Вищезазначеним рішенням апеляційного суду міста Києва встановлено, що Договором від 06.02.1997 р. між [PERSON], [PERSON] та ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» проведені виплати на загальну суму 7 691 доларів США з урахуванням курсу долара США до гривні на день здійснення платежів, що заборгованість з оплати вартості квартири становить 9059 доларів США. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільних справах» від 18 грудня 2009 року № 14 обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК). Зважаючи на те, що рішенням апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року фактично встановлено заборгованість [PERSON], [PERSON] перед ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» за Договором, такі обставини не підлягають доказуванню, за виключенням випадку, коли [PERSON], [PERSON] нададуть нові докази оплати за Договором. Отже, належним виконанням зобов'язань [PERSON], [PERSON] за Договором куплі-продажу квартири [ADDRESS], слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується за офіційним курсом НБУ долара США до гривні станом на день подання позову. Кінцевий строк виконання зобов'язань з оплати вартості квартири минув (06.02.2012 р. - останній день для оплати), [PERSON], [PERSON] не виконали зобов'язань з оплати вартості квартири і їх заборгованість перед ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» на 10.06.2014 р. складає 9 059 доларів США, що згідно офіційному курсу НБУ гривні до долару США (11,80 грн. за 1 долар США) становить 106 896 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи із змісту ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім цього, відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, три відсотки річних від простроченої [PERSON], [PERSON] грошової суми складають: - за період 06.02.2012 р. по 05.02.2013 р. (включно), що становить один рік 9 059 доларів США х 0.03 (три відсотки річних за вказаний період) = 271.77 долар США; за період 06.02.2013 р. по 05.02.2014 р. (включно), що становить один рік 9 059 доларів США х 0,03 (три відсотки річних за вказаний період) = 271.77 долар США; за період 06.02.2014 р. по 24.09.2014 р. (включно), що становить 231 день 9 059 доларів США х 0.03 (три відсотки річних за вказаний період) / 365 х 231 = 172 долари США. Тобто, три відсотки річних від простроченої [PERSON] та [PERSON] грошової суми за період з 06.02.2012 р. по 24.09.2014 р. (включно) складають: 271,77 долар США + 271,77 долар США + 172 долари США = 715,54 доларів США, що згідно офіційному курсу НБУ гривні до долару США (12,94 грн. за 1 долар США) становить 9 259 грн. 09 коп. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідачів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідачів на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 1 264,83 грн. (а.с. 5, 52) та витрати на оголошення у пресі в сумі 462,00 грн. (а.с. 75).

Outcome: approved